РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/24849/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг»
До Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації
Простягнення 40 000,00 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Демків В.С., представник за довіреністю;

Від відповідача Моренко Ю.І., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крамар Рісайклінг" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про стягнення 40 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №97/14 від 20.04.2014 року про закупівлю позивач надав відповідачу послуги з видалення твердих відходів на загальну суму 40 000,00 грн. Відповідач в порушення умов договору не розрахувався за надані позивачем послуги.

Відповідач у письмових поясненнях не заперечив щодо задоволення позовних вимог на суму 40 000,00 грн. за договором №97/14 від 20.04.2014р.

У задоволенні поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог суд відмовив, оскільки відповідно доданої заяви Позивач збільшив позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних за порушення строку сплати коштів за договором, проте вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних не були заявлені Позивачем при поданні позову а фактично є новими вимогами, а відтак вказані вимоги в цій частині змінюють і підставу і предмет заявленого позову одночасно, позаяк позивач не позбавлений права звернутись з окремим позовом в цій частині.

Відповідно до п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Крамар Рісайклінг» (Виконавець) та Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (Замовник) було укладено договір про закупівлю №97/14 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов'язується надати у 2014 році Замовникові послуги, зазначені у розрахунку вартості послуг (Додаток 1 до договору), а Замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Найменування (номенклатура та асортимент робіт (послуг) 38.11.2 «Послуги зі збирання безпечних відходів, непридатних для вторинного використання. Кількість послуг - 952,38 м3 (п.1.2 Договору).

Ціна договору становить 40 000,00 грн. , у тому числі ПДВ - 6 666,67 грн. (п. 3.1 Договору).

Із змісту п.п. 4.1, 4.2 Договору вбачається, що розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред'явлення Виконавцем акта наданих послуг. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 10 банківських днів з дати отримання Замовником бюджетного фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно з п. п. 5.1, 5.2 Договору строк надання послуг: протягом 2014 року. Послуги надаються закладам освіти Святошинського району міста Києва.

В додатку №1 до Договору №97/14 (специфікації) визначена дислокація (адреси) об'єктів дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів Святошинського району м. Києва, з яких належало вивозити побутові відходи, а в Додатку №2 до Договору №97/14 наведено розрахунок вартості послуг на підставі затверджених Сторонами тарифів та обсягів вивезення відходів.

Пунктом 6.2.2. Договору закріплено обов'язок Замовника контролювати надання послуг в строки, встановлені Договором, а п. 6.2.3. Договору передбачено, що Замовник повинен зменшувати обсяг замовлень та реальну вартість Договору в залежності від реальних бюджетних призначень на фінансування послуг, що мало здійснюватися шляхом внесення змін до Договору.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, Позивач надав Замовнику послуги (вивіз сміття в квітні 2014р.) в повному обсязі на загальну суму 40 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ, що підтверджується актом виконаних робіт №1671 б/дати, який підписаний і скріплений печатками обох сторін Договору.

Також, а матеріалах справи наявний оформлений між Позивачем та Відповідачем Акт звіряння взаємних розрахунків за період квітень - жовтень 2014 року на суму 143 383,00 грн. Таким чином, у відповідності до вказаного Акту приймання-передачі наданих послуг станом на 10.09.2015р. Замовник мав перед Виконавцем заборгованість у сумі - 40 000,00 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідач визнав борг в сумі 40 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті виконаних на підставі Договору послуг.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами та згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем послуг (вивіз сміття за квітень 2014р.), на загальну суму 40 000,00 грн., зокрема, актом виконаних робіт №1671 б/ дати який підписано сторонами без зауважень.

Судом встановлено, що строк виконання зобов'язання з оплати наданих послуг на момент розгляду справи настав.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України і ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а тому відсутність бюджетного фінансування не може вважатись підставою для невиконання грошових зобов'язань.

Аналогічна правова позиція щодо того, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання викладена у постанові Верховного Суду України №11/446 від 15.05.2012 р.

Суду доведено факт наявності заборгованості відповідача у сумі 40 000,00 грн., у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (03148, м. Київ, вул. Якуба Колоса, буд. 6-А, ідентифікаційний код 37498536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крамар Рісайклінг" (03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 29. кв, 64, ідентифікаційний код 32068819) основну заборгованість у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн., 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.11.2015р.

Суддя І.І. Борисенко