ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.2015 Справа № 907/908/15

Розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Буран", м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Трейд Уж", м. Ужгород

про стягнення 94289,54 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, предст. за дов. від 15.10.15;

від відповідача - не з"явився;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 94289,54 грн., в т. ч. 51992,48 грн. боргу за відпущений товар, 128,21 грн. пені, 39222,83 грн. інфляційних та 2946,02 грн. (3%) річних

Позивач просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Вважає, що вимоги підтверджені належними доказами, зокрема, договором поставки №16 від 25.02.2013, накладними та розрахунком заборгованості.

Відповідач витребувані судом документи не подав, в судове засідання двічі не з"явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, тому справу розглянуто відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Буран" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Електро Трейд Уж" (покупець) укладено договір поставки №16, відповідно до якого на підставі видаткових накладних №2 від 25.02.13, №8 від 23.04.13, №14 від 01.07.13, №18 від 11.07.13, №44 від 03.09.13, №94 від 12.11.13, №99 від 03.12.13, №6 від 03.02.14 покупцю-відповідачу було поставлено продукції всього на суму 139148,91 грн.

Згідно з п. 4.3 Договору покупець здійснює оплату кожної партії товару на умовах відстрочування платежу 30 календарних днів, але не пізніше 30 числа поточного місяця, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі рахунку, відповідно до реквізитів, зазначених у розділі 11 даного Договору, або шляхом внесення грошових коштів у касу постачальника.

Отриманий на підставі вказаних накладних товар відповідачем оплачено частково, внаслідок чого за ним рахується заборгованість в розмірі 51994,48 грн.

Товариством - продавцем направлено відповідачу претензію №2602/15 від 26.02.15 на вказану суму боргу, однак, вона була залишена останнім без задоволення, а тому позивач звернувся з позовом до суду з вимогою про стягнення вказаної суми боргу в примусовому порядку.

Крім суми боргу, позивачем поставлено вимогу про стягнення нарахованих відповідачу трьох відсотків річних за вказаними накладними у розмірі 2946,02 грн. та 39222,83 грн. інфляційних; також, у зв"язку з несвоєчасною оплатою відпущеного товару позивачем відповідно до п. 6.2 Договору нараховано пеню у розмірі 0,5 % від суми неоплаченого товару в розмірі 128,21 грн. за 180 днів

Заслухавши в ході судового процесу представника позивача, вивчивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, господарське зобов'язання (зобов'язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згаданим пунктом 4.3 Договору сторони обумовили, що підставою оплати товару (з відстрочкою платежу 30 календарних днів) є рахунок. При зверненні з даним позовом товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Буран" не подано доказів виставлення відповідачу-покупцю рахунків на оплату відпущеного товару, тому чітко визначити настання моменту виконання зобов"язання за таких умов є неможливим.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи містять докази про виставлення відповідачу претензії з вимогою оплатити борг в розмірі 51994,48 грн., направлену 26.02.15. Тобто, з врахуванням семиденного строку її виконання, починаючи з 06.03.15 зобов"язання відповідача оплатити відпущену йому продукцію вважається простроченим.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи сума боргу належним чином доведена доданими до справи доказами, доказів її погашення відповідачем на день розгляду справи не подано, тому підлягає стягненню з останнього в примусовому порядку.

На підставі згаданої норми підлягають до стягнення за період з 06.03.15 по 21.07.15 589,75 грн. річних та 14720,24 грн. втрат від інфляції, в іншій же частині їх нарахувань належить відмовити.

Оскільки за порушення зобов'язання встановлено пеню, то вона підлягає стягненню у повному розмірі в межах заявленої суми 128,21 грн. на підставі ст. ст. 549, 551, 624 Цивільного кодексу України та ст. ст. 230-232 Господарського кодексу України.

Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь позивача 67432,68 грн., в т. ч. 51994,48 грн. основного боргу за відпущений товар, 128,21 грн. пені, 589,75 грн. річних та 14720,24 грн. втрат від інфляції, відмовивши з решті позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить віднести на відповідача пропорційно розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 530, 625 Цивільного кодексу, ст. ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Електро Трейд Уж" (88000 Закарпатська обл., м. Ужгород, вул. Райдужна, 25, код 35045820) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Буран" (04080 м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, код 36940704) суму 67432,68 грн.(шістдесят сім тисяч чотириста тридцять дві гривні 68 коп.), в т. ч. 51994,48 грн. основного боргу за відпущений товар, 128,21 грн. пені, 589,75 грн. річних і 14720,24 грн. втрат від інфляції та суму 1348,65 грн. (одна тисяча триста сорок вісім грн. 65 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.10.15

Суддя Журавчак Л.С.