ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р.Справа № 916/3288/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді С.В. Таран,

суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання Г.Є. Бєлянкіній,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність серії НАР№291365 від 21.08.2015;

від відповідача участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2015

у справі №916/3288/15

за позовом: фізичної особи підприємця ОСОБА_2

до відповідача: Ізмаїльської міської ради

про розірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.09.2015 у справі №916/3288/15 (суддя О.В. Цісельський) позов задоволено повністю: розірвано договір оренди земельної ділянки від 26.09.2008, площею 0,3287 га (кадастровий номер земельної ділянки :01:015:0355), розташованої за адресою: м. Ізмаїл, вул. Некрасова, 3-а, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та Ізмаїльською міською радою, зареєстрований у Одеській регіональній філії ДП "Центр ДЗК" 28.09.2008 за №27.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Ізмаїльська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2015 у справі №916/3288/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апеляційна скарга мотивована відсутністю правових підстав для розірвання договору оренди від 26.09.2008.

У судовому засіданні 27.10.2015 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги висловив заперечення; представник відповідача участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №00871158 від 20.10.2015 (а.с. 51).

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

26.09.2008 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 («орендар») та Ізмаїльською міською радою («орендодавець») було укладено договір оренди землі (далі договір від 26.09.2008), за умовами якого орендодавець на підставі рішення Ізмаїльської міської ради №746-V від 22 червня 2007 р. надає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування (оренду) земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,3287 га, що знаходиться за адресою: Україна, Одеська область, місто Ізмаїл, вул. Некрасова, 3-а (надалі "об'єкт оренди" або "земельна ділянка") згідно з планом земельної ділянки, що є невід'ємною частиною цього Договору (а.с.9-13).

Вказаний договір зареєстрований в Одеській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 18.09.2008 за №27.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового праву від 20.01.2014 право оренди земельної ділянки, кадастровий номер 511060000:01:015:0355, розташованої у м. Ізмаїл Одеської області та переданої на підставі вказаного вище договору від 26.09.2008 в оренду для будівництва дільниці по виробництву пінополістеролу, зареєстровано за ОСОБА_2П (а.с. 14).

Договір укладено терміном на 25 років з дати його державної реєстрації (пункт 3.1 договору від 26.09.2008).

Згідно з пунктами 12.2-12.4 договору від 26.09.2008 цей договір не може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку; договір може бути розірваний орендодавцем достроково в судовому порядку виключно у наступних випадках: порушення орендарем умов цільового використання земельної ділянки; порушення орендарем порядку зміни цільового використання земельної ділянки; не сплата орендарем орендної плати більш як за три місяці поспіль. Дія цього договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; ліквідації юридичної особи орендаря (за відсутності правонаступників); придбання орендарем земельної ділянки у власності; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; в інших випадках, прямо передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню за цільовим призначенням. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Цей договір є обовязковим для нового власника земельної ділянки або правонаступника- орендаря без укладення будь-якої додаткової угоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на орендованій земельній ділянці, розташованій за адресою: м. Ізмаїл, вул. Некрасова, 3-а будо збудовано об'єкт нерухомості: автомийку з кафе.

Розпорядженням Ізмаїльського міського голови №154р від 14.04.2015 новозбудованому обєкту нерухомості по вул. Некрасова, 3а було привласнено самостійний юридичний адрес: вул. Некрасова, 3-б, м. Ізмаїл (а.с.15).

29.05.2015 на вказаний об'єкт нерухомого майна, загальною площею 548,7 кв.м було видано свідоцтво про право власності серії СТА№949017 ОСОБА_3 Стьопаєвичу та ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить частка у розмірі 29/30 та ОСОБА_2- у розмірі 1/30 (а.с.16).

В подальшому 16.06.2015 між ОСОБА_2 («дарувальник») та ОСОБА_4 («обдаровуваний») було укладено договір дарування (далі договір від 16.06.2015), відповідно до якого дарувальник передає майно у власність обдаровуваного, а обдаровуваний приймає 1/30 частки нерухомого майна автомийка з кафе, у власність безоплатно, яке розташоване за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Некрасова, буд.3-б, розташовані на земельній ділянці площею 0,3287 га; кадастровий номер :01:015:0355 (а.с. 17-19).

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 64-66) обєкт нерухомого майна, розташований у м. Ізмаїл Одеської обл. по вул. Некрасова, 3б належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 (розмір частки 1/30) та ОСОБА_3 (розмір частки 29/30).

Фізична особа підприємець ОСОБА_2 17.06.2015 звернувся до Ізмаїльської міської ради з листом про розірвання договору оренди землі від 26.09.2008 у зв'язку з тим, що фактичне користування земельною ділянкою і зведеним на ній об'єктом нерухомості здійснюють інші особи, а саме: власники нерухомого майна ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 20).

Листом від 19.06.2015 №01/13-1102 Виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради повідомив позивача про те, що питання щодо розірвання договору оренди землі буде розглянуто міською радою після надходження від нових землекористувачів заяв щодо оформлення права користування земельною ділянкою (а.с. 21).

Оскільки сторони не дійшли згоди щодо розірвання договору оренди від 26.09.2008, фізична особа підприємець ОСОБА_2 звернувся з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, застосувавши до спірних правовідносин положення статей 377, 651 Цивільного кодексу України, статей 120, 141 Земельного кодексу України, дійшов висновку про те, що у звязку з переходом права власності на обєкт нерухомості відбувається перехід до набувача тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права користування. Враховуючи те, що позивач добровільно відмовився від права користування земельною ділянкою, оскільки фактичне користування земельною ділянкою і зведеною на ній будівлею здійснюють інші особи (власники обєкту нерухомості), місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення земельних відносин сторін за договором оренди від 26.09.2008.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав.

В силу статті 2 Закону України „Про оренду землі відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічна норма закріплена у статті 1 Закону України „Про оренду землі.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Пунктами "а", "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, між іншим, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Згідно з частиною третьою статті 7, частинами першою, третьою статті 31 Закону України «Про оренду землі» до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда. Договір оренди землі припиняється в разі, між іншим, набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Разом із тим, статтею 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено такий спосіб припинення договору оренди землі як його дострокове розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору.

Крім того, згідно з приписами статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти; якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною першою статті 377 Цивільного кодексу України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, виходячи із вищенаведених норм законодавства, у разі переходу права власності на об'єкт нерухомого майна до набувача цього майна відбувається перехід тих прав на відповідну земельну ділянку, на яких вона належала відчужувачу - права власності або права користування.

Враховуючи викладене, а також те, що фактичне користування земельною ділянкою та зведеним на ній обєктом нерухомого майна здійснюють інші особи, а саме: нові власники цього об'єкта нерухомості (ОСОБА_4 та ОСОБА_3С.), позивач добровільно відмовився від права користування зазначеною земельною ділянкою, законодавством та умовами договору передбачена можливість дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Саме таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 06.06.2011 у справі №11/227.

При цьому, колегією суддів враховано, що після припинення права власності на частину нерухомого майна, розташованого на орендованій позивачем земельній ділянці, останній фактично позбавлений своїх прав як землекористувач, встановлених статтею 95 Земельного кодексу України, проте продовжує нести обовязки землекористувача, визначені статтею 96 Земельного кодексу України, і при порушенні вимог земельного законодавства власниками будівлі відповідальність нестиме позивач, як зареєстрований користувач орендар даної земельної ділянки.

Доводи скаржника, зазначені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а також того факту, що позивач, як зареєстрований користувач, фактично не здійснює і не має можливості здійснювати користування земельною ділянкою, яка є обєктом спірного договору. Твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення від 10.09.2015 не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскарженого судового акта колегія суддів не вбачає.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ізмаїльської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 10.09.2015 у справі №916/3288/15 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 28.10.2015.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна