ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Справа № 5015/4299/12

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 (надалі ОСОБА_2) б/н від 14.07.2015р. (вх. № 01-05/3279/15 від 20.07.2015р.) та ОСОБА_3 (надалі ОСОБА_3) б/н від 17.07.2015р. (вх.№01-05/3305/15 від 21.07.2015р.)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 25.06.2015р.

у справі № 5015/4299/12

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «В.І.П.С.» (надалі ТзОВ «В.І.П.С.»)

про банкрутство Відкритого акціонерного товариства «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» (надалі ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління»),

за участю:

від банкрута в особі ліквідатора Бурми С.В.: Коцьо І.С. - представник (довіреність б/н від 12.02.2015р.);

від кредитора-1 ТзОВ «В.І.П.С.»: не з'явився;

від кредитора-2 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Львові: Жаба О.І. - представник (довіреність № 788/01 від 18.03.2015р.);

від кредитора-3 ДПІ у Личаківському районі м. Львова: не з'явився;

від кредитора-4 Львівського міського центру зайнятості: не з'явився;

від кредитора-5 Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова: не з'явився;

від кредитора-6: ОСОБА_2 (паспорт НОМЕР_1, виданий Личаківським РВУМВСУ у Львівській області 17.07.2000р.);

від кредитора-7: ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_2, виданий Франківським РВУМВСУ у Львівській області 12.03.1997р.),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12 (суддя Цікало А.І.) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 227147,40грн. Скасовано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 30.05.2014р., видане приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І., зареєстроване в реєстрі за № 271, на нерухоме майно у складі нежитлової будівлі цеху з виготовлення гнучких стільців літ. "Б-2", загальною площею 807,1 кв.м., приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3 кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.Скасовано запис №1121716 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у складі нежитлової будівлі цеху з виготовлення гнучких стільців літ. "Б-2", загальною площею 807,1 кв.м., приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3 кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язано приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 1121716 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно у складі нежитлової будівлі цеху з виготовлення гнучких стільців літ. "Б-2", загальною площею 807,1 кв.м., приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3 кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Визнано вимоги ОСОБА_3 до ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" за недійсним правочином на суму 196000,00 грн. такими, що погашаються у першу чергу в процедурі банкрутства. Витрати ОСОБА_3 по сплаті судового збору за звернення до суду із заявою про грошові вимоги до боржника у розмірі 1218,00 грн. визнано такими, що задовольняються у першу чергу. Відхилено вимоги ОСОБА_3 до ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" за недійсним правочином на суму 140946,28 грн. (інфляційні нарахування).

В ході розгляду заяви ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 227141,40 грн. суд першої інстанції встановив, що після 26.07.2012р. ОСОБА_2 не працював на підприємстві, а тому безпідставними є вимоги про стягнення заробітної плати, оскільки згідно з Законом України «Про оплату праці» виплаті підлягає заробіток за фактично відпрацьований час. Крім того, суд врахував, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2012р. стягнуто з ВАТ "Прикарпатське МНУ" на користь ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по вересень 2012 року в сумі 18590,00 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання кредиторських вимог за недійсним правочином на суму 336946,28 грн. місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що за обраним ОСОБА_3 способом реституції першочерговій виплаті підлягає виключно сума грошових коштів, яка була оплачена ним, тобто визначена недійсним правочином ціна майна у розмірі 196000,00 грн. При цьому, у даному випадку не може бути застосована ст. 625 ЦК України, так як дана норма врегульовує правові наслідки порушення грошового зобов'язання, а не здійснення реституції сторін.

Кредитори ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі не погоджується з ухвалою суду першої інстанції в частині щодо відмови в задоволенні його позову про стягнення з ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» заборгованості по заробітній платі. Стверджує про відсутність наказу щодо звільнення його з посади голови правління боржника, у зв'язку з чим, на його думку, існують трудові відносини з боржником. Покликається на те, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2012р. та ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.11.2013р. у справі у справі № 2/1312/2231/12 визнано наявність трудових відносин між ним і боржником станом на 14.12.2012р., 04.11.2013р., наслідком чого є визнання заборгованості по заробітній платі станом на вересень 2012 року включно. Звертає увагу на те, що боржник не виконав рішення Личаківського районного суду м. Львова про стягнення 18590,00 грн. заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по вересень 2012 року. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12 в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 про стягнення з ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 227141,40 грн., прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

ОСОБА_3 в апеляційній скарзі вважає, що місцевий господарський суд не повно з'ясував обставини справи, що мають істотне значення, та неправильно застосував норми матеріального права. Вказує, що незважаючи на визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, що відбулись 29.03.2013р., оформлені протоколом №1412526-1, боржник не має законних підстав витребовувати від добросовісного набувача майно, продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12 в частині скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 30.05.2014р., виданого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І., зареєстрованого в реєстрі за № 271; скасування запису № 1121716 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3; зобов'язання приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І. вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 1121716 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 Прийняти в цих частинах нові рішення про відмову в задоволенні заяви боржника. Одночасно, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині відхилення вимоги ОСОБА_3 до ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" за недійсним правочином на суму 140946,28грн. (інфляційні нарахування) та задоволити її.

Банкрут ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» в листі б/н і дати (вх. № 01-04/6356/15 від 07.10.2015р.) вважає, що місцевий господарський суд повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи. Вказує на безпідставність тверджень апелянтів про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить залишити без змін ухвалу господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Письмових відзивів на апеляційні скарги кредитори ВАТ «Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління» не подавали.

В судовому засіданні представник кредитора-2 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові пояснив, що залишає на розсуд суду питання щодо розгляду по суті апеляційних скарг ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даній справі.

Кредитори ТзОВ «В.І.П.С.», ДПІ у Личаківському районі м. Львова, Львівський міський центр зайнятості, Управління Пенсійного фонду України в Личаківському районі м.Львова, а також приватний нотаріус Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірман Б.І. не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, про час, дату і місце розгляду апеляційних скарг належно повідомлені, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень та реєстр вихідної кореспонденції ЛАГС від 16.09.2015р.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" переважають у застосуванні над нормами Господарського процесуального кодексу, як спеціальні норми.

Згідно пункту 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

15.10.2012р. ухвалою господарського суду Львівської області порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (а.с.1-2, т.1).

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство опубліковано в газеті "Голос України" № 79 (5579) від 24.04.2013р. (а.с.88, т.2).

Постановою господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру, скасовано всі арешти, накладені на майно ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", ліквідатором Товариства призначено арбітражного керуючого Бурму С.В. (а.с.99-107, т.7).

Враховуючи зазначене, при розгляді даної справи слід керуватися вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діє з 19.01.2013р.

20.04.2015р. в господарський суд Львівської області звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою про стягнення з ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 227147,40 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) (а.с.210-211,т.7; 41-42, т.8).

Позовні вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 01.07.2006р. між ним та ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" укладено трудовий контракт на управління підприємством терміном з 01.07.2006р. до 01.07.2007р.. Вказує, що після закінчення дії контракту він продовжував працювати головою правління боржника, у зв'язку з чим згаданий контракт є безстроковим. Відтак, вважає, що трудові відносини з боржником підлягають оплаті згідно з умовами контракту та штатного розпису.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу та позовну заяву ОСОБА_2, вважає обґрунтованим і правомірним висновок суду першої інстанції про те, що зазначена позовна заява не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

01.07.2006р. між Спостережною радою ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" (орган управління) та ОСОБА_2 (голова Правління) укладено контракт на управління підприємством на термін з 01.07.2006р. по 01.07.2007р. (а.с.237-240, т.7).

В пункті 1.2 контракту на управління підприємством від 01.07.2006р. зазначено, що цей контракт є трудовим договором, на підставі якого виникають трудові стосунки між Головою Правління і Підприємством.

Судом встановлено, що після закінчення дії зазначеного контракту, ОСОБА_2 продовжував працювати головою правління ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління".

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України від 24.09.2014р., якою скасовано рішення Личаківського районного суду м.Львова від 02.12.2013р. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 06.03.2014р. зазначено, що у період з 01.07.2006р. по 26.07.2012р. ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах із ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", працюючи на посаді голови правління. Рішенням Спостережної ради від 26.07.2012р. ОСОБА_2 було відкликано з посади голови правління (а.с.230-232, т.7).

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 14.08.2013р. визнано нечинним наказ № 02-К від 26.07.2012р. з особового складу ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" про звільнення ОСОБА_2, Голови правління ВАТ «ПМНУ», в зв'язку з прогулом (а.с.220-222, т.7). Суд встановив, що ОСОБА_2 звільнено з мотивів, які не були достовірно встановлені Спостережною радою.

При цьому, як вірно встановив місцевий господарський суд, ОСОБА_2 не заявляв вимоги щодо поновлення його на роботі у ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" на попередній чи будь-якій іншій посаді, рішення з цього питання судом не приймалось.

Судом встановлено, що 26.07.2012р., рішенням Спостережної ради ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", оформленим протоколом від 26.07.2012р., на посаду голови правління Товариства призначено ОСОБА_10, який виконував дані обов'язки до моменту його звільнення у зв'язку з визнанням 08.12.2014р. Товариства банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 03.08.2012р. Така ж інформація міститься в Довідці з Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України № 661221, з якої вбачається, що 02.08.12. вчинено останню реєстраційну дію № 8008056, в якості керівника ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" значиться ОСОБА_10 (а.с.17-18, т.8).

Слід також зазначити, що скасування протоколу засідання спостережної ради ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" від 26.07.2012р. про відкликання ОСОБА_2 з посади Голови правління також було предметом судового розгляду. Так, рішенням апеляційного суду Львівської області від 31.01.2014р. у справі № 463/543/13 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" про скасування пункту третього протоколу засідання спостережної ради ВАТ "Прикарпатське МНУ" від 26.07.2012р. про відкликання ОСОБА_2 з посади голови правління (а.с.22-23, т.8).

Відповідно до статті 28 Закону України «Про оплату праці» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі банкрутства підприємства чи ліквідації його у судовому порядку зобов'язання перед працівниками такого підприємства щодо заробітної плати, яку вони повинні одержати за працю (роботу, послуги), виконану у період, що передував банкрутству чи ліквідації підприємства, виконуються відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та, розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв'язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Враховуючи вищевказане, а також те, що ОСОБА_2 з 26.07.2012р., не звертався до суду з вимогою поновити його на роботі, після 26.07.2012р. фактично не працював на посаді Голови правління ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління", колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 відсутні. Твердження скаржника про наявність між ним і Товариством безстрокових трудових відносин є необґрунтованими.

Крім того, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 08.11.2011р. стягнуто з ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі станом на вересень 2011 року в розмірі 221238,00 грн.; рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 14.12.2012р. стягнуто з ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2011 року по вересень 2012 року в сумі 18590,00 грн. (а.с.63, т.3; 212-215, т.7).

Зазначені вимоги визнані господарським судом та включені до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" до 1-ї черги.

Разом з тим, в позовній заяві (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) ОСОБА_2 просить стягнути з ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2011 року по травень 2015 року у розмірі 227147,40 грн., тобто частину заробітної плати за період, яка визнана судом та включена до реєстру вимог кредиторів.

Апеляційний господарський суд в силу приписів ч. 1, 3 ст. 101 ГПК України позбавлений можливості надати оцінку письмовим доказам, наданим сторонами в ході апеляційного провадження у даній справі, оскільки вони не досліджувались та не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Щодо заяви ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" про скасування свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 271 від 30.05.2014р. та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на нерухоме майно (а.с.3-4, т.8), колегія суддів зазначає наступне.

30.05.2013р. приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Львівської області Фірманом Б.І. видано свідоцтво, яким посвідчено придбання ОСОБА_3 з прилюдних торгів нерухомого майна у складі нежитлової будівлі цеху по виготовленню гнутих стільців літ. "Б-2" загальною площею 807,1 кв.м, приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 196000,00 грн. (а.с.69, т.8).

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_3 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису 1121716 (а.с.7-8, т.8).

Однак, ухвалою господарського суду Львівської області від 05.05.14, яка набрала законної сили, визнано недійсними прилюдні торги з реалізації арештованого майна, що відбулися 29.03.2013.р., оформлені протоколом № 1412526-1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна та актом державного виконавця про реалізацію арештованого майна від 24.04.2013р., згідно яких нерухоме майно у складі нежитлової будівлі цеху по виготовленню гнучких стільців літ. "Б-2", загальною площею 807,1 кв.м, приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3 кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 відчужено з власності ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" у власність гр. ОСОБА_3 Даною ухвалою суд зобов'язав ОСОБА_3 повернути у ліквідаційну масу ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" нерухоме майно у складі нежитлової будівлі цеху з виготовлення гнучких стільців літ. "Б-2", загальною площею 807,1 кв.м., приміщення сушки та парокотельні з побутовими приміщеннями літ. "В-1" загальною площею 333,3 кв.м., склад готової продукції літ. "Г-1", загальною площею 335,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.84-97, 167-175, 208-212, т.6).

Згідно положень ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора. У разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії. Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

З аналізу зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що подана ВАТ "Прикарпатське монтажно-налагоджувальне управління" підлягає задоволенню, а свідоцтво про придбання такого майна з прилюдних торгів та запис про державну реєстрацію права власності на зазначене майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - скасуванню.

Розглянувши заяву ОСОБА_3 про визнання вимог до боржника у сумі 336946,28грн. (а.с.44-48, т.8), колегія суддів зазначає наступне.

Враховуючи положення ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", звернення ОСОБА_3 із заявою про визнання кредиторських вимог за недійсним правочином засвідчує обрання ним способу реституції за недійсним правочином у вигляді першочергової виплати оплаченої ним суми вартості майна за недійсним правочином.

Однак, ОСОБА_3, крім вартості майна, придбаного ним за недійсним правочином, що становить 196000,00 грн., заявлено вимогу про визнання заборгованості, а саме інфляційних нарахувань на суму вартості оплати за майно в розмірі 140946,28 грн.

Правові наслідки недійсності правочину визначені статею 216 Цивільного кодексу України, згідно з якою недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Щодо визнання заявника кредитором боржника на суму заборгованості із інфляційних нарахувань на суму вартості оплати за майно, придбане за недійсним правочином, то заява ОСОБА_3 в цій частині правомірно залишена без задоволення судом першої інстанції, оскільки в даному випадку не можна стверджувати про порушення грошового зобов'язання, адже має місце здійснення реституції за недійсним правочином.

Крім того, приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачають можливості виникнення жодних додаткових зобов'язань, крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури.

Враховуючи зазначене, колегія суддів констатує, що подана ОСОБА_3 заява підлягає частковому задоволенню, а саме в частині визнання грошових вимог заявника до боржника на суму 196000,00 грн. - вартості майна придбаного ним за недійсним правочином.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати на оплату судового збору.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, судовий збір у розмірі 1218,00 грн. сплачений ОСОБА_3 за подання до суду заяви про визнання кредиторських вимог за недійсним правочином підлягає визнанню та включенню до реєстру вимог кредиторів у першу чергу.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законну та обґрунтовану ухвалу у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги ОСОБА_3 слід покласти на скаржника згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу господарського суду Львівської області від 25.06.2015р. у справі №5015/4299/12 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

Юрченко Я.О.