РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015Справа №910/20629/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "БМ банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верес-Фуд"

тертя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Порало Т.І. - за довіреістю від 26.12.2014р.;

від відповідача: Кононенко І.С. - за довіреністю від 11.09.2015р.;

від третьої особи: не з'явились.

В судовому засіданні 12 жовтня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В серпні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "БМ банк" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верес-Фуд" (відповідач) про стягнення 666 600,00 доларів США строкової кредитної заборгованості, 333 400,00 доларів США простроченої кредитної заборгованості, 11 111,11 доларів США строкових процентів, 42 013,88 доларів США прострочених процентів, 16 245,43 доларів США пені, 10 000,00 грн. простроченої комісії, 476,71 грн. пені за прострочену комісію.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язання третьою особою за Договором № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року, яке забезпечено порукою за договором між позивачем та відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/20629/15. Розгляд справи призначено на 21.09.2015р.

В судове засідання, призначене на 21.09.2015р., з'явились представники сторін, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

17.09.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на вимогу ухвали суду.

18.09.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В ході розгляду справи представником позивача заявлено усне клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Беручи до уваги наведене, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов до висновку про необхідність залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (19610, Черкаська обл., с. Софіївка, вул. Шевченка, буд. 39). Відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 12.10.2015р.

В судовому засіданні 12.10.2015 року відповідач звернувся до суду із клопотанням, у якому просив зупинити провадження у справі № 910/20629/15 до вирішення пов'язаних справ, а саме справи № 910/20795/15, яка знаходиться в провадженні Господарського суду міста Києва та справи № 925/1066/15, яка знаходиться в провадженні Господарського суду Черкаської області. Вказане клопотання було відхилено, зв'язку із наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Проте, відповідачем не доведено неможливість розгляду справи № 910/20629/15 до вирішення справ № 910/20795/15 та № 925/1066/15.

12.10.2015 року в судовому засіданні відповідач звернувся до суду із клопотанням, у якому просив залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Росьагропродукт» та Акціонерну компанію з обмеженою відповідальністю «Балаклава Грін ЛТД», яке було відхилено судом у зв'язку із тим, що судом не встановлено, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов'язки останніх.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством "БМ Банк" (далі - банк) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (надалі - позичальник) укладено Договір № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року (далі - Договір або кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого, банк зобов'язується надавати, а позичальник зобов'язується отримувати, належним чином використовувати та повернути в передбачені договором строки кредит у валютах, вказаних у договорі, в розмірі 2 000 000,00 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором .

Згідно з п. 1.2. Договору кредит надається у вигляді відновлюваної кредитної лінії траншами з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника в банку, в безготівковому порядку на ведення поточної діяльності (надалі - Цільове призначення) в період з 12 вересня 2012р. до 31 грудня 2013р.

Пунктом 1.3. Договору погоджено, що кредит повертається позичальником в такі строки: 1 000 000,00 доларів США - 30 листопада 2013 року, 1 000 000,00 доларів США - 31 грудня 2013 року.

Відповідно до п. 1.5. Договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених договором.

Згідно з п. 1.6.1. Договору проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки, яка може бути змінена в порядку, визначеному в договорі, в розмірі:

- за користування кредитом, що надано в гривнях - 24% річних;

- за користування кредитом, що надано в доларах - 12,5% річних;

- за користування кредитом, що надано в євро - 12,5% річних;

- за користування кредитом, що надано в російських рублях - 17,5% річних.

Пунктом 1.6.2. Договору погоджено, що проценти нараховуються методом факт/360 для кредиту в іноземній валюті, методом факт/факт для кредиту в національній валюті України. При цьому проценти нараховуються на суму кредиту, що фактично надано банком позичальнику і яку ще не повернуто останнім відповідно до умов договору даного договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважаються одним днем.

Відповідно до п.п. 3.1.7. п. 3.1. Договору виконання позичальником зобов'язання за договором (в тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується, в т.ч., фінансовою порукою ТОВ «Верес Фуд» згідно з Договором № 2012-04/DC-014-2 від 12.09.2012 року.

Згідно з п. 6.2. Договору за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів за його користування та комісійних винагород, у визначені договором строки, позивальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Додатковими договорами № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10 від 30.11.2012 року, 20.11.2013 року, 05.12.2013 року, 19.12.2013 року, 27.12.2013 року, 11.01.2014 року, 03.02.2014 року, 28.02.2014, 31.03.2014 року, 20.08.2014 року відповідно, сторонами вносилися зміни до Договору № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року, в т.ч. щодо процентної ставки за користування кредитними коштами, строків повернення кредиту.

Додатковим договором № 11 від 24.04.2015 року до Договору № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року позивачем та третьою особою узгоджено нову редакцію зазначеного правочину - Договір № 2012-04/DC-014 невідновлюваної кредитної лінії. Зокрема, сторонами погоджено сплату позичальником комісійної винагороди в розмірі 10 000,00 грн. (п. 1.8.).

12.09.2012 року між ПАТ «БМ Банк» (банк), ТОВ «Верес Фуд» (поручитель) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (боржник) укладено Договір поруки № 2012-04/DC-2 (далі - Договір поруки), за п. 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання (погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, штрафи, пені, комісійні винагороди тощо) за кредитним договором (№ 2012-04/DC/014 від 12.09.2012 року), а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Згідно з п. 2.1. Договору поруки у разі порушення боржником умов виконання зобов'язання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобов'язання боржника перед кредитором згідно з умовами кредитного договору (№ 2012-04/DC/014 від 12.09.2012 року), в порядку передбаченому договором.

Пунктом 2.4. Договору поруки передбачено, що якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору (№ 2012-04/DC/014 від 12.09.2012 року) боржником не буде сплачено платіж кредитору, боржник та/або кредитор зобов'язується повідомляти поручителя про прострочення платежу.

Поручитель зобов'язується протягом п'яти календарних днів з моменту отримання повідомлення кредитора або боржника згідно з п. 2.4. договору виплатити несплачену боржником суму кредитору (п. 2.5. Договору поруки).

Відповідно до п. 3.1. Договору поруки поручитель відповідає по зобов'язаннях за кредитним договором (№ 2012-04/DC/014 від 12.09.2012 року) перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

Додатковими договорами № 1, 2, 3, 4, 5 , 6, 7 від 20.11.2013 року, 05.12.2013 року, 19.12.2013 року, 11.01.2014 року, 31.03.2014 року, 20.08.2014 року, 24.04.2015 року відповідно, позивачем, відповідачем і третьою особою вносилися зміни до Договору поруки № 2012-04/DC-2 від 12.09.2012 року, в т.ч. щодо розміру забезпеченого зобов'язання.

Позивач звернувся до відповідача із листом № 2518-05/5 від 23.06.2015 року, у якому просив відповідача виплатити протягом 30 днів з моменту отримання зазначеного листа 1 000 000,00 доларів США кредитної заборгованості, 53 124,99 доларів США процентів, 16 245,43 доларів США пені, 10 000,00 грн. простроченої комісії, 476,71 грн. пені за прострочену комісію.

Позивач стверджує, що через неналежним виконання третьою особою Договору № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року (з усіма змінами і доповненнями), у відповідача, як поручителя, за Договором поруки № 2012-04/DC-2 від 12.09.2012 року виникло зобов'язання оплатити 666 600,00 доларів США строкової кредитної заборгованості, 333 400,00 доларів США простроченої кредитної заборгованості, 11 111,11 доларів США строкових процентів, 42 013,88 доларів США прострочених процентів, 16 245,43 доларів США пені, 10 000,00 грн. простроченої комісії, 476,71 грн. пені за прострочену комісію.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

На виконання умов Договору банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 1 375 000,00 доларів США та 625 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами № 4280730 від 13.09.2012 року та № 4554242 від 28.09.2012 року відповідно.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок невиконання позичальником умов Договору у останнього станом на 28.05.2015 року обліковується заборгованість в розмірі 666 600,00 доларів США строкової кредитної заборгованості, 333 400,00 доларів США простроченої кредитної заборгованості, 11 111,11 доларів США строкових процентів, 42 013,88 доларів США прострочених процентів, що підтверджується випискою по особовим рахункам, 10 000,00 грн. комісійної винагороди.

Крім того, судом також перевірено розрахунок пені наданий позивачем, який є арифметично вірним, таким що відповідає фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим у позичальника виникло зобов'язання оплатити 16 245,43 доларів США пені за період з 25.04.2015 року по 27.05.2015 року та 476,71 грн. пені за прострочену комісію за період 25.04.2015 року по 27.05.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання позичальника за Договором № 2012-04/DC/014 відновлювальної мультивалютної кредитної лінії від 12.09.2012 року (з усіма змінами і доповненнями) забезпечені Договором поруки № 2012-04/DC-2, за яким відповідач, як поручитель, відповідає перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

Частиною 1 ст. 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Якщо в договорі не передбачено субсидіарну відповідальність поручителя, кредитор має право, керуючись ст. 543 Цивільного кодексу України, звернутися як до боржника за основним зобов'язанням, так і до поручителя; як разом, так і окремо; як повністю, так і в частині боргу.

Таким чином, при солідарній поруці кредитор наділяється правом самостійно вирішувати питання про те, до кого з них - боржника чи поручителя - чи до обох разом, в якій частині і в якій послідовності пред'являти свої вимоги.

Отже, враховуючи п. 1.1. Договору поруки, у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за основним договором, позивач набув право вимоги до відповідача щодо зобов'язань позичальника за кредитним договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови Договору поруки № 2012-04/DC-2 від 12.09.2012 року, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 666 600,00 доларів США строкової кредитної заборгованості, 333 400,00 доларів США простроченої кредитної заборгованості, 11 111,11 доларів США строкових процентів, 42 013,88 доларів США прострочених процентів, 16 245,43 доларів США пені, 10 000,00 грн. простроченої комісії, 476,71 грн. пені за прострочену комісію.

Судові витрати, відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕС ФУД" (03680, м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, будинок 34/1, ідентифікаційний код 37675088), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства "БМ Банк" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 37/122, ідентифікаційний код 33881201), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду грошові кошти: 666 600,00 доларів США (шістсот шістдесят шість тисяч шістсот доларів США) строкової кредитної заборгованості, 333 400,00 доларів США (триста тридцять три тисячі чотириста доларів США) простроченої кредитної заборгованості, 11 111,11 доларів США (одинадцять тисяч сто одинадцять доларів США 11 центів) строкових процентів, 42 013,88 доларів США (сорок дві тисячі тринадцять доларів США 88 центів) прострочених процентів, 16 245,43 доларів США (шістнадцять тисяч двісті сорок п'ять доларів США 43 центи) пені, 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень) простроченої комісії, 476,71 грн. (чотириста сімдесят шість гривень 71 копійка) пені за прострочену комісію. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити третій особі у справі № 910/20629/15.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.10.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало