ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Справа № 914/2253/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ УкрСиббанк, за № 33-31/42172 від 07.09.15

на рішення господарського суду Львівської області від 25.08.15

у справі № 914/2253/15

за позовом: ПАТ УкрСиббанк, м. Харків

до відповідача: ФОП ОСОБА_2, м. Львів

про: виселення з нежитлового приміщення

За участю представників:

від позивача ОСОБА_3 представник;

від відповідача ОСОБА_4 представник;

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/2253/15 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.15 апеляційну скаргу у даній справі прийнято до провадженя справу призначено до розгляду на 22.10.15.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.08.15 у справі №914/2253/15 (суддя Крупник Р.В.) в позові відмовлено повністю.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено належними доказами факт припинення Договору оренди нежитлових приміщень №011109/2 від 21.01.2010р. Відтак позовні вимоги про виселення відповідача із займаних приміщень, за умов чинності вказаного договору, є необґрунтованими, та такими, що підлягають відхиленню повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

При цьому, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права,а також за неповного зясування обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що в матеріалах справи відсутній спірний договір оренди, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються лише на письмовому відзиві відповідача.

Апелянт вказує на те, що припинення дії спірного договору підтверджується п.4.1. договору купівлі продажу від 28.01.15, який укладений між ПП «ОСОБА_3 - Альянс» та ПАТ «УкрСиббанк», в якому зазначено, що нерухоме майно не надано в користування наймачам (орендарям).

Крім того, на думку скаржника, місцевим господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи ПП «ОСОБА_3 - Альянс», оскільки участь у справі вказаної особи, як зазначає апелянт, може вплинути на права і обовязки однієї із сторін, оскільки ПП «ОСОБА_3 - Альянс» мало можливість надати до суду письмові докази на підтвердження факту припинення дії спірного договору.

Також, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом залишено поза увагою ту обставину, що відповідачем не виконуються умови договору щодо сплати орендної плати за користування приміщенням.

Скаржник, окрім іншого вказує також на те, що ліквідація юридичної особи не є одномоментною дією, а внесення запису в ЄДРПОУ є лише наслідком закінчення ліквідаційної процедури, а тому на йогу думку підприємницька діяльність ПП «ОСОБА_3 - Альянс» закінчилася 22.09.10, тобто коли Господарським судом Харківської області прийнято постанову про визнання ПП «ОСОБА_3 - Альянс» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідачем вимог ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 18.09.15 не виконано, відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Присутні у судовому засіданні представники сторін навели свої доводи, міркування та заперечення.

Колегія суддів, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 25.08.15 у даній справі з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 21.01.10 між приватним підприємством Євро-Альянс (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено Договір оренди нежитлових приміщень №011109/2.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.3. укладеного договору орендодавець передає, належне йому на праві власності, а орендар приймає за плату в оперативну оренду нежитлові приміщення: магазин площею 979,9 кв.м. (в т.ч. торговий зал 458,7 кв.м., місця загального користування 521,2 кв.м.), які знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 8, строком на 36 календарних місяців. Орендар використовує приміщення для розміщення магазину, виставкового центру.

Як встановлено господарським судом Харківської області у постанові від 22.09.10 у справі №Б-39/47-10, 22 січня 2010 року власником ПП Євро-Альянс було прийнято рішення про ліквідацію боржника, призначено ліквідаційну комісію. Ліквідатором розглянуто вимоги кредиторів, проведено інвентаризацію майнових активів підприємства. За наслідками проведеної роботи було встановлено, що активів боржника недостатньо для погашення кредиторської заборгованості, цією ж постановою визнано ПП Євро-Альянс банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, 28 січня 2015 року між ПП Євро-Альянс та ПАТ УкрСиббанк було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень магазину загальною площею 1487,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 8.

Відтак, з 28.01.2015р. новим власником спірних приміщень стало ПАТ«УкрСиббанк».

Як встановлено місцевим господарським судом, новим власником майна (ПАТ «УкрСиббанк») проведено огляд майна предмету договору купівлі продажу від 28.01.15 та виявлено, що приміщення використовується ФОП ОСОБА_2 для здійснення підприємницької діяльності (торгівлі меблями)

20 лютого 2015р. ПАТ «УкрСиббанк» направив на адресу ФОП ОСОБА_2 лист вих. №60-33-31/36 від 20.02.2015р., яким попросив звільнити приміщення до 01.03.2015р. на підставі ч. 1 ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ч. 2 ст. 781, ч. 2 ст. 530 ЦК України.

ФОП ОСОБА_2 займане приміщення не звільнено та зазначено, що договір оренди станом на сьогодні є чинним, оскільки був пролонгований на новий строк, натомість інших підстав для виселення немає.

Зазначена обставина стала підставою для звернення ПАТ «УкрСиббанк» з позовом до ФОП ОСОБА_2 про виселення з нежитлового приміщення.

При цьому, позивач посилається на припинення Договору оренди нежитлових приміщень №011109/2 від 21.01.10 у відповідності до ч.2 ст.781 ЦК України (договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем), а також згідно ст. 38 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується).

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

Згідно вимог ч. 2 ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 759 ЦК України, які кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 6 ст. 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Як вбачається з п.п. 1.1., 6.1. Договору оренди такий укладений строком на 36 календарних місяців і діє до 20.01.2013р.

Згідно ч. 4 ст. 284 ГК України у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Аналогічна норма закріплена в ч. 1 ст. 764 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази висловлювлення ПП Євро-Альянс заперечення на продовження Договору оренди та направлення на адресу відповідача листа-заперечення проти продовження дії Договору оренди.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо поновлення Договору оренди нежитлових приміщень №011109/2 від 21.01.2010р. на термін до 20.01.2016р. на тих же самих умовах, відповідно до ч.4 ст.284 ГК України.

Відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, в процедурі ліквідації ПП Євро-Альянс, нежитлові приміщення магазину загальною площею 1487,0 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Княгині Ольги, 8 були продані позивачу, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 28.01.2015р.

Враховуючи зазначенне, а також те, що в Договорі оренди нежитлових приміщень №011109/2 від 21.01.2010р. не міститься жодних застережень про його припинення у разі переходу права власності на орендоване майно до третіх осіб, до позивача з 28.01.2015р. перейшли права та обовязки орендодавця за вказаним договором.

Як встановлено місцевим господарським судом, позивач в обгрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що договір оренди припинився на підставі ч. 2 ст. 781 ЦК України, відповідно до якої договір найму припиняється у разі ліквідації юридичної особи, яка була наймачем або наймодавцем.

Оцінивши наведене, колегія суддів зазначає, що наведені позивачем положення законодавства кореспондуються із положеннями ст. 609 ЦК України в якій зазначено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

За змістом ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами. Якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує подання державному реєстраторові документів, передбачених законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в установлений законом строк (ч.14 ст.111 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 5, 6 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців у разі, якщо після завершення ліквідаційної процедури в процесі банкрутства, яка встановлена законом, судом постановлене рішення про ліквідацію юридичної особи - банкрута, суд, що виніс відповідне рішення, в день набрання ним законної сили направляє його державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи - банкрута для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

ОСОБА_1 надходження судового рішення про ліквідацію юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом вноситься до журналу обліку реєстраційних дій.

Державний реєстратор повинен не пізніше наступного робочого дня з дати надходження судового рішення про ліквідацію юридичної особи - банкрута заповнити реєстраційну картку про державну реєстрацію припинення юридичної особи, внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та в той же день передати органам статистики, доходів і зборів, Пенсійного фонду України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку повідомлення про внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення для зняття юридичної особи з обліку.

ОСОБА_1 внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою припинення юридичної особи.

Натомість, як вірно встановлено місцевим господарським судом та вбачається з наявного в матеріалах витягу від 21.07.2015р. з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на ПП Євро-Альянс, відомості про державну реєстрацію припинення вказаної юридичної особи в реєстрі відсутні, що свідчить про те, що первинний орендодавець ПП Євро-Альянс не є ліквідованим, а лише перебуває в стані припинення з 27.10.2010р.

Наведеним спростовуються доводи скаржника з приводу припинення ПП Євро-Альянс з моменту прийняття постанови Господарським судом Харківської області від 22.09.10 про визнання ПП «ОСОБА_3 - Альянс» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Також, суд апеляційної інстанції погоджуються з висновком суду першої інстанції стосовно застосування до спірних правовідносин положень ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, так як ст. 38 Закону була викладена у новій редакції, натомість Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань розділ X Прикінцеві та перехідні положення було доповнено пунктом 1-1 такого змісту: 1 1. Положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи те, що на момент набрання чинності Законом у новій редакції, постанова про визнання ПП Євро-Альянс банкрутом і відкриття щодо нього ліквідаційної процедури була вже винесена господарським судом Харківської області, посилання позивача на норму Закону в новій редакції є помилковим.

Щодо посилання скаржника на те, що місцевим господарським судом залишено поза увагою ту обставину, що відповідачем не виконуються умови договору щодо сплати орендної плати за користування приміщенням, колегія судів зазначає наступне:

Відповідно до п.3.3. договору оренди, орендна плата вказана в п.3.1 договору, сплачується на підставі рахунків фактур, які виставлені орендодавцем. Якщо такі рахунки не висталялися, то орендар зобовязаний сплатити всі орендні платежі за весь термін оренди в кінці сроку дії договору оренди.

В матеріалах справи відсутні докази виставлення рахунків орендодавцем новим власноком приміщення ПАТ «УкрСиббанк» (позивачем у справі), а відтак відсутні підстави вважати, що відповідачем належним чином не виконуються умови договору оренди. Крім того, договором оренди чітко передбачено можливість внесення орендної плати в кінці терміну дії договору оренди у разі відсутності виставлених рахунків.

Наведеним спростовуються доводи скаржника з цього приводу.

Щодо посилання апелянта на відсутність в матеріалах справи договору оренди №011109/2 від 21.01.10, то дана обставина спростовується судом апеляційної інстанції, оскільки в матеріалах справи (а.с.80-81) міститься належним чином завірена копія зазначеного договору.

Стосовно твердження апелянта про те, що місцевим господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи ПП «ОСОБА_3 - Альянс», оскільки участь у справі вказаної особи, як зазначає апелянт, може вплинути на права і обовязки однієї із сторін, оскільки ПП «ОСОБА_3 - Альянс» мало можливість надати до суду письмові докази на підтвердження факту припинення дії спірного договору, колегя суддів зазначає, що відповідно до ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Пунктом 1.6 Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.11 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін (стаття 27 ГПК). Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Скаржником не доведене, а матеріалами справи не підтверджено, що прийняття рішення у даній справі може вплинути на права і обовязки ПП «ОСОБА_3 - Альянс», а тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні клопотання про залучення вказаної особи до участі в справі третьою особою.

Посилання скаржника на необхідність залучення до участі у справі ПП «ОСОБА_3 - Альянс», оскільки останнє могло подати докази, які мають значення для справи та підтвердити обставини припинення договору оренди спростовуються судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму ВГС України №18 від 26.12.11 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. У разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання.

Скаржником не доведено суду обставин, які б підтверджували неможливість подання доказів, які, на його думку, мають значення для справи, самостійно, клопотання про витребування таких доказів судом скаржником не подавалося.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.43 ГПК України відповідно господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки, обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, не підтверджені належними та допустимими доказами, що містяться в матеріалах справи, колегією суддів апеляційної інстанції підтверджено висновок місцевого господарського суду стосовно поновлення договору оренди, відтак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Львівської області від 25.08.15 у даній справі.

Судові витрати покласти на скаржника відповідно до вимог ст.49 ГПК України

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 25.08.15 у справі №914/2253/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до ВГС України в порядку і строки встановлені ст.ст.109,110 ГПК України.

Повний текст постанови складено 27.10.15

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.