ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. Справа № 909/781/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Максимів Т. В., судді Шкіндер П. А., судді Кобецька С. М., секретар судового засідання Манів-Головецька О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, вул.Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018 в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Л. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014

до відповідача: Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району, вул. Національної Гвардії, 14-г, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення 142200,00 грн.

за участю:

від прокуратури: ОСОБА_1 - прокурор військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону, (службове посвідчення № 033485 від 18.05.15);

від Міністерства Оборони України: ОСОБА_2- офіцер Західного територіального юридичного відділу підполковник юстиції ( довіреність №220/346/д від 18.05.15);

від позивача: ОСОБА_3 - заступник начальника юридичного відділу, (довіреність № 618 від 23.07.15);

від відповідача: ОСОБА_4 - юрисконсульт ( довіреність №11/130 від 02.02.15).

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" звернувся в господарський суд Івано-Франківської області з позовом до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 142200,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону зазначив, що пред"явлення даної позовної заяви викликано винятково захистом порушених інтересів держави, а саме заподіяння шкоди економічним інтересам Міністерства оборони України в особі ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкобінат", що спричинена внаслідок невиконання відповідачем умов договору № 1 про поставку дров від 08.12.14 в частині оплати. Вказав, що представництво прокуратурою здійснюється відповідно до Конституції України та Закону України "Про прокуратуру".

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задоволити, проте мотивованих доказів порушення інтересів держави не подав.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та зазначив, що Міністерством оборони України не надано роз"яснень щодо порядку виконання наказу № 864 "Про передачу паливних дров" від 03.12.14, а тому сторонами укладено договір № 1 від 08.12.14.

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов вих.№11/1010 від 03.09.15 (вх. №13581/15 від 04.09.15) та зазначила, що позов є безпідставним та необгрунтованим, оскільки Івано-Франківська КЕЧ виконуючи посередницькі дії щодо прийняття та направлення вантажу (дров паливних) до іншого вантажоодержувача-КЕВ м.Харків, належно та своєчасно без переслідування будь-яких корисливих цілей виконала наказ Міністерства оборони України. Також зазначила, що жодних умов щодо оплатної передачі паливних дров не було передбачено ні договором , ні наказом №864, а відтак, враховуючи характер відносин між сторонами, зобов"язань по оплаті дров паливних Івано-Франківська КЕЧ району на себе не брала і не могла брати. Міністерство оборони України письмових пояснень по суті спору стосовно підстав укладання та умов виконання договору поставки дров №1 від 08.12.14 не надало, представник в судовому засіданні не зміг пояснити у чому полягають порушення інтересів держави, проте зазначив, що спір виник не з договору поставки, а з причини невірного оподаткування позивачем даної бухгалтерської операції.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до Указу Президента України №405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" 14 квітня 2014 року в Україні офіційно оголошено про початок антитерористичної операції.

З метою створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції опалювального сезону 2014-2015 років, відповідно до положення про порядок передачі об"єктів права державної та комунальної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 року №1482 (зі змінами) та Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 серпня 2000 року №1225 (зі змінами), враховуючи погодження на безоплатну передачу паливних дров Державного підприємства "Івано-Франківський ліспромкобінат" від 01.12.14 №974, 03.12.14 Міністерством оборони України видано наказ № 864 "Про передачу паливних дров", яким зобов"язано державні лісогосподарські підприємства Міністерства оборони України, протягом листопада 2014 року - лютого 2015 року передати паливні дрова до квартирно-експлуатаційних підрозділів, згідно з додатком до наказу.

Відповідно до п.1.1 Статуту Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" , ОСОБА_5 підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" засноване на державній власності , діє як державне унітарне комерційне підприємство та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Згідно Спеціального витягу з ЄДРЮОФОП - засновником Івано-Франківської КЕЧ району є Міністерство оборони України.

Предметом розгляду даної справи є вимога Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до Івано-Франківської КЕЧ району про стягнення 142200,00 грн. вартості поставлених паливних дров згідно договору № 1 про поставку дров від 08.12.14.

На виконання наказу від 03.12.14 № 864 "Про передачу паливних дров" 8.12.14 між позивачем - ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" Прикарпатський військовий лісгосп (постачальник) та відповідачем - Івано-Франківська КЕЧ району (отримувач) укладено договір про поставку дров № 1.

Зазначений вище договір укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, підписи засвідчено печатками сторін.

Пунктом 1.1. договору встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов"язується поставити отримувачу дрова паливні з доставкою. Отримувач зобов"язується прийняти дрова в асортименті, кількості, зазначеній в товаро-транспортних накладних, які є невід"ємною частиною даного договору.

В пункті 2.1 постачальник зобов"язався в строк, не пізніше 1 січня 2015 року поставити 240 м. куб.(343,2)с/м дров паливних із відповідними документами, що підтверджують його якість, сертифікат якості; за необхідності, залежно від виду товару, документи про його експлуатацію; та інші.

Пунктом 2.1.1. договору відповідач зобов"язався підписати постачальнику документи, що підтверджують право отримання дров, передбачене цим договором.

Договором № 1 про поставку дров від 08.12.14 на який посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, не встановлено ціну товару та не передбачено строку в який отримувач зобов"язаний оплатити отримані дрова, а є лише умови про зобов"язання поставити та прийняти товар і підписати документи, що підтверджують право отримання дров, що свідчить про існування правовідносин між сторонами, які виникли на підставі наказу Міністерства оборони України № 864 "Про передачу паливних дров" .

На виконання вищезазначеного наказу Міністерства оборони України № 864 від 03.12.14 відповідачем отримано від позивача та закріплено на праві оперативного управління в кількості , визначеній договором дрова паливні, що підтверджується товарно- транспортними накладними (а.с.16-35), копії яких долучено до матеріалів справи , оригінали оглянуто в судовому засіданні.

Протягом грудня 2014 року - березня 2015 року Івано-Франківською КЕЧ району передано дрова паливні в отриманій кількості КЕВ м.Харків 9999, що підтверджується квитанціями дорожньої відомості Львівської залізниці (а.с.87-91), оригінали яких оглянуто в судовому засіданні, копії знаходяться в матеріалах справи.

У відповідності до ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства відноситься свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

Метою укладення спірного договору між сторонами було створення запасу паливних дров для сталого проведення військовими частинами, які беруть участь в антитерористичній операції опалювального сезону 2014-2015 років. Така мета повністю досягнута - паливні дрова передані позивачем відповідачу, який в свою чергу направив у місця безпосереднього проведення антитерористичної операції, а не використані відповідачем у власних інтересах, що підтверджується матеріалами справи. Даний факт не заперечується ні прокурором, ні представником Міністерства оборони України та позивачем.

В ході судового розгляду справи прокурор вказував, що позов подано на захист інтересів держави вцілому, Міністерства оборони України та ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат". При цьому прокурор стверджував, що поданим позовом він захищає економічні інтереси вказаних суб"єктів, які порушені діями відповідача.

За результатами оцінки доказів у справі та доводів сторін суд вважає, що прокурор не надав переконливих доказів порушення інтересів держави відповідачем шляхом прийняття паливних дров від позивача та передачею їх військовим частинам, які беруть участь в антитерористичній операції.

Прокурором та позивачем не надано суду пояснень про те, коли саме завдано шкоди економічним інтересам держави та ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" , для захисту яких подано позов у даній справі, та не вказано підстави виникнення обов"язку та момент оплати відповідачем отриманих для передачі в зону АТО паливних дров.

Таким чином, на думку суду, суть порушеного матеріального права держави прокурором не доведені. Сама по собі наявність порушення порядку відображення даної господарської операції у бухгалтерському обліку позивача, як доказ порушення норм чинного законодавства та завдання шкоди державі при виконанні Наказу Міністерства оборони України №864 від 03.12.14 не є достатньою підставою для задоволення позову. Частиною другою ст. 14 Цивільного кодексу України встановлено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За змістом статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги правовідносини, які виникли між сторонами, що спрямовані на забезпечення теплом бійців Збройних сил України в зоні АТО, а не використання відповідачем лісопродукції з метою отримання прибутку у суду відсутні підстави вважати , що у відповідача існує обов"язок перед позивачем по оплаті, а його дії не свідчать про порушення інтересів держави які потребують захисту та відновлення, а отже у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

За таких обставин, у позові слід відмовити.

Судовий збір, відповідно до ст.49 ГПК України, покласти на позивача ОСОБА_5 підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

На підставі викладеного, у відповідності до ст.129 Конституції, ст.3, 14,610, 627,712, керуючись 4-3, 33, 34, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Міністерство оборони України, в особі Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" до Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 142200,00 грн. відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вул. Л. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014 (код 08033772) в доход Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; ОСОБА_3 отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939)- 2844,00 (дві тисячі вісімсот сорок чотири гривні)- судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.15

Головуючий суддя Максимів Т. В.

Суддя Шкіндер П. А.

Суддя Кобецька С. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_6 26.10.15