РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015Справа №910/18931/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь - М»

До Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто»

Про стягнення 77 408,98 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Яцук Т.С., довіреність № б/н від 23.01.2015

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь - М» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» (далі - відповідач) про стягнення 77 408,98 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не сплачується на користь позивача страхове відшкодування по ДТП, винуватцем в якому була застрахована відповідачем особа.

Ухвалою суду від 27.07.2015р. порушено провадження у справі № 910/18931/15 та призначено розгляд на 11.09.2015 р.

14.08.2015р. до суду надійшла відповідь від МТСБУ.

09.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

11.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд відклав розгляд справи на 23.10.2015р., у зв'язку з відсутністю представника відповідача та необхідністю витребувати додаткові документи по справі.

09.10.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі, які витребувані судом згідно ухвали від 11.09.2015р.

23.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2014р. на автодорозі Київ-Чоп на 299 км+800м мала місце ДТП, сталася ДТП за участю транспортного засобу «Део Нексія», державний номерний знак ВК 0782 ВК, під керуванням Рожка Олега Володимировича та транспортного засобу «ВАЗ 21013» д.н.з 76762 РВ, під керуванням Валецького В.С., відповідальність якого на момент ДТП була застрахована у ПАТ «УСК «Сталь - М», згідно полісу № АС/3875265.

Відповідно до постанови Гощанського районного суд Рівненської області № 557/1527/14-п від 09.12.2014р., встановлено вину гр. Валецького В.С. у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пошкоджений автомобіль належить позивачу .

Відповідно до рахунку на оплату № 372 від 26.08.2015р., акту надання послуг від 30.09.2015р., платіжних доручень про оплату №№ 2760 від 30.09.2015р., № 2717 від 23.09.2015р., № 2644 від 16.09.2015, № 2603 від 04.09.2015, № 2550 від 28.08.2015р., розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Део Нексія», державний номерний знак ВК 0782 ВК, внаслідок ДТП, склав 48 209,80 грн.

Внаслідок того, що винуватець ДТП на момент його скоєння був застрахованим у ПАТ «УСК «Гарант - Авто», позивач направляв на адресу вказаної компанії вимогу про відшкодування йому витрат, понесених внаслідок пошкодження його майна, проте відповідач кошти позивачу не сплатив.

Згідно полісу № АС/3875265 франшизу встановлено у розмірі 0,00 грн., ліміт відповідальності встановлено 50 000,00 грн.

Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 48209,71 грн. боргу по виплаті вартості відновлювального ремонту, 11 253,33 грн. - пені, 17355,50 грн. - інфляційних втрат, 590,40 грн. - 3% річних та судові витрати у розмірі 1827,00 грн.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до п.22.1 закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП майну третьої особи.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позивач набув право вимоги щодо стягнення збитків з відповідача, завданих майну позивача внаслідок ДТП, у вигляді виплати страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у розмірі 48209,71 грн.

Крім того, позивач згідно поданого позову просив суд стягнути з відповідача 11253,33 грн. - пені за порушення строків виплати страхового відшкодування.

Статтею 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Тому, суд вважає, що така вимога позивача підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, задоволенню підлягає і вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, оскільки така вимога є способом свого порушеного права.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений (п.2 ст. 625 ЦК України).

Приписами ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов'язання виконано не належним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі і передбачені ст. 625 ЦК України.

Судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання по виплаті страхового відшкодування.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» (, адреса: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський 19/3; 03113 м. Київ, проспект Перемоги 57 (5-й, 6-й поверхи) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь - М» (, адреса: 33024 м. Рівне, вул. Соборна 370 Д) 48209 (сорок вісім тисяч двісті дев'ять) грн. 71 коп. - боргу по виплаті вартості відновлювального ремонту, 11 253 (одинадцять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 33 коп. - пені, 17355 (сімнадцять тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 50 коп. - інфляційних втрат, 590 (п'ятсот дев'яносто) грн. 40 коп. - 3% річних та судові витрати у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.

3. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 30.10.2015р.)

Суддя Мельник В.І.