ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.10.15р. Справа № 904/9369/15

Суддя Бондарєв Е.М. , розглянувши матеріали

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Дніпропетровськ

до приватного підприємства "Агрофірма "Деметра", с. Пролетарське Магдалинівський району Дніпропетровська області

про спонукання до виконання мирової угоди від 03.12.2008 року шляхом стягнення заборгованості за мировою угодою у сумі 1 040 216,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про спонукання приватне підприємство "Агрофірма "Деметра" до виконання мирової угоди від 03.12.2008 року, що затверджена ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2008 року по справі № 38/107-08 шляхом стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Дніпропетровського обласного управління публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заборгованість за мировою угодою у сумі 1 040 216,38 грн., з яких:

- прострочена заборгованість - 491 558,34 грн.

- прострочена заборгованість по відсоткам - 128 813,58 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків за період з 02.11.2014 року по 30.09.2015 року - 109 870,61 грн.

- пеня за несвоєчасне погашення боргу за період з 02.11.2014 року по 30.09.2015 року - 309 973,85 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 218 гривень, з 1 вересня - 1 378 гривень, у погодинному розмірі: з 1 січня - 7,29 гривні, з 1 вересня - 8,29 гривні.

З урахуванням заявлених позивачем позовних вимог майнового характеру у сумі 1 040 216,38 грн. судовий збір має бути сплачений у сумі 15 603,25 грн. (1 040 216,38 х 1,5% = 15 603,2457).

Однак у якості доказу сплати судового збору позивачем додано до позовної заяви оригінал платіжного доручення № 103179813 від 07.10.2015 року про сплату судового збору у сумі 9 607,30 грн.

Таким чином, доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі позивачем не надано, таким чином наявні обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 11120, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору (частина 2 пункту 2.22. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

При цьому суд зазначає, що за змістом статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви без розгляду у даному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Керуючись п. 4 частини першої ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток - позовна заява № 19/19-640/5265 від 21.10.2015 року з додатками на 30

аркушах, в т.ч. платіжне доручення № 103179813 від 07.10.2015

року про сплату судового збору у сумі 9 607,30 грн.

Суддя ОСОБА_1