ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.10.2015 Справа №905/129/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, м.Київ,

до відповідача: Державного підприємства «Петровський завод вугільного машинобудування», м.Донецьк,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державної фінансової інспекції України, м.Київ,

про стягнення суми збитків у розмірі 5 105 666,74 грн.,-

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

ОСОБА_3 за довіреності,

від третьої особи: ОСОБА_4 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Петровський завод вугільного машинобудування», м.Донецьк, про стягнення суми збитків у розмірі 5105666,74 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.05.2015р. прийнято даний позов до розгляду та порушено провадження у справі №905/129/15.

11.06.2015р. до участі у справі залучено Державну фінансову інспекцію України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про що винесено відповідний процесуальний документ.

Господарським судом Донецької області ухвалою від 23.06.2015р. означений позов залишено без розгляду на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.08.2015р. у справі №905/129/15 наведений процесуальний документ скасовано та справа повернута на розгляд по суті до господарського суду Донецької області.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п.3.1.11 та п.3.1.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/129/15 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. справу №905/129/15 прийнято до провадження та призначено судове засідання.

У подальшому розгляд справи відкладався на підставі приписів ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної Державною фінансовою інспекцією України (третя особа по справі) ревізії фінансово-господарської діяльності позивача складено акт № 40-22/20 від 16.09.2014р., де зазначається, що з метою реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011р. № 296 щодо використання коштів, передбачених у державному бюджеті для фінансування проектів, повязаних з підвищенням техніки безпеки шахт шляхом впровадження уніфікованих телекомунікаційних систем диспетчерського контролю та автоматизованого керування машинами і технологічними комплексами (УТАС) та проектів модернізації цих систем проведено конкурсні торги. Переможцем було визнано відповідача, з яким 18.06.2012р. укладено 16 договорів (№ 1/06-12, №2/06-12, № 3/06-12, № 4/06-12, № 5/06-12, № 6/06-12, № 7/06-12, №8/06-12, № 9/06-12, №10/06-12, №11/06-12, № 12/06-12, № 13/06-12, № 14/06-12, № 15/06-12, №16/06-12), а саме: 3 договори на створення систем УТАС на суму 70 000 000грн. та 13 договорів на модернізацію раніше встановлених систем УТАС на суму 150 000 000грн. Також за результатами проведеної процедури закупівлі у 2013 році з відповідачем, як переможцем, укладено 12.03.2013р. 7 договорів, з яких фактично виконано лише 2 договори (№1/03-12 та № 2/03-13 від 12.03.2013р.). Станом на 01.06.2014р. договори № 3/03-13, №4/03-12, № 5/03-13, № 6/03-13 та № 7/03-13 від 12.03.2013р. залишились не виконаними, проте, за умовами цих договорів позивачем здійснено 100% попередню оплату.

В підтвердження обставин, викладених у позовній заяві від 29.04.2015р. № 2668/0/8-12/6115, службою додано копію акту ревізії № 40-22/20 від 16.09.2014р.; копію листа №7262/0/10-12/6/14 від 29.09.2014р. та заперечень до акту ревізії, копію листа від 17.10.2014р. № 04-14/1391 та висновку на зауваження (заперечення) до акту; копію листа-вимоги від 27.10.2014р. про усунення виявлених ревізією порушень та недоліків.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України, ст.22 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

12.10.2015р. через канцелярію суду надішла заява Державної служби України з питань праці №3344/0/71-06/6/ДП-15 від 09.10.2015р. про заміну сторони її правонаступником по справі №905/129/15 разом із витягом розпорядження Кабінету Міністрів України №1021-р від 30.09.2015р. «Питання Державної служби з питань праці» з офіційного сайту Верховної Ради України.

У задоволенні даного клопотання судом відмовлено, про що 22.10.2015р. винесено відповідну ухвалу суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.10.2015р. продовжено строк розгляду спору по справі №905/129/15 у відповідності до приписів ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за наявності клопотання відповідача.

У судових засіданнях представник позивача наполягав на задоволені позовних вимог у повному обсязі, представив суду витребувані документи не в повному обсязі.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у представленому суду відзиві та поясненнях по суті спору, надали суду витребувані документи та представили копію ухвали Вищого адміністративного суду України від 02.09.2015р. по справі №К/800/21658/15.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у наданих суду поясненнях.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа, зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.ст.611, 623 Цивільного кодексу України, наслідками порушення зобовязань є, зокрема, відшкодування збитків, встановлене договором або законом. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Аналогічні норми права містять ст. ст.224, 225 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст.202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Тоді як невиконання або неналежне виконання відповідних обовязків є їх порушенням у розумінні ст.610 Цивільного кодексу України, що за змістом ст.611 Цивільного кодексу України має наслідком, у тому числі необхідність відшкодування збитків.

Згідно ч.1 ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Виникнення у особи права на компенсацію збитків у результаті порушення її цивільного права передбачається і ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України.

За приписами ч.2 ст.224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В позовній заяві визначено збитки у розмірі 5 105 666,74грн., які складаються з наступних сум:

1) 2 845 123,63 грн. це включення до актів виконаних робіт витрат на здійснення перевірки схем системи УТАС, які не виконувались відповідачем через відсутність у нього сертифікованих метрологічних приладів та відповідної акредитації (за договорами від 18.06.2012р.: №1/06-12, №2/06-12, № 3/06-12, № 4/06-12, № 5/06-12, № 6/06-12, № 9/06-12, №10/06-12, № 12/06-12, № 13/06-12, № 14/06-12, № 15/06-12 та договорів від 12.03.2013р. №1/03-13 та 2/03-13);

2) 1 131 946,10 грн. завищення вартості виконаних робіт в актах з монтажу систем УТАС для встановлення шаф для контролерів вагою 7,8кг розцінки, що застосовується для монтажу шаф вагою 0,3 т (за договорами від 18.06.2012р.: № 1/06-12, №2/06-12, № 3/06-12, №4/06-12, № 5/06-12, № 6/06-12, № 7/06-12, № 8/06-12, № 9/06-12, №10/06-12, №11/06-12, №12/06-12, № 13/06-12, № 15/06-12, №16/06-12 та договорами від 12.03.2013р. № 1/03-13 та №2/03-13);

3) 464 773,58 грн. завищення в актах виконаних робіт до договорів витрат на встановлення температурних щупів (договори від 18.06.2012р.: № 1/06-12, №2/06-12, №3/06-12, №4/06-12, № 5/06-12, № 7/06-12, № 10/06-12, №11 /06-12, № 12/06-12, № 14/06-12, №16/06-12 та договорами від 12.03.2013р. № 1/03-13 та №2/03-13);

4) 318 931,58 грн. завищення в актах виконаних робіт до договорів витрат на здійснення робіт з монтажу магнітів ТХ1080 (договори від 18.06.2012р.: № 1/06-12, №2/06-12, №3/06-12, №4/06-12, № 5/06-12, № 7/06-12, № 8/06-12, № 10/06-12, №11 /06-12, № 12/06-12, №13/06-12, № 15/06-12 та договорами від 12.03.2013р. № 1/03-13 та №2/03-13);

5) 218 438,55 грн. завищення в актах виконаних робіт витрат на монтаж повторювана САN ПМ-2221 у шафі (за договорами від 18.06.2012р.: № 1/06-12, №2/06-12, №3/06-12, №4/06-12, № 5/06-12, № 6/06-12, № 7/06-12, № 8/06-12, № 9/06-12, № 10/06-12, №11 /06-12, № 12/06-12, № 13/06-12, № 14/06-12 та договорами від 12.03.2013р. № 1/03-13 та №2/03-13);

6) 836,7 грн. завищення в акті виконаних робіт за договором № 15/06-12 від 18.06.2012р. вартості витрат на монтаж репітера у шафі;

7) 125 616,60 грн. безпідставне включення відповідачем до актів приймання-передачі обладнання, яке монтується в систему УТАС саморятівників та світильників, що є засобами індивідуального захисту шахтарів та не входить до системи УТАС згідно ТУ У 33.3-0-2004.

Як зазначає позивач, відповідно до п.2.16 Плану контрольно-ревізійної роботи Державної фінансової інспекції України (Третя особа, Держфінінспекція) на II квартал 2014 року та на підставі, виданих Першим заступником Голови Держфінінспекцїї України ОСОБА_5 направлень на проведення ревізії від 13.06.2014 №№ 1051 та 1052 начальником відділу контролю у сфері культури ОСОБА_6. та головним державним фінансовим інспектором Любиш А.Г., направлень від 29.07.2014р. №№1528 та 1529 начальником відділу гірничошахтного обладнання Міністерства енергетики та вугільної промисловості України ОСОБА_7 (з 29.07.2014 по 12.08.2014) та директором Департаменту автоматизації шахт Приватної компанії «ОСОБА_1 експрес» ОСОБА_8 (з 29.07.2014 по 12.08.2014) проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України (Позивач, Держгірпромнагляд, Служба, Установа) за період з 01.01.2011 по завершений місяць 2014 року.

Як свідчать матеріали справи, за результатами зазначеної ревізії Державною фінансовою інспекцією України складено ОСОБА_9 №40-22/20 від 16.09.2014р. ревізії фінансово-господарської діяльності Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України за період з 01.01.2011 по завершалний місяць 2014р. (ОСОБА_9 ревізії). З боку Третьої особи акт ревізії підписано начальником відділу контролю у сфері культури Держфінінспекції України ОСОБА_6 та Головним державним фінансовим інспектором Держфінінспекції України ОСОБА_9. З боку позивача зазначено про заперечення виявленим порушенням.

У відповідності до зазначеного, позивачем на адресу Держфінінспекції листом №7262/0/10-12/6/14 від 29.09.2014р. направлено заперечення на ОСОБА_9 ревізії.

Листом від 17.10.2014р. №04-14/1391 Держфінінспекція України надала висновок на зауваження (заперечення) до ОСОБА_9 ревізії фінансово-господарської діяльності Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України за період з 01.01.2011 по завершальний місяць 2014 року від 16.09.2014р. №40-22/20, яким заперечення в цілому не прийнято. Лише частково прийнято заперечення щодо застосування розцінок, а саме прийнято викладені у запереченнях факти щодо невірного застосування сум заробітної плати при здійсненні розрахунку суми збитків за розцінкою М8-573-4 (ст.85-86 ОСОБА_9 ревізії) суму зменшено на 21 910,82 грн. Прийнято зауваження щодо помилковості висновків про дублювання позицій кошторису у ОСОБА_9 №4 (ст. 141-142 ОСОБА_9 ревізії) на суму зменшено на 2 751,44грн. (3301,28 грн. з ПДВ). Як додаткове пояснення прийнято заперечення щодо відсутності завищення нормативів трудомісткості людино-годин на виконання монтажних робіт у актах №5 до договорів 2012р. та актах №4 до договорів 201Зр. ( ст. 155 ОСОБА_9 ревізії).

27.10.2014. (вх.№7581/0/2-14) Державна фінансова інспекція України звернулась до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України з Вимогою №04-14/1409 від 22.10.2014р. «Про усунення виявлених ревізією порушень та недоліків» (Вимога).

Посилаючись на п.7 ст.10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», пп.5 п.4 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 №310, п.46 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (із змінами), Держфінінспекція України у п.2 Вимоги зазначила наступне.

Проведеною ревізією використання бюджетних коштів на створення нових систем УТАС та модернізацію раніше встановлених вказаних систем на вугледобувних підприємствах України шляхом перевірки проектно- кошторисної документації та актів виконаних робіт з монтажу систем УТАС встановлено завищення підрядником Державне підприємство «Петровський завод вугільного машинобудування» вартості виконаних робіт з монтажу, які оплачені Держгірпромнаглядом на загальну суму 4 980 050,14 грн.

Крім цього, ревізією встановлено включення підрядником Державне підприємство «Петровський завод вугільного машинобудування» до актів приймання-передачі обладнання, яке монтується в систему УТАС на ВП «Шахта «Червоноградська» ДГТ «Львіввугілля» та ВП «Шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» саморятівників та світильників загальною вартістю 125 616,6 грн., що є засобами індивідуального захисту шахтарів та не входять до складу системи УТАС згідно ТУ У 33.3-0-2004.

Внаслідок зазначеного, Державному бюджету України, в особі Держгірпромнагляду, завдано збитків на загальну суму 5 105 666,74 гривень.

У звязку із вищевикладеним Держфінінспекція України вимагає вжити всіх вичерпних заходів щодо відшкодування матеріальної шкоди Державному бюджету України шляхом стягнення з Державного підприємства «Петровський завод вугільного машинобудування» на користь Держгірпромнагляду фактично оплачених коштів в розмірі 5 105 666.74 грн. та повернути їх до Державного бюджету України, що і є підставою заявлених позовних вимог

Виходячи з правової сутті викладеного, збитки заявлені позивачем є витратами, зробленими стороною, а отже, у розумінні ст.22 Цивільного кодексу України та 224 Господарського кодексу України, реальними збитками.

Отже, мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою.

Відповідно до п.4 ч.3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з цього, зважаючи на правову природу заявлених до стягнення збитків, саме позивач повинен довести, що збитки були заподіяні діями відповідачів, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та спричиненням збитків, розмір їх відшкодування та фактичне їх понесення.

Таким чином, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника і збитками; вини.

Здійснив аналіз наявних матеріалів справи у відповідності до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судом не встановлено наявність у даному випадку всіх елементів складу цивільного правопорушення.

Матеріали справи містять копію постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2015р. по справі №826/19301/14, яка залишена в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02.09.2015р. по справі №К/800/21658/15.

Означеною постановою окружного адміністративного суду міста Києва, у справі за позовом Державного підприємства «Петровський завод вугільного машинобудування» до відповідача, Державної фінансової інспекції України, за участю третьої особи: Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України, позов задоволено: визнано протиправними дії Державної фінансової інспекції України щодо встановлення завищення Державним підприємством «Петровський завод вугільного машинобудування» вартості робіт на створення нових уніфікованих телекомунікаційних систем диспетчерського контролю та автоматизованого керування гірничими машинами і технологічними комплексами (УТАС) та модернізацію раніше встановлених систем на вугледобувних підприємствах України на загальну суму розмірі 5 105 666,74 грн.; визнано протиправною та скасовано п.2 вимоги Державної фінансової інспекції України, оформленої листом №04-14/1409 від 22.10.2014 р. «Про усунення виявлених ревізією порушень та недоліків».

Під час розгляду наведеної справи адміністративним судом встановлено протиправність п.2 вимоги від 22.10.2014р. №04-14/1409, як такого що прийнятий на підставі хибних висновків акту ревізії, адже висновки ревізії щодо завищення Державним підприємством «Петровський завод вугільного машинобудування» витрат при виконанні робіт не знайшли свого документального підтвердження, крім того, висновки щодо завищення ґрунтуються на довідці залученого до ревізії фахівця, проте, відповідність цього спеціаліста законодавчо встановленим кваліфікаційним вимогам, не доведено.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст.14 Кодексу адміністративного судочинства України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За змістом ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. визначено, що одним із елементів верховенства права є принцип правової впевненості, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, враховуючи загальнообовязковий статус судових актів, визначений ст.ст.124, 129 Конституції України, факт неправомірної поведінки Державної фінансової інспекції України під час здійснення перевірки не може бути спростований за умови чинності постанови окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2015р. по справі №826/19301/14.

Приймаючи до уваги зміст ст.ст.22, 599, 611, 612, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст.224, 225 Господарського кодексу України та ст.ст.4-2, 4-3, 32-38 Господарського процесуального кодексу України, як було викладено вище, обовязковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є, зокрема, фактична наявність збитків, причинний звязок між протиправною поведінкою відповідача і заподіяними збитками, вина особи, що заподіяла збитки. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання такої правової відповідальності і є підставою для відмови у стягненні збитків.

Враховуючи наведені норми законодавства та викладені обставини справи, судом не встановлено підстав, за яких можна дійти висновку про спричинення особі та наявність реальних збитків, як таких, у спірній сумі.

З огляду на таке, суд дійшов висновку, що позивач не довів за допомогою належних та допустимих у розумінні статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України доказів факту, що свідчить про завищення витрат при виконанні робіт відповідачем та, як наслідок виникнення права на відшкодування збитків. Отже, вимоги щодо стягнення збитків у сумі 5 105 666,74 грн. не підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, м.Київ, до відповідача, Державного підприємства «Петровський завод вугільного машинобудування», м.Донецьк, про стягнення суми збитків у розмірі 5105666,74 грн., відмовити.

2. В судовому засіданні 22.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

4. Повний текст рішення складено та підписано 27.10.2015р.

Суддя О.В. Кротінова