ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 50/318-б-46/536-2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Погребняка В.Я.
суддів:Білошкап О.В.,
Жукової Л.В.
розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина"
на ухвалугосподарського суду м.Києва від 14.04.2015 року
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року
у справі№50/318-б-46/536-2012 господарського суду м.Києва
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ательє"
доПриватного підприємства "Розмарин"
провизнання банкрутом,

за участю представників сторін: від ПП "Розмарин" - Карпунов І.О. за довіреністю б/н від 03.12.2014 року, від ПАТ "Укрсоцбанк" - Джаловян І.А. за довіреністю №02-36/393 від 05.02.2015 року, від ПАТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" -Сімонова Є.О. за довіреністю № НАЕ 124617 від 29.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року (суддя - Пасько М.В.) у справі №50/318-б-46/536-2012, зокрема, відхилено скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" на дії та бездіяльність ліквідатора Приватного підприємства "Розмарин" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Пантелієнко В.О., суддя - Доманська М.Л., суддя - Шипко В.В) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 - без змін.

Не погодившись з ухвалою господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року, в частині відхилення скарги на дії ліквідатора, та постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012, Приватне акціонерне товариство "Галичина" (далі - ПрАТ "Галичина") звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування означених судових актів в оскаржених частинах, з вимогою прийняти нове рішення, яким скаргу на дії та бездіяльність арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. задовольнити; визнати неправомірною бездіяльність арбітражного керуючого - ліквідатора ПП "Розмарин", яка полягає у непроведенні повторного та другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу, в т.ч. із зниженням початкової вартості майна; визнати неправомірними дії арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., які полягають у проведенні повторного аукціону з продажу майна банкрута частинами, призначеного на 16.12.2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та ч.5 ст.44, ч.1 ст.43, ст.65, ст.66, ч.3 ст.98, ч.3 ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, скаржник вважає, що всупереч вимогам ст.ст.65,66 Закону про банкрутство ліквідатором не було забезпечено проведення повторного та другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу, в т.ч. зі зниженням початкової вартості майна.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.09.2015 року зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Галичина" на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 до надходження всіх матеріалів справи до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 01.10.2015 року поновлено провадження за касаційною скаргою ПрАТ "Галичина" у справі №50/318-б-46/536-2012 , розгляд скарги призначено на 13.10.2015 року.

Розпорядженням В.о. секретаря третьої судової палати Вищого господарського суду України від 30.09.2015 року для розгляду справи №50/318-б-46/536-2012 господарського суду м.Києва сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді: Білошкап О.В., Жукова Л.В.

Кредитор, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" у відзиві б/н від 27.10.2015 року на касаційну та представник кредитора судовому засіданні, проти вимог та доводів скаржника заперечує, вважає їх безпідставними та необгрунтованими.

Ліквідатор ПП "Розмарин" Кучак Ю.Ф. у відзиві на касаційну скаргу з доводами та твердженнями скаржника, ПрАТ "Галичина", не погоджується з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Поряд з цим, вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року не підлягає оскарженню у касаційному порядку, з огляду на приписи ч.3 ст.8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Просить припинити провадження щодо розгляду касаційної скарги ПАТ "Галичина" на ухвалу господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 .

Колегія суддів Вищого господарського суду України при вирішенні питання про можливість перегляду в касаційному порядку оскаржуваних судових актів попередніх судових інстанцій, виходить з такого.

Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Згідно із ч.2 ст.4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч.1 ст.8 Закону про банкрутство ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом (ч. 2 ст.8 Закону про банкрутство).

У касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (ч.3 ст.8 Закону про банкрутство).

В даному випадку предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанції, в межах наданих повноважень, є скарга ПАТ "Галичина" на дії та бездіяльність ліквідатора Кучака Ю.Ф. з вимогою усунути останнього від виконання обов'язків ліквідатора.

Проаналізувавши положення статей 4-1, 4-2 ГПК України та статей 2, 8, 9, 41 Закону про банкрутство у взаємозв'язку з нормами статей 8, 55 та пунктів 2, 8 частини 3 статті 129 Конституції України, беручи до уваги правові висновки Конституційного Суду України, викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 року № 2-рп/2011 (абзац 11 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини), Рішенні Конституційного Суду України від 27.01.2010 року № 3-рп (абзац 6 пункту 3 мотивувальної частини) та Рішенні Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012 (абзаци 1 та 3 пункту 3.2. мотивувальної частини), колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційну скаргу ПАТ "Галичина" належить розглянути по суті .

Крім того, абзац 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 містить вказівку на можливість оскарження вказаної постанови до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши представників кредиторів та боржника, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2011року порушено провадження у справі № 50/318-б за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кофе-Ательє" (далі - ТОВ "Кофе-Ательє") про банкрутство Приватного підприємства "Розмарин" ( далі - ПП "Розмарин").

22.12.2011 року судом прийнято ухвалу підготовчого засідання, якою визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Захарчука В.С. тощо.

Ухвалою попереднього засідання від 24.07.2012 року місцевим судом затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Розмарин".

Постановою місцевого суду від 22.07.2013 року визнано банкрутом ПП "Розмарин" у порядку ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

24.11.2014 року до місцевого суду від ПрАТ "Галичина" надійшла скарга на дії та бездіяльність арбітражного керуючого - ліквідатора ПП "Розмарин" Кучака Ю.Ф.

13.04.2015 року від ліквідатора боржника до суду надійшов звіт за наслідками проведеної ліквідаційної процедури у справі № 50/318-б-46/536-2012.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012, зокрема, відхилено скаргу ПрАТ "Галичина" на дії та бездіяльність ліквідатора ПП "Розмарин" арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року апеляційну скаргу ПрАТ "Галичина" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 - без змін.

Приймаючи означені судові акти в оскарженій частині, суди попередніх інстанцій виходили з відзиву арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф. по суті поданої скарги на дії та бездіяльність ліквідатора боржника, а також звіту про виконану роботу. На підставі означених документів, суди дійшли висновку, що арбітражний керуючий реалізував заставне майно боржника, а тому мав права на його продаж частинами відповідно до розміру вартості заставного майна до розміру кредиторських вимог відповідних кредиторів.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій передчасними з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарського процесуального кодексу України ( далі - ГПК України) у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Згідно зі ст.41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) .

З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року.

В даному випадку, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону про банкрутство в редакції чинній з 19.01.2013 року.

Згідно зі ст. 40 Закону про банкрутство, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Статтею 41 Закону про банкрутство передбачено, що ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

У відповідності зі ст. 41 Закону про банкрутство, дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю). У разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Приписами ст. 98 Закону про банкрутство встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора за його заявою. Усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); 6) наявності конфлікту інтересів. Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство (ст. 114 Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2014 року до господарського суду м.Києва від кредитора, ПрАТ "Галичина" , надійшла скарга на дії та бездіяльність арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що всупереч вимогам ст.ст.65,66 Закону про банкрутство ліквідатором не було забезпечено проведення повторного та другого повторного аукціону з продажу майна банкрута у складі цілісного майнового комплексу, в т.ч. із зниженням початкової вартості майна. При цьому, кредитор зауважує на тому, що ліквідатор розпочав продаж майна банкрута частинами, у складі 3 лотів, за відсутності підтвердження того, що майно банкрута не можна продати у складі цілісного майнового комплексу, перший аукціон з продажу майна банкрута частинами не проводився, відповідний повторний та другий повторний аукціон не проводилися. Крім того, вказує на те, що сумарно вартість лотів №№ 1-3 становить 8139000,00грн., що більш як у восьмеро менше, ніж початкова вартість цілісного майнового комплексу та навіть менше, ніж сума вимог забезпечених кредиторів у справі.

Частинами 1, 2 статті 43 Закону про банкрутство визначено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону про банкрутство продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Порядок проведення аукціонів та зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні, визначений Законом про банкрутство.

Статтями 65, 66 Закону про банкрутство передбачено, що вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості. При цьому, про наведене зазначається у відповідному оголошенні. Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Колегія суддів також зазначає, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми; а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Проте, всупереч вимог чинного законодавства, господарський суд м.Києва, посилаючись лише на відзив ліквідатора банкрута Кучака Ю.Ф. та звіт ліквідатора, не розглянув в повному обсязі доводи, які були викладені у скарзі ПрАТ "Галичина" на дії та бездіяльність ліквідатора та належним чином законодавчо не обґрунтував свої висновки.

Відповідно до вимог ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

При цьому, суд апеляційної інстанції, наданими процесуальним законом повноваженнями не скористався та допущених господарським судом порушень не усунув, не надав належної правової оцінки доводам апеляційної скарги та не навів належного обґрунтування прийнятому рішенню щодо відхилення скарги ПАТ "Галичина".

Вказані порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій призвели до неповного з'ясування обставин справи, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати, що судами дана правильна юридична оцінка спірним правовідносинам.

Допущені порушення норм процесуального права, що призвели до неповного з'ясування обставин справи, не можуть бути усунуті судом касаційної інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року прийняті з порушенням норм процесуального права та підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до статті 111-7 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Під час нового розгляду справи, суду належить врахувати вищевикладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам та заперечення сторін і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Галичина" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду м.Києва від 14.04.2015 року, в частині відхилення скарги ПАТ "Галичина" на дії арбітражного керуючого - ліквідатора Кучака Ю.Ф., та постанову Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року у справі №50/318-б-46/536-2012 - скасувати.

Справу №50/318-б-46/536-2012, у скасованій частині, передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя: В.Я. Погребняк
Судді: О.В. Білошкап
Л.В. Жукова