КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Справа№ 910/13470/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: Твердохлєбов Є.Г. - представник за довіреністю.

Від відповідача: Пахомов Ю.О., Чернікова О.С. - представники за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 року

у справі № 910/13470/15 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп -96"

про виселення з приміщення

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп -96" про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" з приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташований на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.02.2011 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі №61/23 визнано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на нежиле адміністративне приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташоване на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м.Київ, Лабораторний провулок, 1. Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2012р. у справі №10/587, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду по справі 10/587 від 05.06.2012р. та постановою Вищого господарського суду України по справі №10/587 від 28.08.2012р., витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" нежиле адміністративне приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташоване на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1 та зобов'язано передати його Товариству з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД".

Проте, відповідач продовжує незаконно утримувати зазначене вище приміщення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про виселення.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 року припинено провадження у справі № 910/13470/15 з підстав п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати на розгляд до Господарського суду м. Києва.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що у справі № 10/587 предметом спору є витребування з незаконного володіння, тоді як у справі № 910/13470/15 предметом спору є виселення.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що в матеріалах справи міститься рішення Господарського суду м. Києва по справі № 5011-52/11282-2012 від 11.04.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2013 року, яким було вирішено аналогічний спір між тими ж сторонами про визнання недійсним рішення позачергового з'їзду Федерації.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, суд першої інстанції припинив провадження у даній справі, посилаючись на те, що позовні вимоги у даній справі заявлені між тими ж сторонами, а саме Товариством з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімп-96", про той же предмет, а саме нежиле (адміністративне) приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташованих на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м.Київ, Лабораторний провулок, 1, й з тих же підстав, зокрема ст. 387 Цивільного кодексу України.

Крім того, Господарський суд м. Києва зазначив, що позивач у даному позові вказує, що рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2012р. у справі №10/587 про витребування з незаконного володіння ТОВ "Олімп-96" нежилого адміністративного приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташованих на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1 та передачу даних приміщень ТОВ "Карбон ЛТД" в примусовому порядку не виконано, в зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про виселення ТОВ "Олімп-96" з приміщення.

Тоді як, невиконання рішення суду в примусовому порядку не може бути підставою для звернення з позовом до суду про прийняття ще одного рішення з тих же підстав і предмету позову.

Проте, судова колегія, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що провадження у даній справі підлягає припиненню з підстав п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, враховуючи наступне.

За приписами п. 2 ст. 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Пунктом 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року м. Київ № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у справі № 10/587 було витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" нежилого (адміністративного) приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташованих на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м.Київ, Лабораторний провулок, 1, з підстав ст. 387 ЦК України.

Натомість, предметом позову у даній справі є виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" з приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташований на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1.

Тобто, справа № 10/587 та дана справа мають зовсім різні предмети позову.

Стосовно підстав звернення позивача з даним позовом судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовом про виселення відповідача, оскільки останній, не виконуючи рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2012р. у справі №10/587, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду по справі 10/587 від 05.06.2012р. та постановою Вищого господарського суду України по справі №10/587 від 28.08.2012р., продовжує незаконно утримувати зазначене вище приміщення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом про виселення.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до постанови Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про закінчення виконавчого провадження від 24.07.2014 року виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 10/587 виданого 05.06.2012 року про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" нежилого (адміністративне) приміщення, яке складається з трьох блоків №№ 290, 390, 490 по 200 кв.м. кожний (загальна площа 600 кв.м.), розташованих на дев'ятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Лабораторний провулок, 1 та передачу даних приміщень ТОВ "Карбон ЛТД" закінчено у зв'язку з направленням державним виконавцем до Печерського РУ ГУ МВС України подання щодо порушення кримінальної справи за не виконання рішення суду боржником.

Доказів виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Олімп-96" рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2012р. у справі №10/587 в матеріалах справи не міститься.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, судова колегія приходить до висновку про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" правомірно звернулось до суду за захистом свого порушенного права щодо користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Крім того, у відповідності до п. 10 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Згідно із абзацом 2 ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки на даній стадії судового провадження не виявляється можливим встановити, на користь якої зі сторін відбудеться судове рішення у даній справі, то у суду апеляційної інстанції відсутня можливість визначити особу, на яку буде покладено судовий збір. При цьому, суду першої інстанції під час розподілу господарських витрат після прийняття рішення у даній справі по суті слід вирішити питання щодо відшкодування судового збору в тому числі і за перегляд ухвали про припинення провадження у апеляційній інстанції з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 106 ГПК України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карбон ЛТД" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 року про припинення провадження у справі № 910/13470/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.09.2015 року про припинення провадження у справі № 910/13470/15 - скасувати.

3. Матеріали справи № 910/13470/15 направити на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді Б.О. Ткаченко

С.Я. Дикунська