ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 жовтня 2015 р. Справа № 909/581/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 Русь",

вул. Хорива, 11а,м. Київ,04071

до відповідача: Державного підприємства "Залучанський спиртовий завод"

вул. Заводська,2, с. Залуччя-Долішнє,

Снятинський район, Івано-Франківська область,78363

до відповідача: Державного підприємства спиртової

та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

вул. Гагаріна, 16, м. Бровари, Київська область, 07400

адреса для листування: вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

відділ ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції

вул. Кірова, 16, м. Бровари, Київська обл., 07400

про звернення стягнення на предмет застави.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт": ОСОБА_2 - представник, (довіреність №05-02/03 від 05.02.2015 р.);

від відповідача ДП "Залучанський спиртовий завод": не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

від Головного територіального управління юстиції у Київській області управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року позов публічного акціонерного товариства "Банк "ОСОБА_1 Русь" до державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" та до державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ ДВС Броварського міськрайонного управління юстиції, про звернення стягнення на предмет застави - задоволено. В погашення заборгованості Державного підприємства "Залучанський спиртовий завод" в користь Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Русь" за кредитним договором №04-10/1 від 31.05.2010 року в загальному розмірі 585 106, 25 грн. (п'ятсот вісімдесят п'ять тисяч сто шість гривень двадцять п'ять копійок), станом на 29.05.2014 року, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави від 07.06.2010 року №1144 на майно, вказане в резолютивній частині рішення суду, шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну предмету застави для їх подальшої реалізації в розмірі оціночної вартості, що підлягає визначенню незалежним суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року залишено без змін. Таким чином, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року набрало законної сили 10.03.2015 року.

19.10.2015 року до господарського суду Івано-Франківської області поступила заява №11475 від 12.10.2015 року (вх.№11059/15 від 19.10.2015 року) про роз'яснення судового рішення від 17.04.2015 року, подана головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. У своїй заяві заявник просить суд роз'яснити резолютивну частину рішення від 17.12.2014 року, а саме чи підпадає заставне майно державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" під дію Закону України "Про проведення мораторію на примусову реалізацію майна".

Ухвалою суду від 20.10.2015 року призначено заяву про роз'яснення рішення до розгляду на 29.10.2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача ДП "Укрспирт" подав суду заперечення щодо роз'яснення судового рішення №4-2/1006 від 27.10.2015 року (вх.№16697/15 від 29.10.2015 року. У своєму запереченні відповідач просить суд відмовити в задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про роз'яснення рішення, оскільки резолютивна частина рішення є однозначною та зрозумілою.

Розглянувши в судовому засіданні вказану заяву, суд вважає за потрібне вказати таке.

Відповідно до ст.89 Господарського процесуального кодексу України (надалі за текстом - ГПК України) суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту. Про роз'яснення рішення, ухвали виноситься ухвала.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" встановлено, що роз'яснення рішення здійснюється тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, про які йдеться в абзаці першому пункту 13 цієї постанови.

Здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

Роз'яснено може бути лише таке судове рішення, яке набрало законної сили та не скасоване на момент звернення по його роз'яснення. В іншому разі господарський суд відмовляє в його роз'ясненні, а якщо рішення скасовано в певній частині, - роз'яснює його в тій частині, в якій рішення залишено без змін (залишено в силі), а в решті відмовляє у роз'ясненні. Суд нижчої інстанції також не вправі роз'яснювати судові рішення суду вищої інстанції, в тому числі про зміну чи скасування рішення суду нижчої інстанції.

В спірному випадку, заявник просить суд роз'яснити резолютивну частину рішення від 17.12.2014 року, а саме чи підпадає заставне майно державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" під дію Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна".

Предметом спору в даній справі є звернення стягнення на предмет застави.

Як вбачається з резолютивної частини рішення суду від 17.12.2014 року, звернено стягнення на предмет застави за договором застави від 07.06.2010 року №1144 шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлено початкову ціну предмету застави для їх подальшої реалізації в розмірі оціночної вартості, що підлягає визначенню незалежним суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Резолютивна частина рішення суду від 17.12.2014 року є однозначною та розуміння вказаної частини рішення труднощів не викликає, а тому підстави для роз'яснення рішення в цій частині відсутні.

Разом з тим суд зауважує, що питання про те чи підпадає заставне майно під дію Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" фактично носить характер вимоги надання консультацій, які випливають не по причині нерозуміння прийнятого рішення, а з намагання сторони отримання додаткової правової інформації від суду, що стосується порядку виконання судового рішення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 86, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В роз'ясненні рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2014 року - відмовити.

Копію ухвали направити відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (вул. Ярославська, 5/2, м. Київ, 04071).

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 29.10.15