ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2015 р. Справа № 911/3523/15

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіброліт-12»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Агрохімічні технології»

про стягнення 10 000,00 грн

За участю представників:

від позивача не зявились;

від відповідача ОСОБА_1 (дов. б/н від 22.07.2015).

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фіброліт-12» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Агрохімічні технології» (далі відповідач) про стягнення 10 000,00 грн боргу за надані згідно договору про надання послуг №96-ФЛ від 23.12.2013 послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору відповідачем.

Ухвалою господарського суду Київської обшласті від 17.08.2015 порушено провадження у справі №911/3523/15, розгляд справи призначено на 17.09.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.09.2015 розгляд справи відкладено на 01.10.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2015 розгляд справи відкладено на 16.10.2015.

16.10.2015 до початку судового засідання від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №24376/15 від 16.10.2015), згідно якого просив відкласти розгляд справи у звязку з участю представника позивача в іншому судовому процесі.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

В судове засідання 16.10.2015 представник позивача не зявився, представник відповідача в усному порядку визнав позов в повному обсязі.

Враховуючи, що неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника позивача.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фіброліт-12» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Агрохімічні технології» (Замовник) укладено договір про надання послуг №96-ФЛ, згідно якого виконавець зобовязався за завданням замовника протягом установленого в договорі строку надавати за плату навантажувально-розвантажувальні послуги щодо навантаження (завантаження) та розвантаження засобів захисту рослин (товар) на складі замовника, що в себе включає власне навантажувально- розвантажувальні роботи з прибиранням складу після навантажувально-розвантажувальних робіт та пакетуванням, маркуванням і складанням товару на складі замовника, а замовник зобовязався оплачувати такі послуги.

Відповідно до п. 2.1 договору вартість послуг (ціна договору) за даним договором становить 350 000,00 грн, в т.ч. ПДВ 58 333,33 грн. Вартість послуг в розмірі 350 000,00 грн це вартість послуг, що мають бути надані з 01.01.2014 по 31.07.2014 включно.

Згідно п. 2.3 договору оплата послуг здійснюється замовником в строк до 30.11.2014 в розмірі 90 000,00 грн і в строк до 31.12.2014 в розмірі 240 000,00 грн. Послуги можуть бути оплачені однією сумою, або частково помісячно рівними частинами, або будь-яким іншим способом.

Здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здачі-приймання робіт (надання послуг), який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками не пізніше 31.07.2014. Підписання акта здачі-приймання робіт (надання послуг) представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку до наданих послуг. (п.п. 2.4, 2.5 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2014, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Договір вважається пролонгованим на той самий строк, якщо за 30 днів до закінчення строку його дії жодна зі сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії цього договору або його перегляд.

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач надав, а відповідач прийняв послуги на загальну суму 350 000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №22 від 31.07.2014 та не заперечується відповідачем.

Відповідач в порушення умов договору лише частково виконав взяті на себе зобовязання, оплативши на рахунок позивача кошти у розмірі 340 000,00 грн, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом звірки взаємних розрахунків №1 від 17.07.2015, підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору, платіжними дорученнями №940 від 07.11.2014 на суму 90 000,00 грн, №165 від 01.04.2015 на суму 200 000,00 грн, №315 від 15.07.2015 на суму 50 000,00 грн та не заперечується відповідачем.

При цьому сума несплаченого боргу станом на дату подання позову склала 10 000,00 грн (350 000,00 грн 340 000,00 грн).

Предметом позову є вимога позивача про стягнення 10 000,00 грн боргу за надані згідно договору про надання послуг №96-ФЛ від 23.12.2013 послуги.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини з надання послуг.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене та те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи та не заперечується відповідачем, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення 10 000,00 грн боргу за надані згідно договору про надання послуг №96-ФЛ від 23.12.2013 послуги є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Агрохімічні технології» (03027, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Садова, буд. 26, офіс 20; ідентифікаційний код 38275207) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фіброліт-12 (04073, м. Київ, Оболонський район, вул. Куренівська, буд. 14-Б; ідентифікаційний код 38506799) 10 000 (десять тисяч гривень) 00 коп. боргу за послуги, надані згідно договору про надання послуг №96-ФЛ від 23.12.2013 та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 02.11.2015

Суддя В.М. Антонова