номер провадження справи 19/89/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.10.2015 Справа № 908/3357/14

Розглянувши матеріали скарги державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурси» на дії Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у справі № 908/3357/14:

за позовом державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурс» (04050, м. Київ, пров. Косогірний, 8)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Енерго-Стандарт» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, 64)

про стягнення 515899,81 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від ДП МВС України «Інформ-Ресурси» (стягувач, заявник): ОСОБА_1, довіреність № 33 від 29.07.2015 р., паспорт серія СВ № 178828 від 22.02.2000 р.;

від ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» (боржник): не зявився;

від Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (орган виконання, ВДВС): ОСОБА_2, довіреність № б/н від 27.03.2015 р., посвідчення № 320 від 10.10.2009 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 29.09.2015 р. від державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурс» надійшла скарга вих. № б/н від 28.09.2015 р. на дії Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у справі № 908/3357/14, в порядку ст. 121-2 ГПК України, відповідно до якої скаржник просить суд 1) поновити строк на оскарження постанови; 2) визнати незаконними дії державного виконавця Лиходід Я. А. по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 47196119 від 28.05.2015 року. 3) скасувати незаконну постанову державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження ВП № 47196119 від 28.05.2015 року та зобов'язати відновити виконавче провадження.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 29.09.2015р., скаргу на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби, враховуючи перебування судді-доповідача у справі ОСОБА_3 у відрядженні, передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 30.09.2015 р. поновлено строк для подання скарги, скарга прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 21.10.2015 р.

Розгляд скарги здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач в обґрунтування скарги зазначив наступне: державним виконавцем Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 14.04.2015 р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу № 908/3357/14, виданого 21.11.2014 р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурси» суми 343468,92 грн. (ВП № 47196119). З боржника стягнута сума боргу у розмірі 175000,00 грн. На теперішній час сума заборгованості перед позивачем залишилась у розмірі 175338,29 грн., фактично судовий наказ не виконаний у повному обсязі. Однак 28.05.2015 р. постановою державного виконавця Заводського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження встановлено повне фактичне виконання та закінчено виконавче провадження. Позивач постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2015 р. не отримував, ознайомився із зазначеною постановою через базу даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Скаржником зясовано, що 28.05.2015 р. до канцелярії Заводського ВДВС Запорізького МУЮ від ДП МВС України «Інформ-Ресурси» надійшла заява без номера без дати за підписом директора ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_4 з проханням закінчити виконавче провадження ВП № 47196119 про стягнення з ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурси» суми 343468,92 грн. у звязку із повним погашенням боргу станом на 30.04.2015 р. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 05.05.2015 р. № 814 о/с тимчасове виконання обовязків за вакантною посадою директора ДП МВС України «Інформ-Ресурси» покладено на ОСОБА_5 та вищезазначений лист підприємством до виконавчої служби Заводського району не направлявся. Після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем оригінал судового наказу направлений на адресу господарського суду Запорізької області. За заявою стягувача від 24.07.2015 р. оригінал судового наказу у справі № 908/3357/14 від 21.11.2014 р. виданий представнику стягувача 04.08.2015 р. через канцелярію господарського суду Запорізької області. Таким чином, посилаючись на ст.ст. 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 121-2 ГПК України скаржник вважає незаконними дії державного виконавця Лиходід А.Я. та просить скаргу задовольнити.

Представник Заводського ВДВС ЗМУЮ 20.10.2015 р. надав суду відзив на скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення. У судовому засіданні пояснив, що 08.04.2015 р. до Заводського ВДВС ЗМУЮ надійшла заява за підписом директора ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_4 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документа № 908/3357/14 від 21.11.2014 р. господарського суду Запорізької області про стягнення з ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурси» 225338,29 грн. Заводським ВДВС 14.04.2015 р. відкрито виконавче провадження відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» та надано строк на самостійне виконання до 21.04.2015 р. Оскільки боржником рішення суду самостійно не виконано, державним виконавцем розпочато примусове його виконання відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Згідно книги вхідної кореспонденції Заводського ВДВС 28.05.2015 р. надійшла заява за підписом директора ДП МВС «Інформ-Ресурси» ОСОБА_4 про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним погашенням суми боргу станом на 30.04.2015 року, також зазначено, що на депозитний рахунок Заводського ВДВС надійшли кошти у розмірі 200,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій та 22538,29 грн. - виконавчий збір. Державним виконавцем Заводського ВДВС 28.05.2015 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», як повне фактичне виконання. Копію постанови про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам за вих. № 8995 простою кореспонденцією відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанови про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження. Також зазначено, що ніяких листів про призначення директором ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_5 та звільнення з посади ОСОБА_4 до Заводського ВДВС не надходило, тому на час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, державному виконавцю не було відомо про зміни в керівництві ДП МВС України «Інформ-Ресурси». Отже вважає, що в діях державного виконавця відсутні порушення вимог чинного законодавства при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2015 р. ВП № 47196119.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на заяву та витребувані судом документи не надав.

Розглянувши матеріали скарги, встановивши всі наявні обставини, заслухавши пояснення представника позивача (скаржника) та представника ВДВС, суд встановив:

рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року позов державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурс» до відповідача ТОВ «Буд-Енерго-Стандарт» про стягнення 515899,81 грн. задоволено частково. З відповідача на користь ДП МВС України «Інформ-Ресурс» стягнуто 343468,92 грн. вартості невиконаних робіт та 6869,37 грн. судового збору. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 р. рішення суду першої інстанції залишено без змін. На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 року у справі № 908/3357/14 видано 21.11.2014 р. наказ.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України

Як передбачено ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну виконавчу службу» дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Подання скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до нього Закону.

У відповідності до ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі заяви стягувача № 113 від 08.04.2015 р., 14.04.2015 р. відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Запорізької області у справі № 908/3357/14 від 21.11.2014 р., про що винесена постанова ВП № 47196119; боржнику наданий строк для самостійного виконання. Також постановами ВДВС ВП № 47196119 від 14.04.2015 р. в порядку ст.ст. 11, 52, 57 ЗУ «Про виконавче провадження» накладено арешт на все майно та кошти, що належать боржнику, у межах суми звернення стягнення 225338,29 грн.

На підставі заяви без номеру та без дати про повне погашення боргу боржником станом на 30.04.2015 р. та необхідність закінчення виконавчого провадження ВП № 47196119, яка підписана директором ДП МВС України «Інформ-Ресурси» ОСОБА_4, що надійшла на адресу ВДВС 28.05.2015 р. (вх. № 3144/03-2/44-5), державним виконавцем 28.05.2015 р. винесені постанови про закінчення виконавчого провадження, про стягнення з боржника виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Як зазначено у постанові від 28.05.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем встановлено повне фактичне виконання та відповідно до п. 8 ч. 1 статті 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» постановлено виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі № 908/3357/14 від 21.11.2014 р. закінчити.

Відповідно до п.п. б) п. 1.5.1 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (надалі Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2015 р. № 512/5, постанова як окремий документ містить такі обов'язкові реквізити: мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на закон чи інший нормативно-правовий акт (статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт, па підставі якого видано постанову).

Відповідно до п. 2.11 Інструкції повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи.

Згідно з п. 2.11.2 Інструкції оригінали документів, зазначені у п. 2.11 або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (реєстраційний номер 3205) від 06.07.2015 р. та виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником ДП МВС України «Інформ-Ресурси» є ОСОБА_5.

Разом з тим, як встановлено судом під час розгляду скарги, в порушення зазначених норм права державним виконавцем прийнято заяву без номера та дати до виконання, без перевірки повноважень особи, яка її підписала та дійсності відсутності майнових зобовязань боржника перед стягувачем щодо виконання рішення господарського суду на підставі виданого ним наказу № 908/3357/14 від 04.11.2014 р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що органом виконання не дотримані приписи Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав та інтересів скаржника, гарантованих чинним законодавством України при виконанні рішення суду.

Частиною 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний сірок у порядку, встановленому цим Законом.

Доказів перевірки ВДВС повного фактичного виконання боржником рішення суду не надано; невмотивовано підстави (платіжні документи, що свідчать про виконання рішення суду; угоди про залік зустрічних однорідних вимог, виконана мирова угода тощо) з яких державний виконавець дійшов висновку про можливість закінчення виконавчого провадження.

Враховуючи досліджені матеріали та встановлені обставини, суд визнає доводи скаржника, викладені у скарзі, обґрунтованими, а скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню в частині визнання незаконною постанову про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2015 р., виходячи з наступного:

Однією із вимог заявника є визнання незаконними дій державного виконавця по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавчі дії це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 4 названого Закону, а саме:

1) звернення стягнення на майно боржника;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Тобто, саме дії, повязані із застосуванням заходів примусового виконання та наслідки цих дій, або бездіяльність ДВС, повязана із незастосуванням певних виконавчих дій, можуть бути предметом оскарження в контексті ст. 121-2 ГПК України. Про це зазначено також в постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» та розясненнях президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. № 04-5/365, а саме: «За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.».

Як вже зазначалося раніше ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені права та обвязки державного виконавця під час вчинення виконавчих дій.

Результатом вчинення цих дій є складені документи (запити, звернення, акти, договори зберігання, постанови, тощо), які оскаржуються учасниками виконавчого провадження до начальника виконавчої служби або до суду в установленому законом порядку та строки.

З огляду на викладене слідує, що суд оцінює правомірність або безпідставність винесення державним виконавцем документу, а не дії вчиненні під час складання цього документу.

Положеннями ч. 1, 2, 3 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

За наявності обставин, передбачених частиною шостою статті 79 цього Закону, виконавче провадження підлягає відновленню у триденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідної заяви стягувача.

Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ.

Аналіз наведеної статті встановлює ланцюг дій, які, у разі визнання суд незаконної постанови про закінчення виконавчого провадження, повинні вчинити начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, державний виконавець та строки вчинення відновлення провадження.

Тобто, відновлення провадження відбувається в порядку встановленому законом (ст. 51 ЗУ «Про виконавче провадження»), а не за рішенням суду, але, у разі недотримання вище ведених норм, у стягувача виникає право на оскарження бездіяльності органів державної виконавчої служби, яке полягає у порушенні строків винесення постанови, не винесенні постанови, не надісланні постанови учасникам виконавчого провадження щодо відновлення виконавчого провадження.

Таким чином, вимога про зобовязання відновити виконавче провадження є заявленою передчасно.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу державного підприємства МВС України «Інформ-Ресурс» задовольнити частково.

2. Визнати постанову державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 28.05.2015 р. ВП № 47196119 незаконною.

3. Вимоги про визнання незаконними дій державного виконавця Лиходід Я. А. по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження та зобовязання відновити виконавче провадження відхилити.

4. Примірник ухвали направити сторонам у справі та Заводському ВДВС Запорізького міського управління юстиції.

Суддя В.В.Носівець

Ухвала набрала законної сили 21.10.2015 р.