ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015р. Справа№ 914/3267/15

За позовом: Виробничо-торговельного приватного підприємства Дімекс, м.Львів

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів

про визнання права власності.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 05.05.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю №17-20 від 02.03.2015р.

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Виробничо-торговельного приватного підприємства Дімекс до Львівської міської ради про визнання права власності на реконструйовані нежитлові приміщення, а саме: нежитлові приміщення, позначені на плані літ. «У-2», загальною площею 1860, 2 кв.м та нежитлові приміщення , позначені на плані літ. «Р 2», загальною площею 1159,1 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул.. Городоцька, 172.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.10.2015р.

В судовому засіданні 05.10.2015р. за клопотанням позивача з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи оголошено перерву до 26.10.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав усно пояснення по суті спору, через канцелярію суду подав заяву про уточнення позовних вимог з додатками (вх. 4246/15 від 05.10.2015р.). Судом долучено до їх матеріалів справи. Просить визнати право власності на нежитлові приміщення, а саме: нежитлові приміщення, позначені на плані літ. «У-2», загальною площею 1860, 2 кв.м та нежитлові приміщення , позначені на плані літ. «Р 2», загальною площею 1159,1 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 172 (з врахуванням уточнення прохальної частини позову).

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, надав усно пояснення по суті спору.

05.10.2015 року позивачем подано разом із заявою про уточнення прохальної частини позову копію інженерно геологічних вишукувань реконструкції існуючих корпусів виробничо торгівельного приватного підприємства «Дімекс» на вул. Городоцькій, 172, копію проекту реконструкції з розширенням нежитлових приміщень корпусу літ. «У-2» під виробничо складські та адміністративні приміщення на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові та проект реконструкції нежитлових приміщень корпусу літ. «Р-2» під виробничо складські приміщення на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові, копії технічних паспортів.

22.10.2015 року вх..№45467 позивачем долучено до матеріалів справи технічний висновок, за результатами обстеження здійсненої реконструкції зазначених обєктів.

У судовому засіданні 26.10.2015 року надано суду копію містобудівного обґрунтування закріпленої земельної ділянки, копію договору оренди, копію висновку про наявність містобудівних обмежень щодо користування земельною ділянкою, копію ухвали Львівської міської ради про затвердження проекту землеустрою.

У судовому засіданні 26.10.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, судом встановлено таке.

25 грудня 2003 року Виробничо торгівельне приватне підприємство «Дімекс» (надалі позивач) купило на підставі договору купівлі продажу нежитлових приміщень у ВАТ «Львівська виробничо торгівельного меблева фірма «Карпати» будинок сушки з коридором МОЦ позначений літерою «У-2», загальною площею 1733,8 кв.м та частину будівлі котельні, позначеної літерою «Р-2», площею 521,7 кв.м, які розташовані за адресою м. Львів, вул.. Городоцька, 172.

Право власності на зазначені будівлі за позивачем підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 2562669, дата 14.01.2044 року, реєстраційний номер 3489368, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 14.01.2004 року.

Ухвалою Львівської міської ради від 12.06.2008 року №1872 «Про затвердження ВТ ПП «Дімекс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові» затверджено ВТ ПП «Дімекс» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано земельну ділянку площею 0,3925 га на вул. Городоцькій, 172 в оренду терміном на 10 років для реконструкції існуючих будівель під виробничий цех і склад та їх обслуговування за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання землі промисловості (п.2) та зобовязано позивача укласти з Львівською міською радою договір оренди земельної ділянки.

При цьому у висновку містобудівного обґрунтування закріплення земельної ділянки для обслуговування будівель і споруд ВТ ПП «Дімекс» на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові (колишня територія ВАТ «Карпати») зазначено, що межі земельної ділянки узгоджуються з суміжними землекористувачами. Згідно державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, ВТ ПП «Дімекс» відноситься до виробництва деревини, клас 5 з санітарно захисною зоною 50,0 м., яка витримана до найближчої житлової забудови.

01 серпня 2008 року між позивачем та Львівською міською радою укладено договір оренди землі загальною площею 0,3925 га, у тому числі під забудовою 0,1951 га, під твердим покриттям 0,1058 га, під рослинним покривом 0,0658 га, інше 0, 0258 га. Відповідно до п. 6 договору земельна ділянка передається в оренду для реконструкції існуючих будівель під виробничий цех і склад та їх обслуговування. Термін оренди 10 років, до 12 червня 2018 року.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про вчинено запис від 15 січня 2009 року за №04:09:438:00006 кн. 04-3.

25.09.2013 року Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» видано позивачу ОСОБА_3 про технічний стан нежитлової будівлі, згідно з яким стан нежитлової будівлі, позначеної літ. «У -2» та прибудова визнані відповідно незадовільним та аварійним.

Матеріали справи містять надані позивачем в обґрунтування позову інженерно геологічні вишукування реконструкції існуючих корпусів виробничо торгівельного приватного підприємства «Дімекс» на вул.. Городоцькій, 172, розроблені субєктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4, ліцензія Державної геологічної служби, серія АВ №429119; проект реконструкції з розширенням нежитлових приміщень корпусу літ. «У-2» під виробничо складські та адміністративні приміщення на вул.. Городоцькій, 172 у м. Львові та проект реконструкції нежитлових приміщень корпусу літ. «Р-2» під виробничо складські приміщення на вул.. Городоцькій, 172 у м. Львові, затверджені Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; технічний висновок за результатами обстеження здійсненої реконструкції нежитлових приміщень під літ. «Р-2» та «У-2» по вул. Городоцькій, 172 на відповідність Державним стандартам, будівельним нормам і правилам, виконаних ПП ОСОБА_5, Державна ліцензія на виконання спеціальних видів робіт у проектуванні АВ №591153 від 10.08.2011 року, у загальному висновку якого вказано, що за результатами обстеження реконструкції нежитлових приміщень під літ. «Р-2» та «У-2» по вул. Городоцькій, 172 відповідають вимогам чинним будівельним нормам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі Конвенція), зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України; далі ЦК).

Відповідно до ч.5 ст..376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між позивачем та Львівською міською радою укладено договір оренди землі загальною площею 0,3925 га, у тому числі під забудовою 0,1951 га, під твердим покриттям 0,1058 га, під рослинним покривом 0,0658 га, інше 0, 0258 га. Відповідно до п. 6 договору земельна ділянка передається в оренду для реконструкції існуючих будівель під виробничий цех і склад та їх обслуговування. Термін оренди 10 років, до 12 червня 2018 року.

Договір оренди земельної ділянки зареєстрований у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про вчинено запис від 15 січня 2009 року за №04:09:438:00006 кн. 04-3.

Отже, позивач є користувачем земельної ділянки, наданої для реконструкції існуючих будівель під виробничий цех і склад та їх обслуговування, тобто нерухомого майна, що становить предмет спору. Доказів порушення прав інших осіб при реконструкції нерухомого майна по вул. Городоцькій, 172 у м. Львові сторонами суду не надано

Крім цього, нерухоме майно, реконструкцію якого здійснював позивач, належало йому на праві власності,що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу 2562669, дата 14.01.2044 року, реєстраційний номер 3489368, дата прийняття рішення про реєстрацію права власності 14.01.2004 року. Підставою реєстрації слугувало укладення 25 грудня 2003 року позивачем - Виробничо торгівельним приватним підприємством «Дімекс» з ВАТ «Львівська виробничо торгівельного меблева фірма «Карпати» договору купівлі продажу нежитлових приміщень, розташованого за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 172.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється згідно із Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ".

Так, згідно п.п. 1 ч. 1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходяться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних організацій, іноземних держав, зокрема право власності на нерухоме майно.

Стаття 19 цього ж Закону передбачає підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень. Державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобовязань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на викладені вище обставини в їх сукупності, враховуючи, що матеріали справи містять інженерно геологічні вишукування реконструкції існуючих корпусів виробничо торгівельного приватного підприємства «Дімекс» на вул.. Городоцькій, 172; проект реконструкції з розширенням нежитлових приміщень корпусу літ. «У-2» під виробничо складські та адміністративні приміщення на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові та проект реконструкції нежитлових приміщень корпусу літ. «Р-2» під виробничо складські приміщення на вул. Городоцькій, 172 у м. Львові, затверджені Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; технічний висновок за результатами обстеження здійсненої реконструкції нежитлових приміщень під літ. «Р-2» та «У-2» по вул. Городоцькій, 172 на відповідність Державним стандартам, будівельним нормам і правилам, виконаних ПП ОСОБА_5, Державна ліцензія на виконання спеціальних видів робіт у проектуванні АВ №591153 від 10.08.2011 року, у загальному висновку якого вказано, що за результатами обстеження реконструкції нежитлових приміщень під літ. «Р-2» та «У-2» по вул. Городоцькій, 172 відповідають вимогам чинним будівельним нормам, нормативним актам з пожежної безпеки та санітарному законодавству України суд доходить висновку про задоволення позову.

Судовий збір згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 376 Цивільного кодексу України та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати право власності на нежитлові приміщення, позначені на плані літ. «У-2», загальною площею 1860, 2 кв.м та нежитлові приміщення , позначені на плані літ. «Р 2», загальною площею 1159,1 кв.м, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Городоцька, 172 за Виробничо торгівельним приватним підприємством «Дімекс» ( м. Львів, вул.. Садова, 2-в, ідентифікаційний код 22348654).

3. Стягнути з Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл.. Ринок, 1, ідентифікаційний код 04055896) на користь Виробничо торгівельним приватним підприємством «Дімекс» (м. Львів, вул. Садова, 2-в, ідентифікаційний код 22348654) 2 036, 35 грн. судового збору.

4. Наказ видати відповідно до статті 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 02.11.2015 року.

Суддя Коссак С.М.