КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа№ 910/8408/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - особисто

від відповідача: Палій Є.В. - за дов.

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Станько Н.М. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015

у справі №910/8408/15-г (суддя Спичак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в місті Києві

2) Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва»

про виконання обов'язку прийняти майно з оренди

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації (далі, відповідач) про виконання обов'язку прийняти майно з оренди.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з припиненням 31.12.2012 дїї Договору оренди, ФОП ОСОБА_2 звернувся з листом від 17.12.2012 № 08/12 до КП «Житлосервіс «Приозерне» та з листом від 17.12.2012 № 09/12 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням укласти договір оренди нежитлових приміщень площею 23,60 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на 2013 рік. Крім того, при поданні вищезазначених листів ФОП ОСОБА_2 звернувся в усній формі з проханням прийняти орендоване приміщення. Разом з тим, відповіді на дані листи, як і на усні прохання ФОП ОСОБА_2 не отримав. За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання останньої прийняти майно з оренди по договору оренди нежитлових приміщень НОМЕР_1 від 30.12.2011, шляхом підписання акту приймання-передачі приміщення загальною площею 23,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з датою підписання 03.01.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2015 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в місті Києві (далі, третя особа-1).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2015 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району міста Києва» (далі, третя особа-2).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі №910/8408/15-г у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 року у справі №910/8408/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Жук Г.А., судді: Мальченко А.О. та Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 (головуючий суддя Жук Г.А., судді: Мальченко А.О. та Суховий В.Г.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 27.07.2015.

27.07.2015 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 розгляд справи було відкладено на 14.09.2015.

10.09.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду письмові пояснення на відзив відповідача у яких наголосив на тому, що відповідач станом на 03.01.2013 в порушення статей 527, частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України та пункту 8.2. Договору оренди на місце знаходження орендованого майна не з`явився, комісію з уповноважених представників для приймання приміщення з оренди шляхом складання та підписання Акту приймання-передачі не створив, приміщення з оренди не прийняв. Належних та допустимих доказів про ухилення орендаря від передачі орендодавцю приміщення та підписання Акту приймання-передачі з оренди приміщення, як це передбачено пунктом 8.2. Договору оренди, матеріали справи не містять.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Жук Г.А. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 №09-52/1169/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 08.10.2015.

08.10.2015 представник третьої особи-2 подав у судовому засіданні клопотання про долучення додаткових документів, а саме копії акту прийому-передачі нерухомого майна від 14.09.2015, яке колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

Представник третьої особи-1 у судове засідання, призначене на 08.10.2015, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У зв'язку з неявкою у судове засідання представника третьої особи-1, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 розгляд справи було відкладено на 27.10.2015.

Представник третьої особи-1 у судове засідання, призначене на 27.10.2015, знову не з'явився, про причин неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення третьої особи-1 про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення та витяг з сайту «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення, колегія суддів, враховуючи те, що розгляд справи відкладався для надання можливості третій особі-1 реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи-1.

Представник позивача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду скасувати, позов задовольнити повністю.

Представники відповідача та третьої особи-2 у судових засіданнях проти доводів, викладених позивачем у апеляційній скарзі, заперечували, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2011 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - орендар, відповідач) та Дочірнім підприємством «Екос» (далі - орендодавець, позивач) було укладено договір оренди нежитлових приміщень НОМЕР_1 (далі - Договір), відповідно до розділу 1 якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 23,6 кв.м. для розміщення адвокатської контори.

Згідно з пунктом 3.1. Договору приймання-передача приміщення, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із уповноважених представників сторін.

Умовами пунктів 3.2., 3.3 Договору передбачено, що приміщення, що орендується, повинне бути передане орендодавцем та прийняте орендарем протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання даного договору, при передачі приміщення в оренду складається акт приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін.

У виконання вищезазначених умов Договору, сторонами було складено та підписано акт приймання-передачі приміщення від 01.01.2012, відповідно до якого ДП «Екос» передало, а ФОП ОСОБА_2 прийняв відповідно до договору оренди нежитлових приміщень НОМЕР_1 від 30.12.2011 приміщення площею 23,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в належному стані (том 1, а.с. 19).

Згідно пункту 4.1 Договору термін оренди становить до 31.12.2012 без права його пролонгації та викупу приміщення.

Відповідно до розпоряджень виконавчого органу Київської міської державної адміністрації від 12 вересня 2012 року № 1605 «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ "ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва2 та від 29 листопада 2012 року № 2131 «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ПАТ «ХК «Київміськбуд» в комунальну власність територіальної громади міста Києва до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій2 будинок № АДРЕСА_1 був переданий до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації та передано на баланс КП «Житлосервіс 2Приозерне» Оболонського району у м. Києві.

Відповідно до Розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 жовтня 2012 року № 524 «Про прийняття на баланс комунальних підприємств житлово-комунального господарства Оболонського району міста Києва будинків ПАТ «ХК «Київміськбуд» КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві прийняло від ЖУ «Лівобережне» ДП «Екос» ПАТ «ХК «Київміськбуд» на баланс житловий будинок по АДРЕСА_1.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29 листопада 2012 року № 2131 було затверджено акт приймання-передачі, згідно з яким житловий будинок на АДРЕСА_1 передано в комунальну власність територіальної громади міста Києва, до сфери управління Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації.

Угодою про внесення змін до Договору оренди від 30.12.2011 НОМЕР_1, укладеною між ДП «Екос» (попередній орендодавець), Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією (новий орендодавець), ФОП ОСОБА_2 (орендар) та КП "Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району у м. Києві (підприємство), сторони дійшли згоди, що Оболонська районна в місті Києві державна адміністрація прийняла на себе права та обов'язки орендодавця, а КП «Житлосервіс «Приозерне» прийняло на себе функції з нарахування та стягнення орендної плати з 01 листопада 2012 року.

В обґрунтування поданого позову позивач пояснив, що у зв'язку з припиненням 31.12.2012 дїї договору оренди ФОП ОСОБА_2 звернувся з листом від 17.12.2012 № 08/12 до КП «Житлосервіс «Приозерне» та з листом від 17.12.2012 № 09/12 до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням укласти договір оренди нежитлових приміщень площею 23,60 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 на 2013 рік. Крім того, при поданні вищезазначених листів ФОП ОСОБА_2 звернувся в усній формі з проханням прийняти орендоване приміщення. Разом з тим, відповіді на дані листи, як і на усні прохання, ФОП ОСОБА_2 не отримав.

За таких обставин, позивач звернувся з даним позовом до Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання останньої прийняти майно з оренди по договору оренди нежитлових приміщень НОМЕР_1 від 30.12.2011, шляхом підписання акту приймання-передачі приміщення загальною площею 23,60 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, з датою підписання 03.01.2013.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту укладеного між сторонами договору та оскільки об'єкт оренди належить до комунальної власності міста Києва, спірні відносини регулюються параграфом 5 глави 30 Господарського кодексу України, главою 58 Цивільного кодексу України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 7.2.1 Договору встановлено, що орендар зобов'язаний протягом 3-х днів з дня підписання даного договору прийняти, а у разі закінчення терміну даного договору, передати орендоване приміщення орендодавцю за актом приймання-передачі та здійснити остаточний розрахунок у разі наявності заборгованості по оплаті орендної плати.

Відповідно до пункту 8.1 Договору після закінчення терміну оренди, орендар зобов'язаний протягом 3 календарних днів повернути приміщення орендодавцю згідно акту приймання-передачі.

Повернення приміщення здійснюється двосторонньою комісією, що складається з уповноважених представників сторін і оформлюється актом приймання-передачі. У випадку ухилення орендаря від підписання акту приймання-передачі з оренди, орендодавець має право в односторонньому порядку підписати вищевказаний акт, при цьому приміщення буде вважатись переданим з оренди (пункт 8.2 Договору).

З огляду на вищезазначені умови договору та норми законодавства, повернення орендованого майна є не правом, а обов'язком орендаря та покладається на останнього.

Позивач в обґрунтування поданого позову про зобов'язання відповідача прийняти об'єкт оренди посилається на те, що він неодноразово в усній формі звертався до відповідача про прийняття об'єкту оренди.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, згідно зазначених норм, доведення належними засобами доказування певних обставин по справі покладається саме на особу, яка на ці обставини посилається.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Матеріали справи не містять письмових доказів надсилання на адресу відповідача актів приймання-передачі з приміщення з оренди. Разом з тим, усне повідомлення відповідача про прийняття об'єкту з оренди не може вважатися належним доказом, оскільки не підтверджує тих обставин, з якими закон пов'язує настання певних прав та виникнення обов'язків, та не спростовує доводів, наведених відповідачем.

В спростування наведених позивачем обставин, в матеріалах справи наявний лист Комунального підприємства «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в місті Києві № 1432/7 від 03.12.2012, в якому позивача було повідомлено про те, що строк дії договору оренди від 30.12.2011 НОМЕР_1 закінчується 31.12.2012 та просило з 01.01.2013 звільнити орендоване приміщення по акту приймання-передачі.

Комунальне підприємство «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району в місті Києві листом від 29.12.2012 № 1543 повідомило позивача про неможливість надати документи про продовження терміну дії договору оренди від 30.12.2011 № 128, оскільки відповідно до розпорядження КМДА № 2131 від 29.11.2012 в буд. № АДРЕСА_1 відсутня нежитлова площа.

Листом від 23.01.2013 № 04-11-162 Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією направлено заяву на адресу ФОП ОСОБА_2 про припинення дії договору та вимогою звільнити приміщення.

Отже, наявні в матеріалах справи документи спростовують твердження позивача про небажання відповідача прийняти орендоване приміщення з оренди та будь-які порушення його прав.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, зважаючи на те, що матеріали справи не містять доказів надсилання (надання) позивачем відповідачу актів приймання-передачі приміщення з оренди, а також враховуючи, що позивач в установленому порядку обставини, які повідомлені відповідачем не спростував, господарський суд дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції відмову в задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/8408/15-г залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі № 910/8408/15-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8408/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх