номер провадження справи 32/113/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2015 Справа № 908/4264/15

за позовом: Фермерського господарства Мрія (70300, Запорізька область, Розівський район. смт. Розівка, вул. Мічуріна, 1-Д)

до відповідача: Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області (70322, Запорізька область, Розівський район, с. Кузнецівка, вул. Леніна, 60)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Реєстраційна служба Розівського районного управління юстиції Запорізької області (70300, Запорізька область, Розівський район, смт. Розівка, вул. Леніна, 157)

про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, на підставі довіреності № 3 від 01.07.2015 р.;

від відповідача - не зявився

від третьої особи - не зявився

До господарського суду Запорізької області звернулось Фермерське господарство Мрія з позовом до Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області про визнання права власності за Фермерським господарством Мрія на нежитлову будівлю (гараж), яка розташована за адресою Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, 1.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.07.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4264/15, присвоєно справі номер провадження 32/113/15 з призначенням судового засідання на 20.08.2015 р. Крім того, даною ухвалою на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі № 908/4264/15 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Реєстраційну службу Розівського районного управління юстиції Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2015 р. строк розгляду справи продовжено, слухання справи відкладено на 02.10.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 02.10.2015 р. підтримав вимоги які викладені в позовній заяві та обґрунтовує їх ст. 344 Цивільного кодексу України.

У судове засідання представник відповідача не зявився. 19.08.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області від відповідача надійшли витребувані ухвалою суду від 24.07.2015 р. документи і матеріали, які долучено до матеріалів справи. Крім того, від Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Третя особа в судове засідання, 02.10.2015 р. не зявилась. 10.08.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

Розглянувши подані відповідачем та третьою особою заяви про вирішення спору по суті без участі уповноважених представників сторін, суд вважає, що вони подані у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України, не суперечать правам та охоронюваним законом інтересам сторін та підлягають задоволенню судом.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 02.10.2015 р. оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Запорізької області передано спір про визнання права власності за Фермерським господарством Мрія на нежитлову будівлю (гараж), яка розташована за адресою Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, 1.

Позов предявлений з тих підстав, що з 28 лютого 2001 року позивач відкрито і безперервно, сумлінно володіє нежитловою будівлею (гараж), також позивач здійснює утримання та обслуговування вказаного майна. Позивач зазначає, що у зв'язку з відсутністю правоустановчих документів на спірне майно не є можливим укласти договір оренди земельної ділянки під спірною будівлею та зареєструвати право власності у встановленому законодавством порядку. Як на правову підставу визнання за ним права власності Фермерське господарство Мрія посилається на норми статті 344 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовуються тими обставинами, що з 28 лютого 2001 року фермерське господарство «Мрія» володіє будівлею гаража загальною площею 436,1 кв.м., який розташований за адресою: Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, буд. 1.

Факт набуття права власності на спірне майно позивач підтверджує виставленим для оплати рахунком фактури № 1 від 28.02.2001 р. на суму 6299,00 грн., платіжним дорученням № 7 від 27.02.2001 р., відповідно до якого позивач перерахував грошові кошти за отримане майно згідно рахунку відповідача в сумі 6299,00 грн. та податковою накладною № 1 від 28.02.2001 р., копії яких містяться в матеріалах справи.

З 28 лютого 2001 року ФГ «Мрія» безперервно, відкрито та безперешкодно володіє гаражем, що підтверджується даними бухгалтерського обліку, зокрема інвентарною карткою № 9 обліку основних засобів, проведенням реконструкції та модернізації, нарахуванням зносу основних засобів.

При вирішенні питання щодо оформлення права користування земельною ділянкою під гаражем, Кузнецівська сільська рада Розівського району Запорізької області не визнала права власності ФГ Мрія на не житлову будівлю (гараж), посилаючись на свідоцтво про право власності від 28.05.2001 р. видане Розівському відгодівельному радгоспу.

Як зазначив позивач, свідоцтво на право власності Відгодівельний радгосп «Розівський» отримав з метою підготовки документів, необхідних для оформлення договору купівлі - продажу спірного об'єкта, але з 27 травня 2008 року припинив існування, не вчинивши угоди.

В матеріалах справи міститься повідомлення державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в якому зазначено, що 27.05.2008 р. внесено запис про проведення державної реєстрації припинення Державного підприємства Відгодівельний радгосп Розівський.

З пояснень представника позивача вбачається що свідоцтво видано Розівською сільською радою, але у 2001 році такого органу місцевого самоврядування не існувало.

21.05.1997 року зареєстровано Розівську селищну раду - орган місцевого самоврядування на території смт. Розівка, с. Луганськ є та с. Першотравневе Розівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою Розівської селищної ради від 28.09.2015р. № 01-19/17. При цьому гараж знаходиться в селі Зоряне на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області.

Крім того, у свідоцтві зазначено, що воно видане на підставі рішення виконкому Розівської селищної ради від 19 квітня 2001 року № 27.

На підставі викладеного, рішення сільської ради в архівних справах не могло існувати, а щодо рішення Розівської селищної ради, то за даними реквізитами в архіві зберігається зовсім інше рішення, яке не стосується видачі свідоцтва про право власності, про що свідчить лист від 28.09.2015р. № 05-01/к-22 сектору з питань архівної справи Розівської районної державної адміністрації.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений права власності.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 344 ЦК України проголошує, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено даним Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до норми статті 392 Цивільного кодексу України, зазначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрат ним документа, який засвідчує його права власності.

Із матеріалів справи слідує, що позивач не має документів, які посвідчують його право власності на нежитлову будівлю (гараж).

Слід зауважити, що в рішенні міститься вказівка на наявність у Розівського відгодівельного радгоспу Свідоцтва про право власності. Проте, вказаного свідоцтва суду не надано та інших доказів правоволодіння спірним майном іншою особою на час прийняття рішення суду не надано.

Враховуючи вищевикладені обставин у їх сукупності, слід визнати, що фермерське господарство Мрія є власником нежитлової будівлі (гараж), яка розташована за адресою Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, буд. 1.

Отже, визнання права власності на нерухоме майно, має місце лише тоді, коли особа доведе, що мало місце добросовісне заволодіння чужим майном та відкрите, безперервне володіння ним протягом десяти років.

Суд звертає увагу на те, що матеріалами справи доведений факт володіння та утримання зазначеного майна за рахунок позивача, протягом більш ніж десяти років.

Таким чином, заявлений позов про визнання права власності на нежитлову будівлю (гараж), яка розташована за адресою Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, буд. 1, за позивачем, судом задовольняється.

Згідно з ст. ст. 44, 49 ГПК України суд вважає за необхідне судовий збір слід покласти на позивача, оскільки суд не вбачає вини відповідача у доведені спору до суду.

Керуючись ст.ст. 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства Мрія до Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області про визнання права власності задовольнити.

2. Визнати право власності на нежитлову будівлю (гараж), яка знаходиться за адресою Запорізька область, Розівський район, с. Зоряне, вул. 40 років Жовтня, буд. 1 за Фермерським господарством Мрія (70300, Запорізька область, Розівський район. смт. Розівка, вул. Мічуріна, 1-Д, ).

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 20 жовтня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.