ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.10.2015 Справа № 920/2060/14
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма Обрій LTD, c.Харкове, Чернігівська область

до відповідача: Приватного спеціалізованого підприємства УкрРосХим м. Суми

про стягнення 151616,16 грн.

СУДДЯ В.М. МОЇСЕЄНКО

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: директор ОСОБА_2

За участю секретаря судового засідання Сороки Л.М.

В судовому засіданні оголошувалися перерви з до 10 год.20 хв. 05.10.2015р. до 11 год.20 хв.12.10.2015р. та до 12 год.00 хв. 22.10.2015р.

Суть спору: позивач з урахуванням заяви б/н від 12.01.2015р. про зміну предмету позову просить суд: зобовязати відповідача поставити позивачу КАС-32 (карбомідоаміачна суміш) в кількості 31,93 тонни, стягнути з відповідача на користь позивача пеню за порушення строку поставки товару у розмірі 36300,00 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Сумської області від 04.02.2015р. у справі № 920/2060/14, залишеним без змін Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2015 року рішення господарського суду Сумської області від 04.02.2015р. та Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р. у справі № 920/2060/14 скасовано, а зазначену справу передано на новий розгляд до господарського суду Сумської області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Сумської області від 27.08.2015р. здійснено повторний автоматичний розподіл, автоматизованою системою справу № 920/2060/14 призначено судді Моїсеєнко В.М.

В Постанові Вищого господарського суду України від 11.08.2015р. по даній справі вказано, що в матеріалах справи відсутні належні докази погодження позивачем на зарахування коштів, які він сплатив згідно договору № ДР-141 за мінеральні добрива КАС-32, як оплату за поставку резервуарів. При цьому місцевий господарський суд та апеляційний господарський суд в своїх рішеннях не навели жодних доказів, на підставі яких відповідачем здійснено такий розподіл перерахованих позивачем коштів в сумі 155185,45 грн. ( на поставку резервуарів та на погашення суми боргу за отриманий з відстрочкою платежу товар). Не надано належної оцінки та не перевірено доводи позивача щодо відсутності його погодження на зарахування коштів в рахунок інших платежів, а саме на оплату двох резервуарів та на погашення суми боргу за товар, а акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом в розумінні Закону України « Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки він підписаний лише бухгалтером , а не керівником підприємства.

Таким чином, Вищий господарський суд України зазначив , що господарським судом Сумської області та Харківським апеляційним господарським судом при розгляді даної справи та прийнятті судових рішень неповно зясовані дійсні обставини , не взято до уваги та не надано належної правової оцінки усім доказам у справі в їх сукупності, що стало підставою для передчасних висновків, зроблених при вирішенні спору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

З огляду на вищезазначені вказівки, наведені в Постанові Вищого господарського суду України від 11.08.2015р. по даній справі, ухвалою від 07.09.2015р. справа була призначена на новий розгляд, сторони були зобовязані надати письмові пояснення по справі з урахуванням вимог, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 11.08.2015р. по даній справі.

Відповідач подав відзив від 25.09.2015р. № 960 на позов, в якому заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивач отримав від нього податкові накладні ( з посиланням на договір № ДР-141 від 08.02.2013р. та зазначенням товару КАС32) на загальну суму 5223493,36 грн., тобто на суму оплаченого та отриманого товар. Як стверджує відповідач, за даними бухгалтерського обліку будь-яка заборгованість між позивачем та відповідачем станом на 01.04.2014р. відсутня. Відсутність будь-якої заборгованості між сторонами по справі при виконання умов договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013р. відповідач підтверджує доданими до відзиву оригіналами податкових накладних , а саме: № 466 від 28.02.2013р. на суму 1718500,00 грн., в т.ч. ПДВ; № 198 від 12.04.2013р. на суму 1717500,00 грн. в т.ч. ПДВ, № 286 від 18.04.2013р. на суму 142309,00 грн. в т.ч. ПДВ; № 398 від 25.04.2013р. на суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ; № 431 від 26.04.2013р. на суму 100000,00 грн., в т.ч. ПДВ; № 24 від 07.05.2013р.на суму 1445184,36 грн. в т.ч. ПДВ; № 25 від 02.04.2013р. на суму 110000,00 грн., в т.ч. ПДВ, № 85 від 05.04.2013р. на суму 55000,00 грн. До відзиву відповідачем додана копія рішення господарського суду Сумської області від 23.06.2014р. по справі № 920/701/14, яким встановлено факт , що всі зобов'язання між сторонами по даній справі з приводу виконання умов договору № ДР-141 від 08.02.2013р. та специфікацій № 1, 2, 3, 4 до нього в частині постачання і оплати мінеральних добрив, виконані. Дане рішення суду залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 14.10.2014р.

05.10.2015р. позивач подав додаткові пояснення по справі, згідно яких наполягає, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013р. щодо поставки відповідачем всієї кількості оплачених позивачем мінеральних добрив КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості 31,93 тони, що ,як вважає позивач , підтверджується матеріалами справи, тому просить суд зобов'язати відповідача поставити позивачу зазначену суміш в кількості 31,93 тонни та стягнути з відповідача пеню за порушення строку поставки в сумі 36300,00 грн. та судові витрати по справі.

Відповідач по справі, в якості своїх тверджень стосовно неправомірності заявлених вимог позивачем в частині сплати останнім 110 000,00 грн. коштів, подав клопотання від 12.10.2015р., в якому, керуючись ст. 38 ГПК України, просить суд витребувати у позивача наступні документи:

1. Акт звірки взаєморозрахунків між сторонами по справі згідно Договору постачання №ДР-141 від 08.02.2013 р. за період з 01.02.2013р. по 31.12.2014 р.

2. Акт звірки взаєморозрахунків між сторонами по справі згідно Договору купівлі-продажу №ДР-399 від 02.04.2013 р. за період з 01.04.2013 р. по 31.12.2013 р.

3. Рахунок №1024 від 02.04.2013 р. на суму 110000,00 грн. та платіжне доручення про його плату.

4. Рахунок №1091 від 05.04.2013 р. на суму 55 000,00 грн. та платіжне доручення про його оплату.

5. Письмову довідку за підписом керівника та головного бухгалтера позивача про видачу на. ім'я ОСОБА_3 довіреностей на отримання ємкостей для збереження КАС-32 № 98 від 05.04.2013р. та № 86 від 02.04.2013р.

6. Видаткову накладну №1354 від 05.04.2013 р. (згідно Договору №ДР-399 від 02.04.2013 р.).

7. Видаткову накладну №1283 від 02.04.2013 р. (згідно Договору №ДР-399 від 02.04.2013 р.).

8. Письмову довідку за підписом керівника та головного бухгалтера позивача про (розшифрування призначення платежу згідно платіжного доручення №3328 від 21.06.2013 р. на суму 155185,45 грн.

9. Оборотно-сальдову відомість (за підписом головного бухгалтера позивача) по бухгалтерському рахунку №10 "Основні засоби" за період з 01.04.2013 р. по 31.12.2014 р. з відображенням в ній або відсутністю м'яких резервуарів МР-НТ-70ТВ-у в кількості трьох штук.

10. Письмову довідку (за підписом головного бухгалтера позивача) про отримання позивачем податкової накладної №25 від 02.04.2013 р. на 110000,00 грн. та податкової накладної №85 від 05.04.2О13 р. на 55 000,00 грн. та відображення них у податковій звітності позивача.

11. Реєстр виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2013 року.

Зазначене клопотання відповідача судом задоволено, зобов'язано позивача подати в судове засідання вищезазначені документи.

В судове засідання 12.10.2015р. представник позивача надав наступні документи: реєстр виданих та отриманих податкових накладних за квітень 2013р., реєстр виданих та отриманих податкових накладних за травень 2013р., копію довідки по взаєморозрахунках ТОВ «Агрофірма «Обрій LTD» та ПСП «УкрРосХим» по договору купівлі-продажу № ДР-141 від 08.02.2013р., копію довідки по взаєморозрахунках ТОВ «Агрофірма «Обрій LTD» та ПСП «УкрРосХим» по договору купівлі-продажу № ДР-399 від 08.02.2013р.

Зазначені документи надані для ознайомлення представником позивача представнику відповідача в судовому засіданні, оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

16.10.2015р. відповідач подав до суду додаткові матеріали зокрема, ксерокопію листа позивача від 29.08.2013р. на адресу відповідача, який підписаний директором позивача ОСОБА_4 та головним бухгалтером ОСОБА_5, в якому позивач просить відповідача зарахувати 155185,45 грн. , які перераховані 21.06.2013р. платіжним дорученням № 3328, в наступному порядку: 45185,45 грн. згідно договору № ДР-141 від 08.02.2013р., а 110000,00 грн. зарахувати як оплату згідно договору № ДР-399 в сумі 110000,00 грн.; копію видаткової накладної № 1354 від 05.04.2013р. на суму 55000, 00 грн. згідно умов договору № ДР-399 від 02.04.2013р.; копію видаткової накладної № 1283 від 02.04.2013р.на суму 110000,00 грн. згідно умов договору від 02.04.2013р.; копію наказу про вступ на посаду директора позивача від 09.08.2013р. № 167-к1 ОСОБА_4, копію протоколу № 08/08 зборів учасників позивача від 08.08.2013р. про обрання ОСОБА_4 на посаду генерального директора позивача.

Зазначені документи досліджені в судовому засіданні та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на зобовязанні відповідача поставити КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) та стягненні з відповідача пені, представник відповідача заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

08.02.2013р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Обрій LTD та відповідачем Приватним спеціалізованим підприємством УкрРосХим укладено договір № ДР-141, за умовами якого відповідач зобовязувався поставити, а позивач сплатити і прийняти мінеральні добрива (товар) у продовж 2013 року згідно виставлених рахунків і підписаних сторонами специфікацій.

За умовами п. 2.2 договору відповідач здійснював поставку товару на умовах 100% попередньої оплати його вартості позивачем, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача, згідно виставлених рахунків відповідно до підписаних сторонами специфікацій.

Згідно п. 3.1 договору доставка товару здійснюється відповідачем згідно умов, обумовлених сторонами в специфікаціях.

Відповідно до підписаних сторонами специфікацій № 1-4 відповідач зобов'язувався поставити 1599,92 тонн мінеральних добрив.

Як зазначає позивач, відповідач, в порушення умов договору постачання, за період з 25.03.2013 року по 07.05.2013 року частково поставив позивачеві товар в кількості 1518,57 тонн на суму 5 223 493, 36 грн., тоді як позивач здійснив оплату вартості товару на загальну суму 5 333 493, 36 грн. Вартість недопоставленого товару становить 110 000,00 грн. 00 коп.

Згідно Специфікації № 4 від 30 квітня 2013 року вартість однієї тонни КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) складає 3 445,00 грн.

Згідно укладеної між сторонами Специфікації №4 від 30.04.2013 р. до Договору постачання, постачальник (відповідач) зобов'язувався здійснити постачання на користь покупця (позивача) 500 (п'ятсот) тон КАС-32 (карбамідо-аміачної суміші). Також відповідно до п.1.2. даної Специфікації, товар постачається на умовах відстрочки платежу починаючи з 07.05.2013 р.

Відповідно до п.2.5. Додаткової угоди, загальна сума договору постачання і кількість товару, що поставляється, уточнюється за фактом постачання згідно відвантажувальних документів постачальника.

Згідно розрахунків позивача відповідачем недопоставлено позивачеві товару - КАС-32 (карбомідоаміачна суміш) в кількості 31,93 тонни.

Пунктом 5.1 договору постачання передбачено, що у випадку прострочення постачання товару за договором, постачальник сплачує пеню у розмірі 0,5 % вартості товару, за кожен день прострочення, але не більше 3 % вартості товару, поставленого з простроченням за кожен день прострочення. Згідно розрахунку позивача розмір пені, нарахованої відповідачу за порушення строків поставки товару, складає 36 300,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також зобовязати відповідача допоставити позивачеві 31,93 тонни КАС-32 (карбомідоаміачна суміш).

Позивач вважає, оскільки умовами договору постачання не визначено строку поставки товару, тому зобов'язання відповідача щодо поставки всієї кількості товару, вартість якого оплачена позивачем в повному обсязі мала б бути виконано в строк до 31.12.2013р.

В якості обґрунтування своїх вимог позивач посилається на надмірну сплату ним грошових коштів в розмірі 110 000,00 грн. за товар згідно договору №ДР-141 від 08.02.2013 р.

З матеріалів справи слідує , що відповідно до специфікації № 1 від 27.02.2013р. до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 500 тонн на загальну суму 1 718 500,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2544 від 28.02.2013 позивач сплатив відповідачу 1 718 500,00 грн. Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №466 від 28.02.2013р. на суму 1718500,00 грн., в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Згідно специфікації № 2 від 11.04.2013р. до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 500 тонн на загальну суму 1 717 500,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2878 від 12.04.2013 позивач сплатив відповідачу 1 717 500,00 грн.

Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №198 від 12.04.2013р. на суму 1717500,00 грн. в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Згідно специфікації № 3 від 24.04.2013 до договору, відповідач зобов'язався здійснити постачання товару позивачу в кількості 99,22 тонн на загальну суму 342 309,00 грн. на умовах 100% попередньої оплати. Відповідно до платіжного доручення № 2907 від 18.04.2013 позивач сплатив відповідачу 142 309,00 грн. та за платіжним дорученням № 2966 від 26.04.2013 позивач сплатив відповідачу 100 000,00 грн. Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №286 від 18.04.2013р. на суму 142309,00 грн. в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №25 від 02.04.2013р. на суму 110000,00 грн. в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №85 від 05.04.2013р. на суму 55000,00 грн. в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Відповідач в свою чергу станом на 30.04.2013р. здійснив постачання товару в кількості 1042,65 тонн згідно видаткових накладних № 1140 від 25.03.2013 на суму 912 867,20 грн., № 1853 від 25.04.2013 на суму 337 720,00 грн., № 1793 від 24.04.2013 на суму 394 911,30 грн., № 1568 від 16.04.2013 на суму 342 309,00 грн., № 1958 від 29.04.2013 на суму 1 596 141,46 грн. .

Відповідачем було видано позивачу ( та зареєстровано в ЄРПН) податкову накладну №24 від 07.05.2013р. на суму 1445184,36 грн. в т.ч. ПДВ. Заперечення позивача щодо даної податкової накладної та зазначених в ній даних відсутні.

Таким чином, позивач стверджує, що станом на 30.04.2013 відповідачем поставлено товару позивачу на суму 3 583 948,96 грн., а позивачем сплачену відповідачу 3 778 309,00 грн.

Як встановлено судом відповідачем було надано позивачу рахунок №1024 на сплату двох резервуарів загальною вартістю 110 000,00 грн.

05.04.2013 р. відповідачем позивачу було надано рахунок №1091 на сплату одного резервуару загальною вартістю 55 000,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної №1283 від 02.04.2013 р. представником позивача ОСОБА_3 (за довіреністю № 86 від 02.04.2013 р.) було отримано два резервуари загальною вартістю 110 000,00 грн. Було виписано податкову накладну №25 від 02.04.2013 р.

Відповідно до видаткової накладної №1354 від 05.04.2013 р. представником позивача ОСОБА_3 (за довіреністю №98 від 05.04.2013 р.) було отримано один резервуар загальною вартістю 55 000,00 грн. Було виписано податкову накладну № 85 від 05.04.2013 р. Даний товар був відпущений позивачу без попередньої оплати.

21.05.2013р. позивач, платіжним дорученням № 3068 розрахувався за отриманий товар (один резервуар) в сумі 55000,00 грн. (підтверджується банківською випискою від 21.05.2013 р. банку відповідача, призначенням платежу вказано - за резервуар згідно рахунку №1091 від 05.04.2013 р.).

21.06.2011р. позивач, платіжним дорученням №3328 перерахував відповідачу суму коштів в розмірі 155 185,45 грн. (підтверджується банківською випискою від 21.06.2013 р. банку відповідача, призначенням платежу вказано - за КАС згідно рахунку №2 від 14.04.2013 р.). Позивачем призначення платежу було вказано не вірно, оскільки ніякого рахунку №2 від 14.04.2013 р. відповідач не надавав. Відповідачем за погодженням з позивачем, дана сума була рознесена відповідачем наступним чином: за отриманий товар (два резервуари) в сумі 110 000,00 грн. згідно договору № ДР-399 від 02.04.2013 р., часткове погашення суми боргу за отриманий з відстрочкою платежу товар згідно договору №ДР-141 від 08.02.2013 р. в сумі 45 185,45 грн.

В якості підтвердження правомірності рознесення відповідачем в 2013 році грошових коштів, що були перераховані позивачем платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013р. свідчить лист виданий за підписом колишнього генерального директора ОСОБА_4, який перебував на посаді керівника відповідно до Протоколу зборів учасників позивача № 08/08 від 08.08.2013р. та наказу позивача № 167-к від 09.08.2013р., просив зарахувати грошові кошти в розмірі 110000,00 грн. як оплату по договору № ДР-399 від 02.04.2013р. та 45 185,45 грн. як оплату по договору № ДР-141 від 08.02.2013р.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було отримано від відповідача податкових накладних з посиланням на договір № ДР-141 від 08.02.2013р. та зазначенням товару КАС-32 на загальну суму 5223 493,36 грн., тобто на суму оплаченого та отриманого товару.

Зазначені обставини позивачем не спростовуються.

З матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою № 1 від 30.04.2013 до договору постачання, сторони домовились, що в специфікації може бути вказаний інший вид розрахунків (відстрочка платежу) за товар. П. 2.4 додаткової угоди передбачено, що відстрочення платежу діє до 17 листопада 2013 року від початку відстрочки платежу вказаного в специфікації.

Згідно укладеної між сторонами специфікації №4 від 30.04.2013 р. до Договору постачання, постачальник (відповідач) зобов'язувався здійснити постачання на користь покупця (позивача) 500 (п'ятсот) тон КАС-32 (карбамідо-аміачної суміші). Також відповідно до п.1.2. даної специфікації, товар постачається на умовах відстрочки платежу починаючи з 07.05.2013.

Позивачем надані до суду платіжні доручення, які підтверджують оплату товару на умовах відстрочення платежу, а саме: № 3328 від 21.06.2013: № 3867 від 29.08.2013; № 4492 від 04.11.2013; № 4547 від 06.11.2013; № 4586 від 08.11.2013; № 4607 від 11.11.2013; № 4791 від 29.11.2013; № 206 від 29.11.2013; № 5048 від 15.01.2014; № 5217 від 13.02.2014; № 5274 від 19.02.2014; № 5380 від 06.03.2014.

За умовами договору відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити мінеральні добрива упродовж 2013 року згідно виставлених рахунків і підписаних сторонами специфікацій.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем у відповідності до умов договору були виставлені позивачу рахунки на оплату з посиланням на укладений між сторонами договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013, про що свідчать надані відповідачем до матеріалів справи рахунки № 603 від 27.02.2013, № 970 від 27.03.2013 № 1243 від 16.04.2013; № 1457 від 30.04.2013; № 2573 від 17.10.2013.

В свою чергу, позивачем здійснювалась оплата за отриманий згідно договору постачання товар з посиланням або на виставлені відповідачем рахунки, або на договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013.

Таким чином, позивач не подав достатніх доказів, що грошові кошти в розмірі 110 000,00 грн. за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 були сплачені позивачем саме в рахунок поставки за договором постачання № ДР-141 від 08.02.2013.

Судом враховано факт направлення відповідачем листа № 1558 від 17.12.2014, в якому останній просив позивача терміново повідомити про підтвердження платежу саме за «КАС», а також надати належним чином завірену копію рахунку № 2 від 14.04.2013, на який йдеться посилання в платіжному дорученні № 3328 від 21.06.2013, та акт звірки взаєморозрахунків з підприємством позивача.

Проте позивач відповідь на лист відповідача не надав, та в подальшому ніяким чином не підтвердив, що грошові кошти за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 були сплачені саме за «КАС».

Також судом встановлено, що договір постачання № ДР-141 від 08.02.2013р. набув чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання взятих зобов'язань, але не пізніше за 31 грудня 2013 року. Відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти та оплатити мінеральні добрива упродовж 2013 року.

Вимоги щодо виконання відповідачем зобов'язання з поставки товару позивач впродовж дії договору не висував. Про жодне існування непоставленого товару позивач не заявляв.

Відсутність заборгованості відповідача підтверджується рішенням господарського суду Сумської області у справі № 920/701/14 залишеним в силі Постановою Вищого господарського суду України від 14.10.2014р., вказаним рішенням суду встановлено факт, що всі зобовязання між сторонами по даній справі з приводу виконання умов договору № ДР-141 від 08.02.2013р. та специфікацій № 1, 2, 3, 4 до нього в частині постачання і оплати мінеральних добрив виконані.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, судом встановлено відсутність у відповідача обов'язку з поставки товару позивачу КАС-32 (Карбомідоаміачна суміш) в кількості - 31,93 тонни, оскільки позивачем не доведено факту перерахування грошових коштів за платіжним дорученням № 3328 від 21.06.2013 саме за «КАС» в рахунок договору постачання № ДР-141 від 08.02.2013, зважаючи також на те, що договір закінчив свою дію, а сплачений позивачем товар був поставлений відповідачем у повному обсязі. В зв'язку з відсутністю факту порушення відповідачем строків поставки, позовні вимоги по стягненню з відповідача пені є безпідставними.

Позивач не подав належних доказів , які б спростовували позицію відповідача , тому суд вважає його вимоги недоведеними та відмовляє в їх задоволенні.

Відповідно до вимог статі 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Обрій LTD» ( 17270, Чернігівська область, с. Харкове) - відмовити. .

Повне рішення складено 23.05.2015 року.

Суддя ОСОБА_6