ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року Справа № 910/13703/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого судді суддівДобролюбової Т.В., Гоголь Т.Г., Швеця В.О. (доповідач)
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 19.08.2015
у справі№ 910/13703/15 Господарського суду міста Києва
за позовомЗаступника військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України; 2. Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть"
простягнення 62 208,00 грн.

за участю представників сторін від:
прокуратури: Коркішко В.М. (посв. № 027484),

позивача-1: Пухтицький І.М. (дов. від 05.08.2015),

позивача-2: Пухтицький І.М. (дов. від 03.06.2015),

відповідача: Устінов К.О. (дов. від 10.06.2015)

ВСТАНОВИВ:
Заступник військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" про стягнення 62 208 грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами прострочення відповідачем постачання товару за договором про закупівлю товарів за державні кошти від 08.10.2014 № 220/14. При цьому, позивач посилався на приписи статей 525, 526, 549, 612 Цивільного кодексу України, статей 193, 231 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.06.2015, ухваленим суддею Курдельчук І.Д., позов задоволено. Вмотивовуючи рішення, суд виходив з доведеності матеріалами справи здійснення відповідачем поставки товару з прострочення строку, визначеного договором, а відтак і наявності підстав для стягнення пені. При цьому, суд керувався приписами статей 525, 526, 549, 610, 712 Цивільного кодексу України, статті 230 Господарського кодексу України.

Київський апеляційний господарський суд, колегією суддів у складі: Кропивної Л.В. головуючого, Смірнової Л.Г., Пашкіної С.А., постановою від 19.08.2015 перевірене рішення місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Обґрунтовуючи доводи касаційної скарги, скаржник вказує на недослідження судами умов договору поставки, відповідно до яких поставка відповідачем товару мала здійснюватись після отримання від Військової частини НОМЕР_1 повідомлення про готовність до виконання умов договору на поставку. Водночас, скаржник зазначає про недоведеність матеріалами справи належного направлення та отримання відповідачем такого повідомлення до граничного строку поставки, визначеного договором. З огляду на що, на думку скаржника, здійснення відповідачем поставки товару після такого строку, не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій. При цьому, скаржник посилається на порушення судами приписів статей 627, 628, 629, 638 Цивільного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого господарського суду України не надходило.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Швеця В.О., пояснення прокурора, представників сторін, переглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.10.2014 між Військовою частиною (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" (постачальник) був укладений договір, за умовами якого постачальник зобов`язувався у 2014 році поставити замовникові товар, зазначений у пункті 1.2. та у специфікації товару (додаток № 1 до договору), а замовник - прийняти та оплатити такий товар (пункт 1.1. договору). Відповідно до пункту 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.10.2014), сума договору становить 2 592 000 грн., у тому числі ПДВ (20%) у сумі 432 000 грн. Згідно з пунктом 5.1. договору товар постачається до 01.12.2014, після відправлення замовником постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору. Замовник може надавати таке повідомлення на поставку як повного обсягу товару так і на партію товару. Постачальник зобов`язаний здійснити постачання товару в строки, відповідно до умов договору (підпункт 6.3.1. пункту 6.3. договору). Постачальник за 2 (два) робочі дні до дати постачання товару повинен повідомити замовника про дату його постачання (пункт 5.3. договору). Місцем поставки товару є м. Вінниця, склад вантажоотримувача замовника (військова частина НОМЕР_2 ). Товар поставляється силами, засобами постачальника (пункт 5.2. договору). Відповідно до пункту 5.5. договору датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром Військової частини) акта прийому поставленого товару (форма - додаток № 4 до договору). Зазначений акт затверджується замовником у термін не пізніше ніж п`ять днів від дати отримання Військовою частиною НОМЕР_3 документів, які визначено у пункті 4.1. договору. Також судами установлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" поставило Військовій частині товар 26.12.2014, що підтверджується актом прийому поставленого товару, який підписано повноважними представниками сторін та скріплено їх печатками. Внаслідок порушення відповідачем строків поставки товару, замовник (покупець) нарахував постачальнику штрафні санкції та 14.01.2015 надіслав на адресу Товариства претензію № 350/129/138/52/пс з вимогою сплатити пеню. Однак, відповідач залишив вказану претензію без відповіді, що і стало підставою для звернення заступника прокурора з даним позовом до суду. Як убачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є вимога заступника військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України, заявлена в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" про стягнення 62 208 грн. пені, нарахованої у зав`язку із порушенням строків поставки товару. Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 663 вказаного Кодексу продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно зі статтею 664 зазначеного Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Статтею 610 Цивільного кодексу України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За змістом положень частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Відповідно до частини 2 статті 231 вказаного Кодексу у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Пунктом 7.2. договору поставки сторони погодили, що за порушення строків постачання товару постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з якого допущено прострочення постачання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Установивши те, що поставка товару була здійснена відповідачем 26.12.2014, тобто з порушенням граничного строку поставки, визначеного умовами договору, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача пені у розмірі 62 208,00 грн., нарахованої за період з 02.12.2014 по 25.12.2014 включно. Довід скаржника щодо відсутності повідомлення замовника про готовність до виконання умов договору, а відтак і звільнення відповідача від відповідальності за порушення строків поставки товару, визнається неспроможним, оскільки ненадання замовником такого повідомлення не звільняє постачальника від виконання ним зобов`язання з поставки товару у визначені сторонами строки. При цьому, судами надана оцінка наявному у матеріалах справи листу Військової частини за вих. №350/129/138/2555/пс від 29.10.2014, в якому покупець повідомляє постачальника про готовність прийняти товар на суму 2 592 000 грн., що спростовує довід скаржника. Інші доводи касаційної скарги також визнаються неспроможними, позаяк вони не спростовують встановленого судами та стосуються оцінки доказів, яка за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції. За таких встановлених судами обставин справи, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіазапчасть" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.08.2015 у справі № 910/13703/15 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя: Т. Добролюбова
Судді: Т. Гоголь

В. Швець