ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.10.15 Справа № 904/7979/15

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ", м. Київ

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 20 075,43 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (далі-Відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу у розмірі 20 075,43 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 24.09.2015, 13.10.2015 розгляд справ був відкладений на 13.10.2015, 29.10.2015 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно договору добровільного страхування наземного транспорту №CON/I/CASCS/085Га/14д від 10.09.2014, укладеному між приватним акціонерним товариством СТРАХОВА КОМПАНІЯ АХА СТРАХУВАННЯ та ОСОБА_1 застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Honda Civik 4D, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, з яким стався страховий випадок, внаслідок якого згідно страхового акту №1.003.15.01375/VESKO4168 від 20.02.2015 виплачено страхове відшкодування в розмірі 21 075,43 грн. Оскільки страхова подія, внаслідок якої було здійснено страхову виплату, виникла з вини ОСОБА_2, відповідальність якого застрахована в приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" згідно полісу АІ №0199162, Позивач просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 20 075,43 грн., з урахування передбаченої вказаним полісом франшизи в розмірі 1 000,00 грн.

Позивач в судові засідання, призначені на 24.09.2015, 13.10.2015, 29.10.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом докази не надав. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №139, 743040, 128. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Відповідач в судові засідання, призначені на 24.09.2015, 13.10.2015, 29.10.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та витребувані судом докази не надав. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №972, 124, 807. Клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Позивача та представника Відповідача документально підтверджена не була, враховуючи закінчення передбаченого статтею 69 Господарського процесуального кодексу двомісячного строку вирішення спору та відсутність відповідного клопотання щодо його продовження, надані Позивачем матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Позивача та представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 29.10.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2014 приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (далі-Позивач, Страховик) та ОСОБА_1 (далі-Страхувальник) уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту №CON/I/CASCS/085Га/14д, відповідно до умов якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль Honda Civiс 4D, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску (далі - Застрахований ТЗ).

30.01.2015 о 18.50 в м. Києві по вул. Бальзака, 55 відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю Застрахованого ТЗ Honda Civiс 4D, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску під керуванням ОСОБА_1, та автомобілем Skoda Fabia, держаний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2.

В результаті зазначеної ДТП, Застрахований ТЗ Honda Civiс 4D, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ДАІ від 30.01.2015 року про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.15 по справі №754/2069/15-п притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340,00 грн.

З метою визначення розміру матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням Застрахованого було проведено огляд транспортного засобу, про що складено акт огляду транспортного засобу (ТС) від 02.02.2015.

Відповідно до страхового акту №1.003.15.01375/VESKO4168 від 20.02.2015 Позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 21 075,43 грн.

Розмір страхового відшкодування, зазначений в страховому акті №1.003.15.01375/VESKO4168 від 20.02.2015, відповідно до умов Договору страхування був визначений Позивачем на підставі рахунку-фактури №178 від 02.02.2015, виставленого ПрАТ "Дніпро Мотор Інвест".

На підставі страхового акту №1.003.15.01375/VESKO4168 від 20.02.2015 та повідомлення страхувальника про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, Позивач, виконуючи свої зобовязання за Договором страхування, сплатив ПрАТ "Дніпро Мотор Інвест" суму страхового відшкодування в розмірі 21 075,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням №158 765 від 23.02.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_2 застрахована у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (Відповідач), що підтверджується полісом АІ №0199162.

Позивач направив на адресу Відповідача вимогу вих. №6872/01375/УБК від 02.07.2015 в якій просив здійснити відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 21 075,43 грн. Проте Відповідач на претензію не відреагував, грошові кошти не перерахував.

Оскільки відповідальність власника транспортного засобу, яким керував винуватець ДТП, застрахована Відповідачем за полісом АІ №0199162, Позивач звернувся з позовом про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу саме до Відповідача.

Позивач керуючись нормами Господарського та Цивільного кодексів України, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" просить стягнути з Відповідача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 20 075,43 грн. (При цьому Позивачем враховано, що відповідно до умов полісу АІ №0199162 розмір франшизи становить 1000,00 грн. Отже сума зобовязання, яка має бути сплачена Відповідачем становить 20 075,43 грн. (21 075,43 грн. 1 000,00 грн. = 20 075,43 грн.).

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтями 1166 та 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, та в разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала транспортним Skoda Fabia, держаний номерний знак НОМЕР_2, встановлена в судовому порядку, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 23.02.15 по справі №754/2069/15-п.

Таким чином, з аналізу вищезазначених правових норм вбачається, що Позивач після виплати застрахованій ним особі страхового відшкодування, може звернутися з відповідною вимогою стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу саме до страховика за наявності певних підстав.

Правила відшкодування шкоди заподіяної третій особі встановлені ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Порядок виплати страхового відшкодування визначений ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зокрема, у п. 37.4 якої встановлено, що страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, у разі, коли такі витрати здійснюються за згодою страховика. Якщо страхувальник або особа, відповідальність якої застрахована, здійснили такі витрати без попереднього погодження із страховиком, страховик має право відмовити у компенсації таких витрат або зменшити їх розмір з урахуванням вимог законодавства України про порядок відшкодування такої шкоди.

Проте, Відповідач, який є страховиком винної у скоєні ДТП та нанесені збитків ОСОБА_1, відповідальність якої ним застрахована, не здійснював виплати страхового відшкодування безпосередньо потерпілому, який отримав таке страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №CON/I/CASCS/085Га/14д від 10.09.2014 від Позивача.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено підстави для подачі регресного позову.

Приписами вказаної правової норми встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п.. 33.1.2 п.33.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Тобто зазначена стаття передбачає наявність у страховика права не пред'явлення регресного позову, а не відсутність цього права.

Виходячи з викладеного, позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 20 075,43 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, 21, кім. 307, ) на користь приватного акціонерного "Страхова компанія "АХА СТРАХУВАННЯ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 20 075,43 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.11.2015.

Суддя ОСОБА_3