донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

03.11.2015р. справа №905/1603/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився;
від відповідача: не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від29.09.2015р.(повний текст підписано 30.09.2015р.)
по справі№905/1603/15 (суддя Кротінова О.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ Донецької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», м.Донецьк
провизнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ Донецької області (Позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», м. Донецьк (Відповідач) про визнання договору купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг № 07853/13-ЛС від 15.11.2013р. як такого, що укладений з порушенням діючого законодавства.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. (суддя Кротінова О.В.) у задоволені вказаних позовних вимог було відмовлено у повному обсязі з мотивів відсутності законних підстав для визнання оспорюваного договору недійсним.

Публічне акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. у справі №905/1603/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Позивача у повному обсягу.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неповне дослідження судом всіх обставин справи, зокрема - неврахування доводів Позивача щодо неузгодження сторонами у договорі строків оплати продукції, оскільки в згадуваних судом Специфікаціях не вказано, від якої саме дати починається відстрочка у 30 календарних днів, а отже строк оплати сторонами узгоджений не був, що вказує на його неукладеність, а також під час підписання зазначених Специфікацій довіреність на представника Відповідача (ОСОБА_5С.) Позивачу надана не була.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Колядко Т.М. та Чернота Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.10.2015р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 03.11.2015р. об 12.10. год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача у судове засідання 03.11.2015р., попри належне повідомлення (а.с.83), без пояснення причин не зявився.

Представник Відповідача у судове засідання 03.11.2015р. також не зявися, надавши через канцелярію суду клопотання про здійснення розгляду апеляційної скарги без своєї участі (а.с.85) та відзив №824 від 27.10.2015р. (а.с.а.с.87-90), за змістом якого заперечував проти апеляційних вимог, наголошуючи на обґрунтованості та законності переглядуваного рішенням.

Враховуючи, що явка представників сторін не визнавалась обовязковою, а наявних у справі документів цілком достатньо для правильної оцінки переглядуваного рішення, судова колегія дійшла висновку, що відсутність представників сторін у судовому засіданні не може вважатися достатньою підставою для відкладання розгляду справи.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 15.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (Покупцем) підписано договір купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг № 07853/13-ЛС (Догові а.с.а.с.12,13), відповідно до п.1.1 якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає й зобовязується оплатити паливо (бензини автомобільні, паливо дизельне й газ) у строки й на умовах, встановлених даним договором, шляхом здійснення заправлення автомобіля(-ів) Покупця по паливних картках, протягом дії даного договору. Заправлення (передача палива) здійснюється на автозаправних станціях партнерів Продавця, а також на автозаправних станціях Продавця й супроводжуються видачею чека термінала предявникові паливної картки.

В п.п.3.1-3.6 договору, сторони визначили умови щодо якості продукції, а в п.5.1 встановили, що договір дії з дати його підписання до 31.12.2014р. включно.

Також сторони узгодили порядок оплати, а саме:

· відповідно до п.2.1. договору, ціна, асортимент й кількість палива визначається (узгоджується) сторонами в момент заправлення, відповідно до діючої ціни на АЗС (ціна реалізації по безготівковому розрахунку). Загальною сумою договору є вартість палива, отриманого протягом дії договору й зазначена в накладних (актах);

· пунктом 2.2. договору передбачено, що по закінченню кожного календарного місяця, на 5-й робочий день місяця, наступного за звітним, Продавець готує для Покупця накладну, у якій вказується точна (погоджена) кількість палива, переданого Покупцеві за звітний місяць. Дана накладна є невідємною частиною даного договору й повинна бути отримана Покупцем (шляхом звертання до Продавця), підписана його уповноваженою особою, а також повернута Продавцеві до 20 робочого дня місяця наступного за звітним.

· пунктом 2.4. договору визначена форма розрахунків: безготівкове перерахування коштів на поточний рахунок Продавця відповідно до діючого законодавства або внесення готівки. При цьому, за змістом п. 2.5. договору оплата здійснюється в національній валюті України.

· згідно із п.2.6 договору Покупець здійснює оплату фактично вибраного палива за тиждень на підставі виставленого Продавцем рахунку. Рахунок повинен бути сплачений Покупцем не пізніше 30 календарних днів з дати його виставлення. У разі якщо день платежу збігається зі святковим або неробочим банківським днем, оплата здійснюється в наступний банківський день. Рахунок на оплату повинен бути отриманий Покупцем в обовязковому порядку. Рахунок для оплати може передаватися Покупцеві за допомогою факсу або електронної пошти й має силу оригіналу до фактичного його одержання Покупцем у Продавця. Остаточний розрахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений не пізніше 30 календарних днів з дати, зазначеної у накладній, яку Продавець передає Покупцеві відповідно до п.2.2 даного договору. Не оплата повністю або частково, платежів, передбачених цим договором, є простроченням Покупця.

Протоколом розбіжностей до договору від 15.11.2013р.(а.с.14 зворотна сторона) Сторони визначили, що орієнтована сума договору з урахуванням ПДВ складатиме 5000000,00грн.

Специфікаціями до Договору №5 від 30.04.2014р. (а.с.15), №6 від 30.05.2014р. (а.с.15 зворотна сторона), №7 від 30.06.2014р. (а.с.16), №8 від 31.07.2014р. (а.с.16 зворотна сторона), №9 від 31.08.2014р. (а.с.17), №10 від 30.09.2014р. (а.с.17 зворотна сторона), №11 від 31.10.2014р. (а.с.18) було визначено найменування, кількість та вартість поставленої продукції, а також відстрочено сплату платежу на 30 календарних днів. Зазначені Специфікації були підписані уповноваженими представниками сторін, а саме: з боку Покупця Генеральним директором ОСОБА_6, а з боку Продавця провідним менеджером відділу збиту ОСОБА_7, довіреність на якого міститься в матеріалах справи (а.с.37).

Також в матеріалах справи містяться підписані сторонами, на виконання п.2.2 Договору видаткові накладні №37435/2 від 31.12.2013р., №2371/2 від 31.01.2014р., №5635/2 від 28.02.2014р., №8962/2 від 31.03.2014р., №12355/2 від 30.04.2014р., №15729/2 від 31.05.2014р., №18816/2 від 30.06.2014р., №21736/2 від 31.07.2014р., №24229/2 від 31.08.2014р., №26398/2 від 30.09.2014р., №28497/2 від 31.10.2014р., №30487/2 від 30.11.2014р., №32394/2 від 31.12.2014р.(а.с.а.с.42-54) та довідка № ZAP-52/944 від 29.07.2015р. з додатком №1(а.с.а.с.38-41) видана Відділенням Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк «Регіональний центр в м. Запоріжжя» про надходження коштів на рахунок Відповідача від Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» за період з 15.11.2013р. по теперішній час.

За таких обставин, місцевий господарський суд не встановив підстав, які б вбачали укладення оспорюваного договору всупереч вимогам ст. 638 Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Зважаючи на наведене Позивачем обґрунтування, сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у визнанні договору купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг № 07853/13-ЛС від 15.11.2013р. укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД» та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (Покупцем) таким, що укладений з порушенням діючого законодавства.

Місцевим судом вірно, в контексті положень ст.20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України кваліфіковано обраний позивачем спосіб судового захисту як визнання договору недійсним, адже встановлення його невідповідності нормам законодавства є предметом доказування саме для такої вимоги.

Виходячи із правової позиції, викладеної в абз.4 п.2.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року № 11 вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину, яким у розумінні ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України є спірний договір, є недодержання в момент його вчинення вимог ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

В обґрунтування своїх вимог про визнання договору купівлі-продажу нафтопродуктів та надання послуг № 07853/13-ЛС від 15.11.2013р. таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства Позивач посилається на укладення цього договору без узгодження порядку оплати, що є істотною умовою договору та свідчить про його невідповідність ст.638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України, а отже зазначений договір вважається неукладеним у розумінні ч.8 ст.181 Господарського кодексу України.

Між тим, проаналізувавши положення укладеного між сторонами оспорюваного договору, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволені позовних вимог, оскільки строк проведення розрахунків за отриману продукції, на неузгодження якого посилається Позивач, встановлений розд.2 договору від № 07853/13-ЛС від 15.11.2013р., а саме відповідно до п.2.6 зазначеного договору, Покупець здійснює оплату фактично вибраного палива за тиждень на підставі виставленого Продавцем рахунку. Рахунок повинен бути сплачений Покупцем не пізніше 30 календарних днів з дати його виставлення. У разі якщо день платежу збігається зі святковим або неробочим банківським днем, оплата здійснюється в наступний банківський день. Рахунок на оплату повинен бути отриманий Покупцем в обовязковому порядку. Рахунок для оплати може передаватися Покупцеві за допомогою факсу або електронної пошти й має силу оригіналу до фактичного його одержання Покупцем у Продавця. Остаточний розрахунок за паливо, отримане протягом звітного місяця, повинен бути здійснений не пізніше 30 календарних днів з дати, зазначеної у накладній, яку Продавець передає Покупцеві відповідно до п.2.2 даного договору. Означений строк відстрочення оплати цілком узгоджується із таким строком, що встановлено підписаними сторонами специфікаціями, і ця умова договору в контексті встановлених п.2.6. моментів відліку цього строку є визначеною сторонами належним чином, достатнім для забезпечення можливості його застосування на стадії виконання.

Крім того, наявні в матеріалах справи видаткові накладні та довідка видана Відділенням Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк «Регіональний центр в м. Запоріжжя», які підтверджують початок виконання зобовязань за оспорюваним договором, як правильно зазначив суд першої інстанції, унеможливлюють визнання зазначеного договору від 15.11.2013р. неукладеним (таким, що не відбувся), що також узгоджується з абз.5 п.2.6 Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013 року № 11. В цьому контексті підстави позову не узгоджуються із його предметом.

Твердження викладені Позивачем в позовній заяві та апеляційній скарзі про підписання вже згадуваних Специфікацій не уповноваженим представником Відповідача ОСОБА_7, спростовуються наявною в матеріалах справи довіреністю, наданою директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Параллель-М ЛТД», відповідно до якої ОСОБА_7 надано право підпису від імені Відповідача, у тому числі і специфікацій, а отже зазначені твердження Скаржника також не може бути прийнято апеляційним господарським судом.

Оскільки будь-яких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування або зміни переглядуваного рішення, з доводів апеляційної скарги не вбачається і апеляційним судом не встановлено, то така скарга залишається без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, з урахування мотивів, наведених в цій постанові. Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України понесені Скаржником витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги відносяться на його рахунок.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м. Краматорськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. (повний текст підписано 30.09.2015р.) у справі №905/1603/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Донецької області від 29.09.2015р. (повний текст підписано 30.09.2015р.) у справі №905/1603/15 залишити без змін.

3.Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1. Позивачу; 2. Відповідачу ; 3. У справу; 4. ДАГС; 5. ГСДО.