ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Справа № 920/627/15

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю:

від позивача - Сидоренко А.С. (за довіреністю № 14-100 від 18.04.2014);

від відповідача - Сафронов М.А. (за довіреністю № 18-49/1515 від 02.09.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу НАК "Нафтогаз України" (вх. №4256 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 08.07.15 у справі № 920/627/15

за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до ПАТ "Сумське машинобудівне науково-виробниче об"єднання ім. М.В. Фрунзе"

про стягнення 191 451,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача 191451,63 грн. заборгованості, з яких 22451 грн. 68 коп. 3% річних, 168999 грн. 95 коп. інфляційних втрат , а також судові витрати.

Рішенням господарського суду Сумської області від 08.07.2015р. у справі № 920/627/15 (суддя Джепа Ю.А.) в задоволенні позову відмовлено.

ПАТ "НАК Нафтогаз України" не погодився з прийнятим у справі рішенням та звернувся з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 08.08.2015р. у справі № 920/627/15 та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 22451,68 грн. та 168999,95 грн. інфляційних втрат. Судові витрати покласти на позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.08.2015р. у справі № 920/627/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 05.10.2015р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2015р. задоволено клопотання позивача про продовження строків розгляду апеляційної скарги. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено її розгляд на 26.10.2015р. Витребувано у позивача додаткові документи, в обґрунтування своїх вимог у справі.

Відповідач надав відзив (вх. 14493 від 22.10.2015р.) на апеляційну скаргу, в якому вважає заявлену апеляційну скаргу безпідставною та просить відмовити в її задоволенні.

Позивач витребувані апеляційним господарським судом документи не надав.

В судовому засіданні 26.10.2015р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та наполягав на її задоволенні.

В судовому засіданні 26.10.2015р. представник відповідача заперечував проти вимог апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні з підстав, викладених у відзиві, оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції просить залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, виладені у відзиві заперечення відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.09.2011р. між позивачем (продавець) та відповідачем (покупець) був укладений договір №14/2335/11 купівлі-продажу природного газу (надалі - Договір купівлі-продажу) (а.с.10-15), відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець - прийняти та оплатити природний газ на умовах договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, та використовується теплогенеруючими підприємствами на власні потреби та втрати.

Пунктом 3.3. Договору купівлі-продажу визначено, що приймання-передачі газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Відповідно до пункту 6.1. Договору купівлі-продажу, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Згідно пункту 7.1. Договору купівлі-продажу, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов'язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим договором.

Відповідно до наявних у матеріалах справи актів приймання-передачі природного газу (а.с.21-41), позивач поставив, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 50 275 050,02 грн.

Позивач зазначає, що суму основного боргу сплачено лише 28.10.2014р. Позивач зазначає, що судом у іншій справі № 920/1471/14 розглядалися вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат по 11.06.2014р. включно. Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати за період з 12.06.2014р. по жовтень 2014р.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.10.2014р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Сумській області, Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації, Департаментом фінансів, економіки та бюджетних відносин Сумської міської ради, Департаментом інфраструктури міста Сумської міської ради, ПАТ "Сумське машинобудівне НВО ім. Фрунзе та НАК "Нафтогаз України" був укладений договір від 09.10.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік") (надалі - Договір взаєморозрахунків).

Предметом Договору взаєморозрахунків є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

За умовами Договору взаєморозрахунків, сторони дійшли згоди погасити заборгованість відповідача за спожитий природний газ у 2012 році перед позивачем за Договором від 30.09.2011р. шляхом перерахування коштів на суму 1965195,25 грн.

Відповідно до пункту 10 Договору взаєморозрахунків, сторони у графі платіжного доручення "Призначення платежу" додатково зазначають "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", а також дату і номер договору".

Згідно Договору взаєморозрахунків, сторони зобов'язались не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Пунктом 14 Договору взаєморозрахунків сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Згідно пункту 16 Договору взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання умов договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору взаєморозрахунків, відповідачем перераховано на рахунок позивача заборгованість за спожитий природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про теплопостачання", державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Статтею 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" передбачено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для проведення розрахунків за природний газ з Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та компенсації різниці в тарифах на виробництво теплової енергії для населення на теплогенеруючих установках з використанням будь-яких видів палива та енергії за виключенням природного газу здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з відповідним коригуванням показників фінансування і видатків державного бюджету та граничного обсягу державного боргу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30 затверджено Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Зазначений Порядок та умови визначають механізм надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (пункту 1.1 Порядку).

Згідно з пунктом 4 цього Порядку, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості, у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію та відступлення прав вимоги щодо заборгованості за природний газ на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є територіальні органи Казначейства; Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, обласні, міські у мм. Києві та Севастополі фінансові управління, фінансові управління районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад; надавачі послуг; газодобувні підприємства, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії; державне підприємство "Енергоринок"; державне підприємство "НЕК "Укренерго"; енергогенеруючі компанії та їх кредитори - постачальники вугільної продукції; державне підприємство "Вугілля України"; вугледобувні підприємства; Держрезерв.

Учасниками розрахунків можуть бути суб'єкти господарювання незалежно від форми власності.

Досліджуючи Договір взаєморозрахунків, колегія суддів зазначає, що умовами цього договору передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору купівлі-продажу.

За змістом підпункту 2 пункту 10 Договору взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу.

Отже, уклавши Договір взаєморозрахунків, сторони у такий спосіб змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу.

Разом із тим, Договір взаєморозрахунків не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань і підстав для інших грошових вимог.

За таких обставин, для застосування санкцій, визначених умовами Договору купівлі-продажу, а також наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених Договором взаєморозрахунків.

Як зазначено вище, на виконання умов Договору взаєморозрахунків, відповідачем перераховано на рахунок позивача заборгованість за спожитий у 2012 році природний газ згідно з Договором від 30.09.2011р. № 14/2335/11.

Оскільки розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у Договорі взаєморозрахунків, а сторони у справі у пункті 16 цього договору засвідчили, що після виконання договору вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору, тому правових підстав для задоволення позову немає.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 09.09.2014р. у справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012, від 30.09.2014р. у справі №5011-35/1534-2012-42/553-2012, від 25.03.2015р. у справі №924/1265/13, від 16.09.2015р. у справі №917/2520/14.

Доводи апелянта, що підписання договору про організацію взаєморозрахунків не звільняє сторони від обов'язку належно виконувати свої зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу, а також від відповідальності за наслідки неналежного виконання зобов'язання за договором; позивачем нараховані 3% річних та інфляційні до жовтня 2014р., тобто до укладення договору про організацію взаєморозрахунків, колегія суддів відхиляє, оскільки пунктом 16 Договору взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання умов договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що доводи заявника апеляційної скарги, не ґрунтуються на обставинах справи та положеннях чинного законодавства, не доведені належними доказами, спростовуються матеріалами справи, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 91, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу НАК "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 08.07.15 у справі № 920/627/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 30.10.15

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.