РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2015№910/23316/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23316/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", м. Київ, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" Оберемка Романа Анатолійовича, м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп", м. Київ,

про стягнення 973,81 грн.,

за участю представників:

позивача - Білоконя М.В. (довіреність від 30.01.2015 №7-юр);

відповідача - не з'явився.

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" (далі - ПАТ «Європейський газовий банк», Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію Банку звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп" (далі - ТОВ "Трініті Корп"): 800 грн. заборгованості за комісійною винагородою та за послуги розрахунково-касового обслуговування відповідно до договору банківського рахунку від 28.11.2012 №18793 (далі - Договір) зі змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою від 12.02.2013 №1; 193,81 грн. пені, нарахованої відповідно до пункту 5.9 Договору, а всього 973,81 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 відкладено розгляд справи на 02.11.2015 у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання.

У судовому засіданні 02.11.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив; вимоги ухвали суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва від 04.09.2015 та від 12.10.2015 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (03150, м. Київ, вул. Горького, 172, офіс 1118), що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті таких ухвал; до матеріалів справи долучено конверт повернення з адреси відповідача з ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 про порушення провадження у справі з відміткою поштового відділення «причини повернення: за закінченням встановленого терміну зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 02.11.2015 без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 ПАТ «Європейський газовий банк» (Банк) та ТОВ "Трініті Корп" (клієнт) укладено Договір, за умовами якого:

- Банк відкриває клієнту поточний рахунок №793 у національній валюті України та в іноземній валюті відповідно до інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахункове-касове обслуговування (пункт 1.2 Договору);

- Банк має право отримувати від клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені тарифами Банку (підпункт 2.1.5 пункту 2.1 Договору);

- клієнт зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані Банком послуги відповідно до тарифів, а також компенсувати витрати Банку у разі, якщо дії при виконанні доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені тарифами Банку (підпункт 2.4.7 пункту 2.4 Договору);

- відповідно до статті 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» клієнт доручає Банку списувати з рахунка плату за надані Банком послуги в розмірі, визначеному в тарифах, а також неустойку та збитки, передбачені Договором або чинним законодавством України (пункт 3.2 Договору);

- у разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому пунктом 3.2 Договору, клієнт розраховується з Банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь Банку в строки, визначені у тарифах Банку (пункт 3.3 Договору);

- за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються Банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), що діяла в період такого прострочення (пункт 5.9 Договору);

- Договір укладений на невизначений строк і набирає чинності з дня його підписання сторонами. Дія Договору припиняється за згодою сторін або у випадках, передбачених законодавством, в тому числі у разі його розірвання за вимогою клієнта або Банку у випадках, передбачених Договором та/або чинним законодавством України (пункт 6.1 Договору).

Разом з тим, 12.02.2013 сторонами було укладено додаткову угоду №1 до Договору на банківське обслуговування по каналах зв'язку «Клієнт-Банк» (iFOBS), за умовами якої:

- клієнт доручає, а Банк бере на себе забезпечення виконання розрахункового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим клієнту поточним рахунком (поточними рахунками), відкритими на підставі Договору (пункт 1.1 додаткової угоди);

- за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку клієнт сплачує Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами Банку, на момент оплати (пункт 5.1 додаткової угоди);

- додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін та діє протягом строку дії Договору (пункт 7.1 додаткової угоди).

Частинами першою-третьою статті 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до частини четвертої статті 1068 ЦК України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Сторонами підписано та скріплено печатками юридичних осіб акт приймання-передачі програмного забезпечення та початкових ключів ЕЦП, відповідно до якого Банк, зокрема, передав відповідачу програмно-технічний комплекс «Клієнт-Банк» (iFOBS).

Судом встановлено, що ПАТ «Європейський газовий банк» взяті на себе зобов'язання за Договором було виконано в повному обсязі та відкрито відповідачу рахунок №793 в акціонерному товаристві «Єврогазбанк» із збереженням виконання ПАТ «Європейський газовий банк» розрахунково-касового обслуговування ТОВ "Трініті Корп" за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим відповідачу поточним рахунком.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач належним чином не виконав умови Договору, у зв'язку з чим ТОВ "Трініті Корп" утворилася прострочена заборгованість зі сплати комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування.

Так, судом встановлено, що станом на день підписання позовної заяви (29.08.2015) заборгованість ТОВ "Трініті Корп" за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування не погашена і складає 800 грн., а тому суд вважає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 193,81 грн. пені.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, проте позивачем у розрахунку суми пені не враховані зазначені приписи ГК України.

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються Банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за такі періоди: з 29.08.2014 по 28.02.2015 на суму 85,48 грн. та з 31.10.2014 по 30.04.2015 на суму 108,32 грн.

Перевіривши розрахунок позивача суми пені, господарський суд вважає, що він неправильний; за розрахунком суду сума пені складає 138,39 грн., а саме: за період з 29.08.2014 по 28.02.2015 становить 49,64 грн. і з 31.10.2014 по 30.04.2015 становить 88,75 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 138,39 грн. пені за розрахунком суду; у стягненні ж решти суми пені у сумі 55,42 грн. слід відмовити.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не з'явився, доказів, які б спростовували доводи позивача, не подав.

Згідно зі статтею 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 22 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) передбачено, що від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Постановою правління НБУ від 17.11.2014 №725 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Європейський газовий банк».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду від 18.11.2014 №121 «Про початок процедури ліквідації АТ «Єврогазбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Європейський газовий банк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 18.11.2014; призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ковальова Віктора Михайловича строком на 1 рік з 18.11.2014 по 17.11.2015 включно.

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.12.2014 №150 «Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «Єврогазбанк» призначено з 19.12.2014 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» провідного юрисконсульта відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Оберемка Романа Анатолійовича.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позовної заяви) зазначено, що ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру є 2% від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі на рівні 1 218 грн.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 973,81 грн. заборгованості, а 2% від ціни позову становить 19,48 грн., тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1,5 розміру мінімальної заробітної плати у сумі 1 760,55 грн. в доход державного бюджету.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті Корп» (03150, м. Київ, вул. Горького, 172, оф. 1118; ідентифікаційний код 38453391) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (04073, м. Київ, проспект Московський, 16; ідентифікаційний код 34693790) 800 (вісімсот) грн. заборгованості та 138 (сто тридцять вісім) 39 коп. пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Трініті Корп» (03150, м. Київ, вул. Горького, 172, оф. 1118; ідентифікаційний код 38453391) в доход державного бюджету України 1 760 (одну тисячу сімсот шістдесят) грн. 55 коп. судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015.

Суддя О. Марченко