ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Справа № 922/4047/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - Сидоренко А.С. на підставі довіреності №14-100 від 18.04.2014р.,

відповідача - Падалко О.О. на підставі довіреності №38-4425/395 від 23.11.2010р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вх. №4764 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 03.09.2015р. у справі № 922/4047/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 3% річних в розмірі 361 449, 08грн. та 3 545 855, 22грн. інфляційних за період 28.05.2014р. - 26.09.2014р., посилаючись на несвоєчасне виконання КП "Харківські теплові мережі" умов договору купівлі-продажу природного газу №06/11-10БО від 29.09.2011р. щодо оплати отриманого природного газу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.09.2015р. у справі №922/4047/15 (суддя Прохоров С.А.) у задоволенні позовних вимог відмовлено на тій підставі, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків №443/20 від 26.09.2014р., сторони у справі змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, спожитий станом на 01.09.2015р. за договором купівлі-продажу природного газу №06/11-10БО від 29.09.2011р.; прострочення оплати на умовах укладеного договору про проведення взаєморозрахунків відповідачем не допущено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 3% річних в розмірі 361 449, 08грн. та 3 545 855, 22грн. інфляційних, судові витрати просить покласти на відповідача.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що підписання договору про організацію взаєморозрахунків не звільняє сторони від обов'язку належно виконувати свої зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу, а також від відповідальності за наслідки неналежного виконання зобов'язання за договором; позивачем нараховані 3% річних та інфляційні до 26.09.2014р., тобто до укладення договору про організацію взаєморозрахунків; за договором про організацію взаєморозрахунків було передбачено погашення тільки основної заборгованості, не включаючи суму нарахованих позивачем відсотків річних та інфляційних.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2015р. у справі №922/4047/15 прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд скарги призначено на 26.10.2015р.

До початку судового засідання 26.10.2015р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№14538), просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 26.10.2015р. представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 361 449, 08грн. та 3 545 855, 22грн. інфляційних.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, що сторони у справі з'явились в судове засідання та висловили свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги, та зважаючи на строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, передбачені статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.09.2011р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був укладений договір №06/11-16БО купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір купівлі-продажу) (а.с.12-20), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець - прийняти та оплатити природний газ на умовах договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, та використовується теплогенеруючими підприємствами на власні потреби та втрати.

Пунктом 3.3. Договору купівлі-продажу визначено, що приймання-передачі газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 6.1. Договору купівлі-продажу, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Згідно пункту 7.1. Договору купівлі-продажу, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Відповідно до наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу (а.с.21-24), позивач поставив в жовтні - грудні 2011р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 132 318 485, 15грн.

Додатковою угодою №3 до Договору купівлі-продажу від 31.07.2012р. (а.с.20) сторони узгодили вважати Договір купівлі-продажу таким, що припинив дію в частині передачі природного газу з 01.01.2012р.

Згідно складеного та підписаного сторонами у справі акту звіряння розрахунків заборгованості за природний газ, що виникла станом на 01.09.2014р. та непогашена станом на 25.09.2014р. (а.с.48), сума заборгованості відповідача перед позивачем за Договором купівлі-продажу становить 36 046 151, 77грн. Даний акт складено відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.09.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області, Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації, КП "Харківські теплові мережі" та НАК "Нафтогаз України" був укладений договір №443/30 від 26.09.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") (надалі - Договір взаєморозрахунків).

Предметом Договору взаєморозрахунків є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

За умовами Договору взаєморозрахунків, сторони дійшли згоди погасити заборгованість відповідача за спожитий природний газ у 2011 році перед позивачем за Договором купівлі-продажу шляхом перерахування коштів на суму 36 046 151, 77грн.

Відповідно до пункту 9 Договору взаєморозрахунків, сторони у графі платіжного доручення "Призначення платежу" додатково зазначають "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", а також дату і номер договору".

Згідно підпункту 2 пункту 10 Договору взаєморозрахунків, сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Пунктом 13 Договору взаєморозрахунків сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Відповідно до пункту 14 Договору взаєморозрахунків, договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування.

Згідно пункту 15 Договору взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання умов договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору взаєморозрахунків, відповідачем перераховано на рахунок позивача заборгованість за спожитий у 2011 році природний газ в сумі 36 046 151, 77грн. згідно з Договором купівлі-продажу, що підтверджується платіжним дорученням №31 від 13.10.2014р. із зазначенням обов'язкових реквізитів, встановлених пунктом 9 Договору взаєморозрахунків (а.с.49).

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про теплопостачання", державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Статтею 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для проведення розрахунків за природний газ з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та компенсації різниці в тарифах на виробництво теплової енергії для населення на теплогенеруючих установках з використанням будь-яких видів палива та енергії за виключенням природного газу здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з відповідним коригуванням показників фінансування і видатків державного бюджету та граничного обсягу державного боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30 затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Зазначений Порядок та умови визначають механізм надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (пункту 1.1 Порядку).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості, у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію та відступлення прав вимоги щодо заборгованості за природний газ на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є територіальні органи Казначейства; Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, обласні, міські у мм. Києві та Севастополі фінансові управління, фінансові управління районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад; надавачі послуг; газодобувні підприємства, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії; державне підприємство "Енергоринок"; державне підприємство "НЕК "Укренерго"; енергогенеруючі компанії та їх кредитори - постачальники вугільної продукції; державне підприємство "Вугілля України"; вугледобувні підприємства; Держрезерв.

Учасниками розрахунків можуть бути суб'єкти господарювання незалежно від форми власності.

Досліджуючи Договір взаєморозрахунків, колегія суддів зазначає, що умовами цього договору передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу.

За змістом підпункту 2 пункту 10 Договору взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу.

Отже, уклавши Договір взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу.

Разом із тим, Договір взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань і підстав для інших грошових вимог.

За таких обставин, для застосування санкцій, визначених умовами Договору купівлі-продажу, а також наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених Договором взаєморозрахунків.

Як зазначено вище, на виконання умов Договору взаєморозрахунків, відповідачем перераховано на рахунок позивача заборгованість за спожитий у 2011 році природний газ в сумі 36 046 151, 77грн. згідно з Договором купівлі-продажу.

Оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у Договорі взаєморозрахунків, а сторони у справі у пункті 15 цього договору засвідчили, що після виконання договору вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору, тому правових підстав для задоволення позову немає.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 30.09.2014р. у справі №5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 16.09.2015р. у справі №917/2520/14.

Доводи апелянта, що підписання договору про організацію взаєморозрахунків не звільняє сторони від обов'язку належно виконувати свої зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу, а також від відповідальності за наслідки неналежного виконання зобов'язання за договором; позивачем нараховані 3% річних та інфляційні до 26.09.2014р., тобто до укладення договору про організацію взаєморозрахунків, колегія суддів відхиляє, оскільки пунктом 15 Договору взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання умов договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим рішення господарського Харківської області від 03.09.2015р. у справі №922/4047/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 03.09.2015р. у справі №922/4047/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 28.10.2015 року.

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.