номер провадження справи 6/135/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

26.10.2015 Справа № 908/5042/15

За позовом Дочірнього підприємства „Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України (вул. Українська, буд. 50, м. Запоріжжя, 69095)

До Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 70100)

Про стягнення 10 149 грн. 02 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: ОСОБА_2 дов. № 15/10 від 26.10.2015р.

Від відповідача: не зявився

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірнього підприємства „Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України м. Запоріжжя до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 смт. Новомиколаївка Запорізької області про стягнення 10 149 грн. 02 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача, на підставі договору оренди нерухомого майна № 01/13А від 01.04.2013р., заборгованість за оренду нежитлового приміщення в сумі 7 177 грн. 16 коп., пеню в сумі 1 022 грн. 59 коп., інфляційні витрати в сумі 1 823 грн. 03 коп., 3% річних в сумі 52 грн. 50 коп.

Позивач заявою №13/1223 від 25.09.2015р. збільшив позовні вимоги, остаточно просить стягнути з відповідача, на підставі договору оренди нерухомого майна № 01/13А від 01.04.2013р., заборгованість за оренду нежитлового приміщення в сумі 7 229 грн. 88 коп., пеню в сумі 1 027 грн. 41коп., інфляційні витрати в сумі 1 839 грн. 05 коп., 3% річних в сумі 52 грн. 68 коп.

Заява позивача була прийнята судом, оскільки була заявлена у відповідності до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Розгляд справи відкладався.

26.10.2015 року розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 21186883 від 17.09.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 70100.

Ухвали суду про порушення провадження по справі від 17.09.2015р. та про відкладення розгляду справи від 30.09.2015р. направлялись відповідачу саме за цією адресою, що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвал, виписками з журналу реєстрації вихідних документів та реєстрами на відправлення кореспонденції, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

На день розгляду справи поштове відділення не повернуло до суду примірники ухвал, які направлялись відповідачу.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення цієї ухвали відповідачу по справі.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання двічі не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, проти позову не заперечив.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що збільшені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди нерухомого майна № 01/13А від 01.04.2013р. (далі договір).

Згідно вказаному договору позивач передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення пункту Автосервіс (з прибудовою, басейном та замощенням), загальною площею 74,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: смт. Новомиколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, вул. Леніна, 57, що підтверджується актом приймання передачі від 01.07.2013р.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, який діє з моменту його підписання обома сторонами по 01.03.2016р.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що орендна плата перераховується (або вноситься в касу філії) орендарем на розрахунковий рахунок орендодавця в розмірі 100% щомісячно не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним, відповідно до наданих орендодавцем рахунків.

Згідно актів надання послуг №20 від 28.04.2015р., №19 від 31.03.2015р., № 14 від 28.02.2015р., № 8 від 31.01.2015р. та рахунків на оплату №3 від 31.01.2015р., №8 від 28.02.2015р., №13 від 31.03.2015р., №15 від 28.04.2015р. відповідач повинен був оплатити за оренду не житлових приміщень 7 229 грн. 88 коп.

Вказані акти та рахунки були направлені позивачем на адресу відповідача 08.09.2015 року із додатками до позовної заяви.

Господарський суд враховує, що питання про те, чи мало місце пред'явлення кредитором боржникові вимоги про оплату, вирішується не під час прийняття судом позовної заяви, а виключно в процесі вирішення ним спору по суті. Отже, коли господарським судом буде з'ясовано, що таку вимогу пред'явлено після початку розгляду ним справи зі спору, пов'язаного зі стягненням заборгованості, то відповідний позов може бути задоволений, якщо строк виконання грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи.

Вказана правова позиція викладена в п. 1.71 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 17.12.2013р.

Отже, обовязок відповідача провести оплату за вказаними вище актами, з урахуванням п. 3.2 договору. виник до прийняття рішення у справі.

В п. 9.7 договору вказано, що сторони погоджуються, що цей договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця в разі порушення провадження справи про банкрутство орендаря, а також якщо орендар: користується майном с порушенням умов договору; навмисно або з необережності погіршує стан майна; систематично порушує термін здійснення будь яких платежів за цим договором; передає орендоване майно (або його частину) в суборенду без дозволу орендодавця та укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим договором майна; не застрахував орендоване майно згідно з умовами цього договору та не надав орендодавцю копію страхового поліса.

Порядок розірвання договору з ініціативи орендодавця: у випадку прийняття рішення про розірвання договору, орендодавець письмово повідомляє про це орендаря за 30 днів до розірвання договору. Договір в такому випадку припиняє свою дію на 31 день з моменту направлення орендареві відповідного повідомлення.

З моменту повідомлення про розірвання договору орендар зобовязується протягом 40 днів звільнити орендоване майно від речей орендаря.

Позивач надав суду повідомлення про розірвання договору №16/257 від 05.03.2015р., але суду не було надано доказів направлення позивачем вказаного повідомлення відповідачу.

Однак, 06.04.2015р. відповідач повернув позивачу нежитлові приміщення пункту Автосервіс (з прибудовою, басейном та замощенням), загальною площею (за внутрішнім обміром) 71,8 кв. м., яке знаходиться за адресою: смт. Новомиколаївка, Новомиколаївського району, Запорізької області, вул. Леніна, 57, що підтверджується актом приймання передачі від 06.04.2015р.

Відповідно до п. 3.5 договору, у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції.

Відповідач оренду плату в сумі 7 229 грн. 88 коп. не оплатив.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню 7 229 грн. 88 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у встановлений термін заборгованість не оплатив, то весь цей час він користувався грошовими коштами позивача, та ці грошові кошти знецінилися за цей час, в звязку з інфляційними процесами в державі.

Позивач в заяві про уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в сумі 1 839 грн. 05 коп. та 3% річних в сумі 52 грн. 68 коп., згідно розрахунку позивача, наведеному в заяві про уточнення позовних вимог.

Перевірявши розрахунок позивача, суд знаходить його обґрунтованим, а тому з відповідача підлягає стягненню інфляційні витрати в сумі 1 839 грн. 05 коп. та 3% річних в сумі 52 грн. 68 коп.

Згідно п. 8.3 договору у разі затримки внесення орендної плати, плати за утримання та інших платежів, обумовлених в т. ч. і додатковими угодами, орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день такої затримки (включаючи день оплати).

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 1 027 грн. 41 коп., згідно розрахунку позивача, наведеному в заяві про уточнення позовних вимог.

Перевірявши розрахунок позивача, суд знаходить його обґрунтованим, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 1 027 грн. 41 коп.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 (перше) січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подаються до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2015 рік № 80-VІІІ від 28.12.2014 р. на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня встановлена в сумі 1 218,00 грн.

Відповідно до п. 1 п. п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру становить суму 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн., а максимальна 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн.

Враховуючи суму заявлених позивачем в позовній заяві вимог (10 149 грн. 02 коп.), сума судового збору за даним позовом становить 1 218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

З огляду на викладене, з урахуванням приписів ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 218 грн.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до статті 7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення судового збору, а тому судовий збір позивачу не повертається.

Але, позивач не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним клопотанням про повернення суми зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 22, 44 49, 75, 82 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 70100; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Дочірнього підприємства „Запорізький облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії „Автомобільні дороги України (вул. Українська, буд. 50, м. Запоріжжя, 69095; ) основний борг в сумі 7 229 грн. 88 коп., пеню в сумі 1 027 грн. 41коп., інфляційні витрати в сумі 1 839 грн. 05 коп., 3% річних в сумі 52 грн. 68 коп., судовий збір в сумі 1 218 грн . Видати наказ.

Повне рішення складено : 26.10.2015р.

Суддя Л.С. Місюра