КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Справа№ 925/1114/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Шумко О.М.,

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Кам'янської центральної районної лікарні

на рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015р.

по справі № 925/1114/15 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз»

до Кам'янської центральної районної лікарні

про стягнення 653 264,94 грн. заборгованості та санкцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 11.08.2015р., враховуючи зменшення розміру позовних вимог, позов задоволено повністю. Стягнуто з Кам'янської центральної районної лікарні на користь публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» 204 922,38 грн. основного боргу за поставку природного газу, 107 105,86 грн. пені, 6 269,58 грн. - 3% річних, 153 624,07 грн. інфляційних втрат, 1827 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.08.2015р. виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частинах рішення суду від 11.08.2015р., виклавши її в наступній редакції: слід читати « …13 065,30 грн. судового збору», замість «… 1 827,00 грн. судового збору». В решті рішення залишено без змін.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Кам'янська центральна районна лікарня звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015 р. у справі №925/1114/15 та залишити позов без розгляду.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на неможливість проведення розрахунків в сумі більшій ніж заплановано державною субвенцією.

Крім того, апелянт вважає, що суд прийняв рішення про права і обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі, а саме: Кам'янської районної державної адміністрації та управління Державної казначейської служби у Кам'янському районі Черкаської області, від яких, як зазначає позивач. залежить своєчасне фінансування та проплата за спожитий природний газ лікарнею.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. апеляційну скаргу Кам'янської центральної районної лікарні прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015р. враховуючи перебування суддів Кропивної Л.В. та Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено склад колегії та сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015р. апеляційну скаргу Кам'янської центральної районної лікарні на рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015р. по справі № 925/1114/15 прийнято до провадження у визначеному складі.

Публічне акціонерне товариство «по газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» заперечує проти апеляційної скарги та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015р. у справі №925/1114/15 залишити без змін, з підстав викладений у письмових запереченнях.

Кам'янська центральна районна лікарня своїх представників в судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин справа розглядається за відсутності представників відповідача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

27.01.2014р. між публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз» (Постачальник) та Кам'янською центральною районною лікарнею (Споживачем) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №08/12299/П-14, за умовами якого Постачальник зобов'язується поставити Споживачу природний газ в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевого бюджетів, а Споживач зобов'язується оплатити вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором (п.1.1. Договору). /а.с. 10/.

Згідно до п. 10.1 Договору договір набирає чинності з 01 січня 2014 року та діє до 31 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1 Договору договірні обсяги постачання газу Споживачу наводяться в додатку 2 до Договору.

Відповідно до п. 4.6 Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки, згідно діючих тарифів.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно п. 5.3.3. договору Споживач зобов'язався оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладалися додаткові угоди та договори щодо визначення вартості послуг, а саме: додаткова угода № 14/1 від 27.01.2014р., додаткова угода № 14/2 від 26.05.2014р., додатковий договір №14/3 від 03.06.2014р., додатковий договір №14/4 від 22.07.2014р., додатковий договір № 14/5 від 04.11.2014р., додатковий договір № 14/6 від 17.12.2014р., додатковий договір № 14/7 від 31.12.2014р. /а.с. 18-23/.

По акту приймання-передачі природного газу Постачальник поставив, а Споживач прийняв у грудня 2014р. природний газ обсягом: - 56 088 м.куб., що становить 433 966,31 грн., розрахунку 7 737,24 грн. за 1000 м.куб. /а.с. 24/

За отриманий споживчий газ відповідач розрахувався частково, у зв'язку із чим, станом на день подання позову, за відповідачем рахувався борг у сумі 386 265,43 грн.

В процесі розгляду справи відповідачем за платіжними дорученнями №237 від 20.07.2015р., №151 від 20.07.2015р., №215 від 20.07.2015р., №145 від 20.07.2015р. було погашено заборгованість на суму 181 343,05 грн.

У зв'язку із зазначеним позивачем подано заяву, яку суд оцінив як уточнення позовних вимог відповідно до вимог статті 22 Господарського процесуального кодексу України. /а.с. 39/.

За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів оплати на суму 204 922,38 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.2.2 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено до стягнення 107 105,86 грн. пені за період з 06.01.2015р. по 01.07.2015р., розрахунок пені є обґрунтованим та арифметично вірним.

Разом з цим, відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За період з 06.01.2015р. по 01.07.2015р. відповідачу нараховано 6 269,58 грн. - 3% річних, 153 624,07грн. інфляційних втрат.

Розрахунок нарахованих 3% річних та інфляційних є арифметично вірним та обґрунтованим.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень апелянта, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Спір між сторонами виник у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору на постачання природного газу за врегульованим тарифом №08/12299/п-14 від 27.01.2014р., який не має застережень щодо фінансування, а тому відсутні підстави для залучення Кам'янської районної державної адміністрації та управління Державної казначейської служби у Кам'янському районі Черкаської області, права і обов'язки яких судом не порушено та відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом Черкаської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015р. у справі №925/1114/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Черкаської області від 11.08.2015 р. у справі №925/1114/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 925/1114/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло