КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 925/1036/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Товстенку О.Ю.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дельта - ЛТД"

на рішення господарського суду Черкаської області від 18.08.2015р.

у справі № 925/1036/15 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дельта - ЛТД"

до Публічного акціонерного товариства ,,Еталон"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дельта - ЛТД" (далі - позивач) звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства ,,Еталон" (далі - відповідач) про стягнення 1 457 040,80 грн. боргу.

Позовні вимоги у даній справі мотивовані тим, що у позивача відсутні документи, які підтверджують факт поставки (передачі) відповідачем товару на суму 1 457 040,80 грн., перерахованих позивачем відповідачу протягом 2008-2011 років в якості передоплати.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 18.08.2015р. в позові відмовлено повністю.

Мотивуючи зазначене рішення, суд першої інстанції, пославшись на встановлені ним обставини та норми чинного законодавства, дійшов висновку про те, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, вимоги позивача не були заявлені в установлений Законом України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, в зв'язку з чим вважаються погашеними.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 18.08.2015р. у справі № 925/1036/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог в розмірі 218 500,80 грн., прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в цій частині. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, оскільки воно прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вказує, що суд першої інстанції надав невірну оцінку наданим відповідачем видатковим накладним та невірно застосував положення Закону України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач заперечив проти наведених доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. у справі № 925/1036/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Рудченко С.Г., Мальченко А.О. та призначено її розгляд на 22.09.2015р. Зазначеною ухвалою зобов'язано позивача надати суду обґрунтований розрахунок стягуваних сум (з посиланням на докази у справі).

21.09.2015р. на адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи розрахунку стягуваних сум. Також позивач зазначив про неможливість з'явитись в судове засідання 22.09.2015р. та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Ухвалою суду від 22.09.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Рудченко С.Г., Агрикова О.В. на підставі розпорядження секретаря судової палати суду від 22.09.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Мальченко А.О. у відпустці.

Ухвалою суду від 22.09.2015р. розгляд апеляційної скарги у справі № 925/1036/15 відкладено на 06.10.2015р. у зв'язку з неявкою сторін та необхідністю витребування у сторін додаткових доказів на підставі ст. 77 ГПК України. Вказаною ухвалою зобов'язано позивача та відповідача надати суду документи, на підставі яких було здійснено перерахування коштів, повернення яких є предметом даного спору, а саме:

- договір б/н від 30.05.05;

- договір б/н від 30.05.08;

- рахунок б/н від 27.11.08р.;

- рахунок б/н від 27.11.08р.;

- рахунок б/н від 27.11.08р.;

- рахунок б/н від 27.11.08р.;

- рахунок б/н від 27.11.08р.;

- рахунок б/н від 23.12.08р.;

- рахунок б/н від 30.12.08р.;

- рахунок - фактура б/н від 26.02.09р.;

- рахунок б/н від 29.05.09р.;

- рахунок б/н від 05.05.09р.;

- рахунок Ет-0000037 від 12.05.2011р.

Ухвалою суду від 06.10.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Мальченко А.О., Жук Г.А. на підставі розпорядження заступника голови суду від 06.10.2015р. у зв'язку з виходом суддів Жук Г.А. та Мальченко А.О., які входять до складу постійної колегії, з відпустки.

Ухвалою суду від 06.10.2015р. розгляд апеляційної скарги у справі № 925/1036/15 відкладено на 20.10.2015р. у зв'язку з неподанням сторонами витребуваних матеріалів, необхідних для вирішення спору, на підставі ст. 77 ГПК України. Вказаною ухвалою повторно зобов'язано позивача та відповідача надати суду документи, які витребовувались ухвалою суду від 22.09.2015р. та у разі неподання витребуваних документів, подати письмові пояснення щодо причин невиконання вимог судової ухвали.

07.10.2015р. на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача на виконання вимог ухвали суду від 22.09.2015р. Так, позивач зазначає про те, що серед переданої ліквідатору документації ТОВ ,,Дельта - ЛТД", оригінали чи то копії перелічених в ухвалі від 22.09.2015р. документів відсутні, а отже ліквідатору не передавались, а відтак, надати витребувані судом документи не має можливості. Як зазначає позивач, про можливість існування таких документів йому стало відомо виходячи з виписок з розрахункових рахунків ТОВ ,,Дельта - ЛТД" (а саме зі змісту призначення платежу, в яких містяться посилання на такі документи). Крім того, позивач повідомив, що в ході проведення ліквідаційної процедури, ліквідатором ТОВ ,,Дельта - ЛТД" було встановлено, що частина документації, яка стосується фінансово - господарської діяльності товариства за період з 2004 по 2010 рік була втрачена під час крадіжки у директора товариства, про що свідчать талон - повідомлення № 1011 від 14.07.2010р. про прийняття заяви, лист від 08.07.2013р., копія постанови від 19.07.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи.

20.10.2015р. на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, відповідно до яких він зазначає про те, що не має можливості надати витребувані судом документи з тих підстав, що договори були знищені 01.06.2014р., підтвердженням чому є акт про знищення документів, а рахунки оформляються в одному примірнику, який передавався контрагенту - покупцю, що також підтверджується довідкою. Також в письмових поясненнях відповідач зазначає про те, що станом на 01.06.2011р. сторони провели звірку взаємних розрахунків та склали акт, відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становила 2 000,00 грн., яка в подальшому була погашена. Водночас, як вказує відповідач, ТОВ ,,Дельта - ЛТД" перед ПАТ ,,Еталон" має непогашену заборгованість на даний час.

20.15.2015р. на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача на виконання вимог ухвали суду від 22.09.2015р., 06.10.2015р., в яких він повторно виклав обставини, наведені в листі від 07.10.2015р. Крім того, позивач зазначив про неможливість забезпечити явку представника в судове засідання 20.10.2015р., тому просив розгляд справи проводити в його відсутності. Водночас, позивач зазначив, що у разі подання відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи слід відкласти.

Ухвалою суду від 20.10.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Рудченко С.Г., Жук Г.А. на підставі розпорядження заступника голови суду від 20.10.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Мальченко А.О. на лікарняному.

В судове засідання 20.10.2015р. сторони не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином ухвалою суду від 06.10.2015р., про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 007, № 015.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За наведених обставин, враховуючи клопотання позивача про розгляд справи у його відсутності, належне повідомлення відповідача, виконання сторонами вимог судових ухвал від 22.09.2015р., 06.10.2015р., колегія суддів, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1 457 040,80 грн., мотивуючи позовні вимоги наступним.

17.05.2012р. постановою господарського суду Черкаської області у справі № 04/5026/693/2012 ТОВ ,,Дельта - ЛТД" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Мітасову Т.С.

26.02.2013р. ухвалою господарського суду Черкаської області у справі № 04/5026/693/2012 ліквідатором ТОВ ,,Дельта - ЛТД" призначено арбітражного керуючого Голінного А.М.

Як зазначає позивач, в ході виконання повноважень ліквідатора, було встановлено, що з рахунку ТОВ ,,Дельта - ЛТД" на рахунок відповідача були перераховані кошти в якості попередньої оплати, а саме:

30.05.2008р. були перераховані кошти в розмірі 41 500 грн. з призначенням платежу ,,передоплата за прибори та стенди зг договору б/н від 30.0505"; 184 000,00 грн. з призначенням платежу ,,передоплата за прибори та стенди зг договору б/н від 30.05.08р."

27.11.2008р. на суму 540,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за центр.по обробці алюм. дисків зг рах б/н від 27.11.08р."

- на суму 250 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за центр.по обробці алюм. дисків зг рах б/н від 27.11.08р.",

- на суму 290 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за центр.по обробці алюм. дисків зг рах б/н від 27.11.2008р."

- на суму 290 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за центр.по обробці алюм. дисків зг рах б/н від 27.11.08р."

- на суму 290 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за центр.по обробці алюм. дисків зг рах б/н від 27.11.08р."

25.12.2008р. на суму 22 500,00 грн. з призначенням платежу ,,передплата за плівку рах. б/н від 23.12.08р."

30.12.2008р. на суму 118 000,00 грн. з призначенням платежу ,,передплата за плівку рах б/н від 30.12.08р."

26.02.2009р. на суму 48 000,00 грн. з призначенням платежу ,,передплата за плівку зг рах/ф б/н від 26.02.09р."

29.05.2009р. на суму 38 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за плівку зг рах б/н від 29.05.09р."

05.06.2009р. на суму 85 000,00 грн. з призначенням платежу ,,попередня оплата за плівку зг рах б/н від 05.05.09р."

12.05.2011р. на суму 2 000,00 грн. з призначенням платежу ,,передоплата за плівку зг. рах. ЕТ-0000037 від 12.05.2011р."

Тобто, як вказує позивач, загальна сума перерахованих відповідачу коштів в якості передоплати за товар складає 1 659 540 грн.

Разом з цим, відповідачем 14.01.2009р. 13.08.2010р. було перераховано позивачу кошти в якості повернення передоплати в розмірі 202 499,20 грн.

Підтвердженням перерахування та повернення передоплати є банківські виписки по рахунку позивача.

Таким чином, як вказує позивач, з врахуванням частково повернутих коштів, залишок перерахованої передоплати за товар складає 1 457 040,80 грн.

Водночас, обгрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач зазначає про те, що документи, які підтверджують факт поставки зі сторони відповідача товару відсутні, з чого слідує, що поставка товару на користь позивача не проводилась, а перераховані кошти в якості попередньої оплати не повернуті.

За наведених обставин, позивач посилаючись на приписи ст. 1212 ЦК України, заявив вимоги про стягнення 1 457 040,80 грн. перерахованих позивачем відповідачу протягом 2008-2011 років в якості передоплати.

Заперечуючи проти позовних вимог у даній справі, відповідач вказував про те, що у нього немає жодної заборгованості перед позивачем; якщо б вимоги і були, то вони відповідно до положень Закону України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" із 2012 р. вважаються погашеними; вимоги ліквідатора знаходяться за межами позовної давності. Також на підтвердження факту поставки товару в рахунок одержаної передоплати відповідачем надано суду наступні докази передачі товару:

- видаткова накладна № Ет-000035 на суму 625 500 грн. від 27.05.2008р.;

- видаткова накладна № Ет-000080 на суму 1 194 040,80 грн. від 27.11.2008р.;

- видаткова накладна № Ет-000041 на суму 7 525,20 грн. від 06.06.2011р.;

- видаткова накладна № Ет-000045 на суму 32 000 грн. від 17.06.2011р.;

- видаткова накладна № Ет-000050 на суму 2 100,06 грн. від 30.06.2011р.;

- видаткова накладна № Ет-000053 на суму 6 300 грн. від 02.08.2011р.;

-видаткова накладна № Ет-000078 на суму 44 250 грн. та видаткова накладна

№ Ет-000079 на суму 88 750 грн. від 10.11.2011р. на загальну суму 2 000 466,06 грн.

Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог, посилаючись на ту обставину, що надані відповідачем видаткові накладні та довіреності від 03.06.2011 №5 підтверджують факт передачі позивачу товару та відсутність заборгованості. Також суд дійшов висновку, що вимоги позивача до ПАТ ,,Еталон" не були заявлені в установлений Законом України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк, у зв'язку з чим вважаються погашеними на підставі ст. 14 названого Закону.

Враховуючи встановлені у даній справі обставини та наявні докази, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог, проте зазначає про таке.

В ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України закріплено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

За приписами статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В якості доказів перерахування коштів у даній справі позивач надав суду банківські виписки по особовим рахункам за період з 29.12.2008р. по 15.05.2013р., з 24.11.2008р. по 29.12.2008р., з 01.04.2010р. по 31.12.2010р., з 11.08.2004р. по 06.04.2010р., відповідно до яких позивачем 30.05.2008р., 27.11.2008р, 25.12.2008р., 30.12.2008р., 26.02.2009р., 29.05.2009р, 05.06.2009р., 12.05.2011р. були перераховані відповідачу кошти (передоплата) в розмірі 1 659 540 грн.

14.01.2009р. 13.08.2010р. відповідачем було перераховано позивачу кошти в якості повернення передоплати в розмірі 202 499,20 грн.

На думку позивача, відсутність у нього документів, які б підтверджували факт поставки, свідчить про безпідставність набуття грошових коштів відповідачем.

Водночас, колегія суддів зазначає про те, що позивачем здійснювалась передоплата відповідачу на підставі договору б/н від 30.05.05, договору б/н від 30.05.08, рахунків б/н від 27.11.08р., рахунку б/н від 23.12.08р., рахунку б/н від 30.12.08р., рахунку - фактури б/н від 26.02.09р., рахунку б/н від 29.05.09р., рахунку б/н від 05.05.09р., рахунку Ет-0000037 від 12.05.2011р., які слугували підставою для перерахування коштів та зазначені в платіжних документах в графі: ,,Призначення платежу".

Як зазначалось вище, судом апеляційної інстанції неодноразово витребувались у сторін спору вищеперелічені документи, на підставі яких було здійснено перерахування коштів, повернення яких є предметом даного спору.

Вимоги судових ухвал від 22.09.2015р., 06.10.2015р., якими зазначені документи витребувались, не виконані, на адресу суду надійшли письмові пояснення сторін з цього приводу.

Так, в письмових поясненнях позивач зазначав про те, що серед переданої ліквідатору документації ТОВ ,,Дельта - ЛТД" оригінали, чи то копії витребуваних документів відсутні, та йому, як ліквідатору не передавались, а відтак, надати витребувані судом документи не має можливості. Як зазначає позивач, про можливість існування таких документів йому стало відомо виходячи з виписок з розрахункових рахунків ТОВ ,,Дельта - ЛТД" (а саме зі змісту призначення платежу, в яких містяться посилання на такі документи). Крім того, позивач повідомив, що в ході проведення ліквідаційної процедури, ліквідатором ТОВ ,,Дельта - ЛТД" було встановлено, що частина документації, яка стосується фінансово - господарської діяльності товариства за період з 2004 по 2010 рік була втрачена під час крадіжки у директора товариства, про що свідчать талон - повідомлення № 1011 від 14.07.2010р. про прийняття заяви, лист від 08.07.2013р., копія постанови від 19.07.2010р. про відмову в порушенні кримінальної справи.

Відповідач також надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначив про те, що не має можливості надати витребувані судом документи з тих підстав, що договори були знищені 01.06.2014р., підтвердженням чому є акт про знищення документів, а рахунки оформляються в одному примірнику, який передавався контрагенту - покупцю, що також підтверджується довідкою.

Як роз'яснено п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Колегія суддів враховує, що позов у даній справі подано ліквідатором ТОВ ,,Дельта - ЛТД", та, за його твердженням, документи які були підставою для перерахування передоплати у даній справі йому не передавались, водночас, з огляду на відсутність документального підтвердження підстав, на яких було здійснено перерахування коштів за платіжними документами, та які б могли підтвердити виникнення правовідносин між сторонами, суд позбавлений можливості встановити правову природу цих правовідносин, суть зобов'язання та строк їх виконання, а сам лише факт перерахування коштів згідно з випискою по рахунку позивача не може бути достатнім доказом і підставою для стягнення з відповідача безпідставно, на думку позивача, набутих коштів.

З огляду на вищевикладене, позивачем не надано належних доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, документально недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд першої інстанції наведеного вище не врахував, неповно з'ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Крім того, помилковим є застосування судом першої інстанції у даному випадку положень ст. 14 Закону України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Черкаської області від 11.07.2012р. у справі № 05/5026/1035/2012 було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ ,,Еталон".

Статтею 1 Закону України ,,Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних відносин) визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 15 статті 11 Закону визначено, що після офіційного оприлюднення ухвали про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно зі статтею 14 цього Закону.

Статтею 14 Закону визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

В зв'язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача до ПАТ ,,Еталон" не були заявлені в установлений Законом строк, у зв'язку з чим вважаються погашеними.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на таке.

В розділі 1 Закону надано визначення поняття грошового зобов'язання, як зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно - правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Однак, у даному випадку, позивачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається, що у відповідача перед позивачем виникли грошові зобов'язання, та позивач є кредитором відповідача у розумінні названого Закону .

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач заявив про застосування наслідків спливу строків позовної давності.

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до приписів частин 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У випадку, коли суд на підставі досліджених у судовому засіданні доказів установить, що право позивача, про захист якого він просить, відповідачем не порушено, ухвалюється рішення про відмову в позові саме з цих підстав, а не через пропуск строку позовної давності.

З огляду на встановлені вище обставини щодо недоведеності позовних вимог у даній справі, відсутні відповідно й підстави для застосування позовної давності.

Водночас, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, недоведеними і задоволенню не підлягають, однак, з підстав, викладених в тексті даної постанови.

У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Черкаської області від 18.08.2015р. у справі № 925/1036/15 має бути залишено без змін з врахуванням мотивувальної частини даної постанови.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Дельта - ЛТД" - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 18.08.2015р. у справі № 925/1036/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді С.Г. Рудченко

Г.А. Жук