донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.10.2015 р. справа №913/523/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 не з'явився; ОСОБА_4 за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Рубіжне Луганської області
на рішення господарського судуЛуганської області
від29 вересня 2015 р. (підписано 30.09.2015р)
у справі№ 913/523/15 (суддя Вінніков С. В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Рубіжне Луганської області
простягнення 77 670 грн. 32 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі ПАТ "Акцент-Банк", позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 (далі ФОП ОСОБА_5, відповідач) заборгованості за договором від 24.01.2011 № б/н в сумі 77670 грн. 32 коп., з яких : 44 500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 16 193 грн. 06 коп. заборгованості за відсотками; 13 372 грн. 76 коп. пені за несвоєчасне невиконання зобовязань за договором; 3 604 грн. 50 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Рішенням господарського суду Луганської області від 29.09.15р. позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 44 500 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 16 193 грн. 06 коп. заборгованості за відсотками; 13 372 грн. 76 коп. пені за несвоєчасне невиконання зобовязань за договором; 3 604 грн. 50 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, а також, 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду мотивоване доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасувати частково, у частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 16 193 грн. 06 коп., заборгованості з комісії за користування кредитом у розмірі 3 604 грн. 50 коп. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань у сумі 13 372 грн. 76 коп.

Апелянт зазначає, що договір кредиту від 24.01.2011 № б/н є неукладеним, оскільки не містить усіх необхідних ознак такого договору, а також, що договір банківського рахунку не є публічним.

Скаржник стверджує, що вимоги позивача щодо стягнення нарахованої пені, комісії та процентів за користування кредитом є неправомірними, оскільки відповідно до ч.2 ст. 1068 Цивільного кодексу України відносини, повязані з кредитуванням, регулюються договором банківського рахунку, а в заяві про відкриття поточного рахунку положенням про умови кредитування відсутні.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч.2 ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно ч.2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не зявився, відзив на апеляційну скаргу не надав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи обидві сторони були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2011 ФОП ОСОБА_5, було підписано і подано ПАТ "Акцент-Банк" заяву про відкриття поточного рахунку (а. с. 34).

У цій заяві зазначено, що підписавши її, відповідач згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та картками зі зразками підписів і відбитком печатки складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, що діє на підставі Ліцензії НБУ № 16 від 09.10.2009, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує умови та правила надання банківських послуг (далі - умови та правила).

Правила та умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Таким чином, заява про відкриття поточного рахунку зі зразками підписів та відбитком печатки від 24.01.2011 разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір банківського обслуговування б/н від 24.01.2011 (далі - договір).

Відповідно до договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № 0537.

У заяві відповідача про відкриття поточного рахунку від 24.01.2011 є застереження, в якому зазначено, що в разі відсутності або недостачі коштів на рахунку клієнта (в разі перевищення суми платежу над залишком власних коштів) банк може встановити клієнту на рахунок кредитний ліміт.

Банк за наявністю вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій розсуд або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за використання кредитного ліміту регламентується умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, розташованих у сіті інтернет на сайті Банку, які разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування.

Так, умови надання, використання та обслуговування кредитного ліміту на поточних рахунках корпоративних клієнтів, а також будь-які операції з ним, визначені в розділі 3.11 умов та правил.

Пункт 3.11.1.1 умов та правил визначає, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнту, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту Клієнту, що здійснюється шляхом проведення його платежів зверх залишку коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування. При цьому виникає дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.11.4.1. Умов та Правил за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційна відсоткова ставка):

За період використання кредиту з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуления дебетового сальдо в одну з дати з наступного 20-го до 25 числа місяця, розмір відсоткової ставки становить 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.11.4.1.1. Умов та Правил.).

За п. 3.11.4.1.2. Умов та Правил при необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню.

Згідно із умовами п. 3.11.4.1.3. Умов та Правил при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми остатку непогашеної заборгованості.

Згідно з п. 3.11.4.4 Умов та Правил Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту 1-го числа місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, який був на закінчення банківського дня за попередній місяць. Клієнт доручає банку здійснити списання винагороди зі своїх рахунків.

Відповідно до п. 3.11.5.1 Умов та Правил при порушені Клієнтом будь-якого з обовязків щодо сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1, 3.11.4.2., 3.11.4.3, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8, 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4, 3.11.4.5, 3.11.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочки платежу.

Згідно із п. 3.11.5.4 Умов та Правил нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.11.5.7 Умов та Правил встановлено строк позовної давності за вимогою про стягнення неустойки, який складає 5 років.

Банк виконував свої зобовязання за Договором банківського обслуговування шляхом надання кредитних коштів, що підтверджується наданими суду меморіальними ордерами [а.с.66-70].

У звязку з несвоєчасним виконанням укладеного договору щодо погашення кредиту, сплати відсотків та винагороди у встановлені договором строки, станом на 11.06.15р. відповідач має заборгованість у розмірі 77 670 грн. 32 коп., яка складається з заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, пені за несвоєчасність виконання зобов'язань, заборгованості по винагороді за користуванням кредитом.

Заборгованість за тілом кредиту складає 44 500 грн. 00 коп. за період з 02.09.14р. по 11.06.15р. та заборгованість за відсотками складає 16 193 грн. 06 коп. за період з 01.06.14р. по 11.06.2015р.

У відповідача утворилась заборгованість по винагороді за користування кредитом у розмірі 3 604 грн. 50 коп. за період з 02.06.14р. по 11.06.15р.

Пеня за порушення умов договору за період з 24.09.14р. по 11.06.15р. складає 13 372 грн. 76 коп.

Частиною 1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існують кредитні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву, Банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача заборгованості за тілом кредиту у сумі 44 500 грн. 00 коп. розрахований за період з 02.09.14р. по 11.06.15р. є обґрунтованим, а тому підлягає до стягнення.

Заборгованість за відсотками у сумі 16 193 грн. 06 коп. нарахована за період з 01.06.14р. по 11.06.15р. також розрахована вірно, а тому, підлягає стягненню.

Позивачем нарахована відповідачу заборгованість по винагороді за користування кредитом у сумі 3 604 грн. 50 коп. за період з 02.06.14р. по 11.06.15р. Судова колегія перевірила розрахунок позивача, та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість по винагороді за користування кредитом у сумі 3 604 грн. 50 коп. за період з 02.06.14р. по 11.06.15р.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 372 грн. 76 коп. пені, судова колегія зазначає наступне.

Відповідач допустив прострочення зобовязань за договором, п. 3.11.5.4 Умов та Правил, а тому, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню за несвоєчасність виконання зобовязань у сумі 13 372 грн. 76 коп. за період з 24.09.14р. по 11.06.15р.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість заявленої до стягнення суми пені за вказаний період.

Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум.

Посилання відповідача на неукладеність договору спростовуються матеріалами справи та відхиляються за необґрунтованістю.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому, підлягає залишенню в силі.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, м. Рубіжне Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 29.09.2015р. по справі №913/523/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 29.09.2015р. по справі №913/523/15 - змінити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_2

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЛО