РІШЕННЯ

26 жовтня 2015 року Справа № 913/689/15

Провадження №16/913/689/15

За позовом Приватного підприємства СКБ-1, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Євростар Лоджистік, м. Луганськ

про стягнення 179 000 грн.

Суддя Шеліхіна Р.М.,

секретар судового засідання- помічник судді Павлова А.О.

представники сторін у судове засідання не прибули,

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення боргу в сумі 179 000 грн. за договором від 25.03.2014 № 304 про надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного між сторонами по справі.

Відповідач не забезпечив участь свого уповноваженого представника в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлявся. Відповідач позов не оспорив, доказів перерахування заборгованості не надав. Неприбуття відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

При розгляді справи протягом періоду з 31.08.15 до 26.10.15 суд неодноразово зобовязував позивача чітко визначити предмет, підстави позову, а саме: за яким або за якими договорами не виконав зобовязання відповідач, а також вказати: який статус у відповідача вказано у договорах, які останній не виконав, чітко визначити сторону виконання транспортно-експедиційних послуг у правовідносинах між позивачем і відповідачем; надати докази виконання транспортно-експедиційних послуг; надати оцінку односторонньо підписаних актів приймання-передачі послуг(у письмовому вигляді) як доказу по справі; визначити підставу для розрахунку розміру позовних вимог і надати докази в підтвердження ціни позову. Позивач виконав вимоги суду частково, надіславши до справи пояснення від 14.09.15, яким визначив статус сторін при перевезенні.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами

Між сторонами у справі укладено договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304, за умовами якого „виконавець (відповідач у справі) зобовязується інформувати експедитора-1 (позивача) про готовність вантажу до відправлення, забезпечувати своєчасне оформлення товарно-транспортних документів, необхідних для перевезення і видачі вантажу отримувачу, своєчасно здійснювати оплату за перевезення вантажу і забезпечувати завантаження і розвантаження вантажів. Експедитор-1 (позивач) зобовязаний письмово підтверджувати приймання замовлення до виконання, забезпечувати подання транспорту під завантаження, доставити довірений вантажовідправником вантаж в обумовлений строк до визначеного в замовленні пункту і передати вантаж отримувачу, вказаному також у замовленні, дотримуватись інструкції виконавця (відповідача) при перевезенні вантажів та інші обовязки, в тому числі Експедитор-1 має нести повну матеріальну відповідальність за вантаж.

Предметом договору є взаємовідносини сторін при плануванні, організації і виконанні перевезення вантажів, наданих для перевезення транспортом Експедитора-1 (позивача). Умовами перевезення вантажів (розділ 2 договору) встановлено, що додатками до договору, є замовлення з інформацією про вантажовідправника та вантажоотримувача, відомості про вантаж, пункт і час вибуття/прибуття та вартість послуг (умови оплати, особливі умови надання послуг. Також в розділі вказано, що при зазначенні в замовленні інших умов, ніж в договорі, приймаються умови замовлення.

Розділом 4 договору встановлено, що ціна, порядок та строки оплати вказані в замовленні. Також в п.4.5 вказано, що оплата за надані послуги Експедитору-1 (позивачу) за цим договором, здійснюється у відповідності до наданого рахунку. Пункт 4.7 визначає: протягом 5 днів після закінчення перевезення Експедитор-1 (позивач) предявляє Виконавцю(відповідачу) оригінали замовлення, актів здачі-приймання виконаних послуг та інші товарно-транспортні документи.

До матеріалів справи надані замовлення-договори, які є невідємною частиною договору (п.2.1 договору), від 25.03.14 на а.с.12-16, 46.

В позовній заяві від 25.08.15 позивач вказує, що він є експедитором, а відповідач замовником, і на виконання договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304 експедитор із замовником уклали договір-доручення (замовлення) від 25.03.14 №52/д, відповідно до якого позивач організував та замовив перевезення вантажу у перевізника ТОВ «Автотранзит». Крім того, як вказує в позовній заяві позивач, було укладено ще 2 договори замовлення від 25.03.14 №53Д і таким чином, позивачем було замовлено перевезення вантажу відповідача пятьма автомобілями (поз.заява, а.с.5). Відповідно до умов даних договорів перевізниками було здійснене фактичне перевезення вантажу.

Також позивач в позовній заяві вказує, що вартість перевезення встановлена у кожному договорі-замовленні між позивачем та відповідачем від 25.03.14 на рівні 38500грн., які повинні бути оплачені протягом 30 днів з моменту відвантаження вантажу.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, посилаючись на договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304, з вимогою до відповідача про стягнення 179000грн., що є вартістю транспортно-експедиційних послуг, вказаною в договорах-замовленнях (а.с.12-16,46).

На вимогу суду, викладену в ухвалах неодноразово, позивач надіслав письмові пояснення від 14.09.15 (а.с.44-45, в якому визначив статус сторін у правовідносинах за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304. Позивач вказав, що він є експедитором, ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Автотранзит» є перевізниками, відповідач є замовником перевезення, ПП «Астон» - одержувач вантажу.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до правил ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

В підтвердження виконання послуг експедитора за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304 і на виконання умов п.2.1 договору позивач надав 6 (шість) замовлень-договорів всі від 25.03.14 і всі без номеру. В замовленнях-договорах на а.с. 12-16 вказано, що перевізником вантажу є ПП «СКБ-1» (позивач), а експедитором є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Євростар Лоджистік (відповідач), саме за такими статусами вказані документи і підписано, і скріплено печатками, що суперечить твердженням позовної заяви, поясненням від 14.09.15 (а.с.44-45) та умовам договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304.

Замовлення-договір від 25.03.14 (на а.с. 46), доданий позивачем до пояснень від 14.09.15, містить інформацію про те, що замовником перевезення є ЧП «Астон», а виконавцем відповідач. Замовлення скріплено печатками підприємств.

До матеріалів справи позивачем додано пять міжнародних товарно-транспортних накладних (на а.с.20-24, без перекладу на українську мову), в яких відсутня інформація про здійснення послуг позивачем як експедитором на користь відповідача. Даними накладними позивач намагається підтвердити виконання перевізниками - ТОВ «Автотранзит» і ОСОБА_3 - замовлень договорів (на а.с.12-16,46), між тим в самих замовленнях на а.с.12-16 перевізником вказано підприємство позивача.

Аналізуючи вказані замовлення, якими позивач підтверджував факт виконання ним послуг експедитора на користь відповідача за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304,суд дійшов висновку, що надані докази (замовлення-договори) не є допустимими і належними доказами тверджень позивача, викладених в позовній заяві і в поясненнях від 14.09.15. Жодне замовлення не містить інформацію про те, що позивач є експедитором, а відповідач виконавцем за договором перевезення. Відсутнє посилання на договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304. Відсутня інформація про обовязок відповідача сплатити грошові кошти за надані послуги експедитора на користь позивача. І як було вказано вище за текстом рішення, статус і назва підписантів замовлень не відповідає умовам договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304 і твердженню в позовній заяві.

Також позивач надав до справи пять актів здачі-приймання виконаних робіт (на а.с.26-30), підписані тільки зі сторони позивача. Дані акти не підтверджують факту надання позивачем послуг експедитора на користь відповідача.

Стосовно розміру позовних вимог слід зазначити. Розрахунок ціни позову на суму 179000 грн. в матеріалах справи відсутній. За визначеними позивачем доказами розрахунку саме за договорами-замовленнями сума дорівнює 236000 грн. і в позовній заяві, і в поясненнях від 14.09.15 позивач не вказує про часткову оплату боргу. Таким чином, розмір позовних вимог також не доведено належними доказами.

У звязку з відсутністю належних доказів, на підставі яких можна дійти висновку про фактичне існування правовідносин між сторонами по договору про надання транспортно-експедиційних послуг від 25.03.14 №304, у суду відсутні підстави для висновку про сам факт існування між сторонами правовідносин по наданню експедиторських послуг позивачем відповідачу. Докази про надання позивачем експедиторських послуг на користь відповідача на суму 179000 грн. в матеріалах справи відсутні, тобто твердження, викладені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

За таких підстав у позові слід відмовити.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України судові витрати по справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22,33,34,43,49,82,83,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Відмовити у позові.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 30.10.15

Суддя Р. Шеліхіна