ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.2015 Справа № 907/342/15

Колегія суддів у складі:

головуючого судді - Бобрик Г.Й., суддів - Кривка В.П., Івашкович І. В.

розглянувши матеріали справи № 907/342/15

за позовом прокурора міста Ужгорода в інтересах держави в особі Департамента міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача - 1 товариства з обмеженою відповідальністю "Хемковстав -УА", с. Сторожниця Ужгородського району

до відповідача - 2 публічного акціонерного товариства "Терра Банк", м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатській області

про стягнення суми 819 187,05 грн. та розірвання договору підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року

За участю представників:

від позивача - Пекар В. В., представник по довіреності № 24-12/3 від 05.01.2015 року; Зінич А.Б., представник по довіреності № 03-17/358 від 06.01.2015 року

від відповідача - 1 - Личко Л. М., представник по довіреності від 08.06.2015 року

від відповідача - 2 - не з'явився

від третьої особи (Управління державної казначейської служби України в Закарпатській області) - Тягур І. І., представник по довіреності № 01-33/63 від 15.01.2015 року

від прокуратури - Валько Д.В. М. С., прокурор відділу Закарпатської облпрокуратури

Суть спору: Прокурор міста Ужгорода в інтересах держави в особі Департамента міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом про розірвання Договору підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року, укладеного між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТзОВ "Хемковстав-УА", зі змінами та доповненнями до нього; про стягнення з ТзОВ "Хемковстав-УА" на користь Департамента міського господарства Ужгородської міської ради грошових коштів в сумі 819 187,05 грн., з яких: 699 087,64 грн. заборгованість за договором підряду, 43 898,77 грн. штраф за невиконання договору та 76 200,55 грн. пеня за невиконання договору.

Свої позовні вимоги прокурор та позивач обґрунтовують тим, що позивач, на виконання Договору підряду від 11.06.2013 року перерахував відповідачеві 28.08.2014 року авансовий платіж у розмірі 699 087,64 грн., який останній зобов'язаний був використати на придбання та постачання матеріалів необхідних для виконання підрядних робіт. Покликаючись на те, що відповідач підрядні роботи не розпочав, кошти авансу не повернув, позивач та прокурор звернулися до суду з позовом про стягнення з відповідача 699 087,64 грн. авансового платежу, 43 898,77 грн. штрафу за невиконання договору та 76 200,55 грн. пені за невиконання договору та про розірвання Договору підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року, укладеного між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та ТзОВ "Хемковстав-УА", зі змінами та доповненнями до нього.

У судових засіданнях прокурор та уповноважені представники позивача позовні вимоги підтримують, просять суд позов задоволити, посилаючись на його законність та обґрунтованість матеріалами справи.

Представник відповідача - 1 (ТзОВ "Хемковстав-УА"), проти задоволення позовних вимог заперечує та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на те, що кошти в сумі 699 087,64 грн. перераховані позивачем 28 серпня 2014 року згідно платіжного доручення № 68 від 29.07.2014 року на рахунок ТзОВ "Хемковстав-УА" через ПАТ "Терра Банк" не отримані не з вини товариства, оскільки на дату перерахування цих коштів (28.08.2014 року) у ПАТ "Терра Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію, рахунки ТзОВ "Хемковстав-УА" заблоковані. Вважає, що з боку ТзОВ "Хемковстав-УА" умови Договору підряду від 11.06.2013 року порушено не було.

Відповідач - 2 (ПАТ "Терра Банк") у відзиві на позов від 25.06.2015 року надало суду пояснення про те, що на рахунок ТОВ "Хемкостав - УА" 28.08.2014 року надійшли кошти в розмірі 669 087,64 грн. від Департамента міського господарства Ужгородської міської ради, які у зв'язку із простроченням по оплаті зобов'язань за кредитним договором № КЛ/14/02-39 від 18.02.2014 року банком, на виконання укладеного договору здійснено договірне списання з рахунку ТЗОВ "Хемкостав - УА" на загальну суму 371 698,65 грн. Загальний залишок коштів на рахунку ТЗОВ "Хемкостав - УА" становить 327 548,84 грн.

Разом з тим, ПАТ "Терра Банк" повідомило суд про те, що відповідно до ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п. 1.12 глави 1 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 року № 2 та згідно із Постановою Правління Національного банку України від 23.12.2014 року № 831 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Терра Банк", кредитори ПАТ "Терра Банк" протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до ПАТ "Терра Банк".

ТЗОВ "Хемкостав - УА" подав у встановлені законом строки заяву про включення до реєстру кредиторів ПАТ "Терра Банк" і вимоги останнього акцептовані та включені до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Терра Банк" на суму 327 548,84 грн. - 7 черга.

Третя особа (Управління державної казначейської служби України в Закарпатській області) подала суду письмові пояснення, в яких повідомила, що платіжне доручення № 68 від 29.07.2014 року, подане Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради про перерахування суми 699 087,64 грн. на рахунок отримувача ТзОВ "Хемковстав-УА", було виконано 28.08.2014 року, про що міститься відмітка на копії платіжного доручення у рядку "проведено банком".

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора та третьої особи, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

11 червня 2013 року Департамент міського господарства Ужгородської міської ради та ТзОВ "Хемковстав-УА" уклали Договір підряду № 13-40/150101, предметом якого є реконструкція мережі зовнішнього освітлення в м. Ужгороді відповідно до технічних вимог "Замовника" (позивача), які містяться в документації конкурсних торгів, а також відповідно до кошторисної документації, якою обґрунтована цінова пропозиція "Підрядника" (відповідача).

Загальна вартість робіт, за умовами п. 2.1. Договору, складає 9 573 072 грн., яка визначена відповідно до документації конкурсних торгів цінової пропозиції "Підрядника".

11 червня 2013 року сторони договору підписали Угоду про зміну Договору № 13-40/150101 від 11.06.2013 року у зв'язку із змінами у фінансуванні Програми реконструкції та капітального ремонту систем зовнішнього освітлення м. Ужгорода та кошторисні призначення.

11 червня 2014 року "Замовник" (позивач) та "Підрядник" (відповідач) уклали угоду про зміну Договору № 13-40/150101 від 11.06.2013 року якою, враховуючи кошторисні призначення на 2014 рік, дійшли згоди змінити п. 2.1. та п. 5.1. Договору № 13-40/150101 від 11.06.2013 року, виклавши їх в редакції, згідно якої загальна вартість робіт, доручених "Підряднику" для виконання складає - 8 523 432 грн., а сума фінансування у 2014 році - складає 2 330 292,13 грн.

Даною угодою сторони домовились, що до початку виконання робіт замовник перераховує підряднику аванс у розмірі 30 % від договірної вартості обсягу підрядних робіт (на придбання матеріалів для реконструкції вуличного освітлення) у сумі 699 087,64 грн., з наступним погашенням його по закінченні в трьохмісячний термін, якщо підрядник протягом трьох місяців не використає аванс, він сплачує на користь замовника штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен наступний день протягом зазначеного терміну, з дня отримання бюджетних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач, на виконання умов Договору підряду від 11.06.2013 року та Угоди від 11.06.2014 року, перерахував відповідачеві авансовий платіж у розмірі 699 087,64 грн. на банківський рахунок ТОВ "Хемковстав-УА", відкритий у ПАТ "Терра Банк". Сума авансового платежу у розмірі 699 087,64 грн., згідно поданого позивачем платіжного доручення № 68 від 29.07.2014 року, оплачена Управлінням державної казначейської служби України в м. Ужгороді Закарпатської області 28.08.2014 року, про що свідчить відмітка на платіжному дорученні та підтверджено відповідачем - 2 (ПАТ "Терра Банк") у наданому суду письмовому відзиві на позов.

Відповідач (ТзОВ "Хемковстав-УА") згідно з п. 6.4.7. Договору підряду, зобов'язаний був використати одержаний аванс на придбання та постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, протягом одного місяця після одержання коштів. По закінченню вказаного терміну, не використані суми авансу, повернути "Замовнику" (позивачу).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Згідно зі ст. 840 цього ж Кодексу, якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовнику Звіт про використання матеріалу та повернути його залишок.

Аналогічні положення визначено п. 19 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р. "Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва", яким передбачено, що замовник перераховує підряднику аванс, якщо це передбачено договором (контрактом). Розмір авансу не може перевищувати 30 відсотків вартості річного обсягу робіт. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором (контрактом) робіт та реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката, в тому числі щодо пускових комплексів та черг.

Позаяк, відповідач станом на 16 березня 2015 року підрядні роботи не розпочав, кошти авансу не повернув, то прокурор звернувся до суду з даним позовом щодо захисту інтересів держави в особі Департамента міського господарства Ужгородської міської ради шляхом стягнення суми 669 087,64 грн. авансового платежу; 43 898,87 грн. штрафу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний наступний день протягом 90 днів з дня отримання бюджетних коштів згідно п. 5.1. Договору; 76 200,55 грн. пені згідно п. 7.1. Договору підряду та розірвання Договору підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року(із змінами та доповненнями до нього) у зв'язку з невиконанням його умов.

Представник відповідача - 1 (ТзОВ "Хемковстав-УА") стверджує, що кошти в сумі 699 087,64 грн. перераховані позивачем 28 серпня 2014 року згідно платіжного доручення № 68 від 29.07.2014 року на рахунок ТзОВ "Хемковстав-УА" через ПАТ "Терра Банк" не отримані, оскільки на дату перерахування цих коштів (28.08.2014 року) у ПАТ "Терра Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію, рахунки ТзОВ "Хемковстав-УА" заблоковані, банківські операції обмежувалися положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Однак, 21.08.2014 року Правлінням Національного банку України була прийнята Постанова № 518 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Терра Банк" до категорії неплатоспроможних". На підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21.08.2014 року було прийнято рішення № 72 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Терра Банк", згідно якого в ПАТ "Терра Банк" з 22.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 22.08.2014 року по 22.11.2014 року. Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 122 від 20.11.2014 року строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено до 22.12.2014 року, а з 24.12.2014 року до 23.12.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Терра Банк".

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до положень ЦК України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і "Про банки і банківську діяльність" - між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунку, які носять майново - грошовий характер.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази про звернення відповідача - 1 (ТзОВ "Хемковстав-УА") до відповідача - 2 (ПАТ "Терра Банк") з вимогою (платіжним дорученням) здійснити переказ грошових коштів за договором банківського рахунку у період запровадження у банку тимчасової адміністрації.

Отже, у ході судового розгляду судом встановлено, що відповідач - 1 (підрядник) не приступив до використання перерахованого йому позивачем авансу та виконання своїх зобов'язань за даним договором підряду щодо придбання необхідних матеріалів для виконання взятих на себе зобов'язань.

Таким чином, оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; пред'явлену позивачем вимогу щодо повернення невикористаного авансового платежу, а також враховуючи, що зобов'язання відповідача повернути позивачу невикористану частину авансу випливає безпосередньо з умов договору та чинного законодавства, що регулює відносини сторін при виконанні підрядних робіт за рахунок бюджету, заявлені вимоги про стягнення суми 699 087,64 грн. є належним чином обґрунтовані, прокурором та позивачем у встановленому порядку не спростовані відповідачами, тому підлягають до задоволення повністю. При цьому колегія суддів відхиляє заперечення відповідача - 1 у зазначеній частині позову, оскільки кошти в сумі 699 087,64 грн. авансового платежу були перераховані підряднику саме як контрагенту за договором та відповідно до його умов, на вказаний ТОВ „Хемкостав-УА" розрахунковий рахунок у визначеному ним Банку, з яким позивач не перебуває в жодних правових відносинах.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача - 1 штрафу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 29.08.2014 року по 26.11.2014 року, що складає суму 43 898,87 грн. згідно п. 5.1 Угоди. Умовами п. 5.1. Угоди від 11.06.2014 року встановлено, що до початку виконання робіт Замовник перераховує Підряднику аванс у розмірі 30 % від договірної вартості обсягу підрядних робіт (суми фінансування у 2014 році) у сумі 669 087,63 грн., з наступним погашенням його по закінченні в трьохмісячний термін, якщо Підрядник протягом трьох місяців не використає аванс, він сплачує на користь Замовника штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен наступний день протягом зазначеного терміну з дня отримання бюджетних коштів.

Відповідно до п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами чи договором.

Згідно зі ст. 217 Господарського кодексу України штрафні санкції є одним з видів господарських санкцій. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України наведено визначення штрафу, яким є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Норми щодо визначення поняття пені є імперативними і однією із вирішальних її ознак є нарахування у відсотковому відношенні за кожний день прострочення від суми невиконаного зобов'язання (простроченого платежу).

Виходячи з вищенаведеного нормативно визначеного поняття пені та штрафу, слід дійти висновку, що на відміну від пені, яка має триваючий характер та обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання, кваліфікуючою ознакою штрафу є визначення його у певній твердій сумі платежу.

Таким чином, передбачена умовами п. 5.1 Угоди від 11.06.2014 штрафна санкція фактично за правовим змістом є пенею.

Із змісту вказаної договірної умови випливає обов'язок відповідача сплатити штраф (фактично пеню) за невикористання авансу протягом трьох місяців з дня його отримання, при цьому передбачено, що сплата має бути здійснена за кожний день цього строку. Отже, умовами п. 5.1 передбачено сплату штрафу (пені) не за прострочення виконання зобов'язання, а за невикористання авансового платежу, що суперечить правовій природі застосування відповідальності у вигляді пені.

Штрафні санкції, передбачені абзацом 3 ч. 2 ст. 231 ГК України застосовуються за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою товару, виконанням робіт), з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкції.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України та ст. 253 ЦК України початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано, однак сторони в договорі підряду не визначили строк виконання робіт та повернення авансу, відтак підстави для застосування відповідальності у вигляді стягнення 43 898,87 грн. штрафу заявлені неправомірно і відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача - 1 пені у розмірі 76 200,55 грн. за порушення строків виконання робіт також не підлягає до задоволення, оскільки умовами п. 7.1. Договору підряду пеня стягується за порушення строків виконання робіт, проте такі сторонами договору не визначені.

Позивач просить суд розірвати укладений з відповідачем (ТзОВ "Хемкостав - УА") Договір підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року (зі змінами та доповненнями до нього) посилаючись на те, що підрядник не використав аванс та не розпочав роботи.

Проте, дана вимога не підлягає до задоволення, оскільки строки початку робіт та повернення суми авансового платежу сторони в спірному Договорі підряду (із змінами та доповненнями до нього) (п. 3.1.) не визначили, а тому розірвання договору, з підстави не повернення авансу та не розпочаття робіт, свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог про розірвання договору підряду.

Поряд з цим, умовами п. 10.1. Договору підряду від 11.06.2013 року сторони передбачили розірвання договору за взаємною згодою сторін.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Всупереч наведеному, позивач та прокурор не довів та необгрунтував істотні порушення умов договору підряду відповідачем - 1 та істотні зміни обставин, що унеможливлює задоволення позовної вимоги про розірвання договору підряду № 13-40/150101 від 11.06.2013 року (із змінами та доповненнями до нього).

З урахуванням наведеного, позов підлягає задоволенню частково, в частині стягнення з відповідача - 1 (ТзОВ "Хемкостав - УА") 699 087,64 грн. авансового платежу. В решті позовних вимог до відповідача - 1 суд відмовляє.

В задоволенні позовних вимог до відповідача - 2 (ПАТ "Терра Банк") суд відмовляє повністю.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, суд покладає на сторін пропорційно відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

В И Р І Ш И ЛА :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хемкостав - УА" (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Колоскова, 55; ) на користь Департамента міського господарства Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3; ) 699 087,64 грн. основного боргу.

3. У задоволенні решти позовних вимог до відповідача - 1 відмовити.

4. У задоволенні позовних вимог до відповідача - 2 відмовити повністю.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Хемкостав - УА" (Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сторожниця, вул. Колоскова, 55; ) в дохід Державного бюджету України (отримувач - УДКСУ у м. Ужгороді Закарпатської області, 38015610; банк одержувача - ГУДКСУ в Закарпатській області; код ЄДРПОУ суду 03499922, МФО 812016, рахунок № 3002, код платежу - 22030001) суму 13 928,82 (одну тисячу дев'ятсот двадцять вісім гривень 82 коп.) судового збору.

6. Стягнути з Департамента міського господарства Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3; ) в дохід Державного бюджету України (отримувач - УДКСУ у м. Ужгороді Закарпатської області, 38015610; банк одержувача - ГУДКСУ в Закарпатській області; код ЄДРПОУ суду 03499922, МФО 812016, рахунок № 3002, код платежу - 22030001) суму 3 620,00 (три тисячі шістсот двадцять гривень) судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено 19.10.2015 року.

Повне рішення складено 27.10.2015 року.

Головуючий суддя Бобрик Г.Й.

Суддя Кривка В.П.

Суддя Івашкович І. В.