ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Справа № 916/3885/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коробенка Г.П.

суддів Прокопанич Г.К.

Шаргала В.І.

за участю представників:

Прокурора: від Генеральної прокуратури України - Онуфрієнко М.В., посв. № 031806 від 30.01.2015 року;

Позивача: не з'явився;

Відповідача: не з'явився;

Третьої особи: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 року

у справі № 916/3885/14 господарського суду Одеської області

за позовом заступника прокурора Суворовського району міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

про внесення змін до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року заступник прокурора Суворовського району міста Одеси, виступаючи в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відкритого акціонерного товариства "Третій автобусний парк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, просив внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 15.12.2010 року, зареєстрованого в Управлінні Держкомзему у м. Одеса, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.07.2011 року за № 00054, яким Одеською міською радою передано відкритому акціонерному товариству "Третій автобусний парк" земельну ділянку площею 28 776 кв.м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.7-а Пересипська, 2-а терміном на 50 років: - викласти п. 2.3 договору оренди земельної ділянки від 15.12.2010 року у наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 28 766 кв.м становить 12 063 762,48грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 88/С від 07.10.2013 року, складеного управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області"; - викласти п. 4.1 договору оренди земельної ділянки від 15.12.2010 року у наступній редакції: "Орендна плата за земельну ділянку площею 28 766 кв. м, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.7-а Пересипська, 2-а розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки, складає 361 912,87 грн. на рік".

Позовні вимоги мотивовано зміною нормативної грошової оцінки земель м. Одеса та обов'язком орендаря щодо внесення змін до договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.11.2014 року здійснено заміну відповідача - відкритого акціонерного товариства "Третій автобусний парк" на його правонаступника - товариство з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк".

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.12.2014 року (суддя Зайцев Ю.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 року (головуючий Величко Т.А., судді Будішевська Л.О., Таран С.В.) позов задоволено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Оскаржені судові акти мотивовано доведеністю та обгрунтованістю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятими судовими актами, товариство з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, просило оскаржені судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Розпорядженням секретаря другої судової палати № 03-05/1521 від 24.09.2015 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шаргало В.І., судді Алєєва І.В., Прокопанич Г.К. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 24.09.2015 року касаційну скаргу товариство з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.10.2015 року.

Розпорядженням секретаря другої судової палати № 03-05/1625 від 06.10.2015 року сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., Прокопанич Г.К. (доповідач), Шаргало В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.10.2015 року розгляд касаційної скарги відкладено на 29.10.2015 року.

У судове засідання 29.10.2015 року представники позивача - Одеської міської ради, відповідача - товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк", третьої особи - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників позивача - Одеської міської ради, відповідача - товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк", третьої особи - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, вислухавши прокурора, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15.12.2010 року на підставі рішення Одеської міської ради № 3686-V від 09.10.2008 року між Одеською міською радою та відкритим акціонерним товариством "Третій автобусний парк" було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 2,8776 кв.м, що знаходиться у м. Одеса, вул. 7-а Пересипська, 2-а згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору терміном на 50 років для експлуатації нежитлових будівель та споруд автотранспортного підприємства.

Вказаний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Одеса, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 06.07.2011 року за № 00054.

Відповідно до п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка площею 28 776 кв. м, у тому числі по угіддях: під капітальною забудовою - 5 004 кв.м; під тимчасовою забудовою - 98 кв.м; під спорудами 279 кв.м; під проїздами, проходами та площадками - 23 141 кв.м; під зеленими насадженнями - 254 кв.м.

На земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі та споруди, які належать відкритому акціонерному товариству "Третій автобусний парк" на підставі наказу № 938 Регіонального відділення по Одеській області Фонду державного майна України від 28.07.1998 року, право власності на які зареєстровано в КП "ОМБТІ та РОН" 21.09.2004 року в книзі 35 неж-176 за номером запису 1457.

Згідно п. 2.3 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 7 886 166,72 грн., з урахуванням за 2008-2009 роки, згідно довідки-витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 22.09.2008 року № 67-03/С, складеної Управлінням Держкомзему у місті Одеса Головного управління Держкомзему у Одеській області Державного комітету України із земельних ресурсів.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що орендна плата за земельну ділянку площею 28 776 кв.м розрахована у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає 236 585,00 грн. на рік, з урахуванням за 2008-2009 роки.

Відповідно до п. 4.2 договору розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення Одеської міської ради № 4247-IV від 15.07.2005 року у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах, передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів його господарської діяльності. Умови цього договору щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладання відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід'ємними частинами цього договору, крім випадків: зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України; корегування "Грошової оцінки земель міста Одеси", яка затверджується рішеннями Одеської міської ради; зміни функціонального призначення будівлі або її частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється орендодавцем.

Згідно п. 12.1 договору зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін, яка підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

Відповідно до п. 14.1 договору він набирає чинності після його підписання сторонами та держаної реєстрації.

На підставі укладеного акту прийому-передачі орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду вищезазначену земельну ділянку.

Судами також встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси та введено її в дію з 01.01.2012 року; введено в дію затверджену грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01.2012 року. Протягом 2011 року при розрахунках річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні застосовувати дані з грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 09.12.1999 року № 438-ІІІ; доручено Управлінню економіки і інвестиційної політики та зовнішньоекономічної діяльності Одеської міської ради спільно з Одеським міським управлінням земельних ресурсів Одеської міської ради підготувати пропозиції щодо застосування фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за землю у термін до 01.07.2011 року та подати їх на розгляд Одеській міській раді.

Рішенням Одеської міської ради від 20.09.2011 року №1267-VI затверджено фіксовані відсотки при визначені орендної плати за землі м. Одеси відповідно до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Одеси, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 28.12.2010 року №41-VI; введено в дію затверджені фіксовані відсотки орендної плати за землі м. Одеси з 20.09.2011 року, доручено Одеському міському управлінню земельних ресурсів Одеської міської ради вжити заходи щодо внесення відповідних змін в договори оренди земельних ділянок; встановлено, що, зокрема, рішення Одеської міської ради від 26.03.2003 року № 1061-ХХІY, 31.10.2000 року № 1709-ХХШ втрачають чинність з 20.09.2011 року.

Також рішенням Одеської міської ради від 20.09.2011 року № 1268-VI внесено зміни до рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI, а саме, п. 3 викладено у наступній редакції: "Ввести в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель м. Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011 року"; вважати таким, що втратило чинність рішення Одеської міської ради від 09.12.1999 року № 438-III "Про затвердження проекту "Грошова оцінка земель м. Одеси"; доручено Департаменту інформації і зв'язків з громадськістю Одеської міської ради оприлюднити це рішення у встановленому закону порядку.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 07.10.2013 року № 88/С нормативна грошова оцінка земельної ділянки, землекористувачем якої є відкрите акціонерне товариство "Третій автобусний парк" площею 28 776 кв.м становить 12 063 762,48 грн.

Для приведення розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства щодо нормативної грошової оцінки земель та укладення додаткової угоди до договору оренди землі Департаментом комунальної власності Одеської міської ради, який уповноважений від імені Одеської міської ради вчиняти дії, пов'язані з підготовкою внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у межах міста Одеси на адресу відповідача було направлено пропозицію про внесення змін до договору оренди землі з додатком проекту додаткового договору та розрахунку орендної плати - в частині зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки та розміру орендної плати, які не були погоджені відповідачем.

Згідно ст. 13 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 30 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін.

У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Пунктом 2.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Частиною 1 ст. 15 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" визначено, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України від 06.10.1998 року № 161-XIV "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

За змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини першої статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Крім того згідно п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до положень статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішення Одеської міської ради від 28.12.2010 року № 41-VI, від 20.09.2011 року № 1267-VI та № 1268-VI, а також витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси № 88/С від 07.10.2013 року, якими змінено нормативну грошову оцінку земель міста Одеса та затверджено нові ставки орендної плати, є чинними й у встановленому законом порядку незаконними не визнавались, тому вони є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд, з яким погодилась і апеляційна інстанція, дійшов обгрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову щодо внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати (зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07.10.2015 року у справі № 922/3871/14).

Частиною 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Доводи заявника касаційної скарги про відсутність предмета спору відхиляються, оскільки судами попередніх інстанцій було встановлено факт дотримання орендодавцем вимог ст. 188 Господарського кодексу України, а, як було зазначено вище, касаційна інстанція позбавлена процесуальної можливості здійснювати переоцінку доказів у справі.

Також безпідставними судова колегія вважає посилання заявника касаційної скарги на порушення судами приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення у справі, що є предметом касаційного перегляду, прийняте судом першої інстанції 15.12.2014 року, тоді як ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 522/11050/14-а, яку відповідач вважає преюдиціальною, постановлена 18.02.2015 року.

З врахуванням вищенаведеного підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції, якою було правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, відсутні.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Третій автобусний парк" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 року у справі № 916/3885/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді: Г.К. Прокопанич

В.І. Шаргало