РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/16640/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

До Публічного акціонерного товариства «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН»

Про стягнення 61 930,83 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Кисловська В.В. - представник (дов. № 566 від 02.06.2015)

Від відповідача не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН» про стягнення 35 124,86 грн. основного боргу, 22 059,13 грн. інфляційних втрат, 1 629,00 грн. 3% річних, 294,93 грн. пені та 2 822,91 грн. штрафу за Договором № 01984/5-08 на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі від 04.03.2003 та додаткової угоди від 31.07.2011 до договору № 01984/5-08 від 04.03.2003.

Ухвалою суду від 02.07.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/16640/15 та призначено розгляд справи на 05.08.2015.

22.07.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судове засідання 05.08.2014 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання 05.08.2015 представник відповідача не з'явився.

Ухвалою від 05.08.2015 розгляд справи відкладено на 13.10.2015.

В судовому засіданні 13.10.2015 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті справи.

В судовому засіданні 13.10.2015 представник відповідача не з'явився, у письмовому відзиві на позовну заяву просить суд розглянути справу без участі свого представника.

Клопотань про відкладення розгляду справи до початку та під час судового засідання не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до ст. 75 ГПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом судового спору у даній справі є вимога Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН» 35 124,86 грн. основного боргу за надані послуги з водовідведення додаткового об'єму стічних вод за період з 01.06.2012 по 30.04.2015, а також 22 059,13 грн. інфляційних втрат, 1 629,00 грн. 3% річних, 294,93 грн. пені та 2 822,91 грн. штрафу за додатковою угодою від 31.07.2011 до Договору № 01984/5-08 на послуги водопостачання та водовідведення від 04.03.2003.

Договір № 01984/5-08 на послуги водопостачання та водовідведення від 04.03.2003 укладений між Відкритим акціонерним товариством Акціонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (Постачальник, позивач, ПАТ "АК "Київводоканал") та Відкритим акціонерним товариством «Київський завод шлакобетоних блоків», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН» (Абонент, відповідач, ПАТ «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН») (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 договору, сторони погодили, що Постачальник зобов'язується надавати Абоненту послуги з постачання питної води та водовідведення, а Абонент зобов'язується розрахуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22.07.1994 за № 165/374.

Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994 р, втратили чинність 18.10.2008 у зв'язку з набуттям чинності Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України № 190 від 27.06.2008 (надалі - Правила № 190).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки при нарахуванні боргу Позивач керувався Розпорядженням КМДА за № 1661 від 27.11.2008, яке було скасовано, крім того вважає, що Позивачем були порушені строки позовної давності.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

31.07.2011 між ПАТ «АК «Київводоканал» та ПАТ «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН» було укладено додаткову угоду до договору від 04.03.2003 № 01984/5-08 на водовідведення додаткового об'єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію м. Києва через зливоприймачі та люки каналізаційних колодязів.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди Постачальник надає Абоненту послуги з водовідведення додаткового об'єму стічних вод від об'єкта Абонента, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Якутська, 5, які потрапляють до комунальної каналізаційної мережі міста через зливо приймачі та люки каналізаційних колодязів в періоди дощів та сніготанення, в порядку передбаченому Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила № 190); згідно із змінами до цих Правил користування, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України від 27.03.2012 № 131; Правила приймання стічних вод абонентів у систему каналізації м. Києва від 12.10.2011 № 1879; Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України від 19.02.2002 № 37 та даними гідрометеослужби.

Відповідно до п. 7.7 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації м. Києва від 12.10.2011 № 1879 додатковий обсяг стічних вод, що неорганізовано потрапляє у періоди дощів та сніготанення в мережі водовідведення Абонентів або через зливоприймачі та колодязі на мережах водовідведення, які розташовані на території Абонентів, у мережі Водоканалу, визначається відповідно до Правил № 190 та Договору між Водоканалом та Абонентом.

У п. 4.10-4.13 Правил № 190 врегульований механізм розрахунку об'єму стічних вод, що утворюються в результаті випадання атмосферних опадів, сніготанення, поливально-мийних робіт і потрапляють в систему зливової каналізації.

Вартість послуг розраховується Постачальником щомісячно (в інших випадках на квартал або рік) в залежності від об'ємів відведення стічних вод та на підставі тарифів і послуг з водовідведення, встановлених уповноваженими органами згідно з чинним законодавством України і величини рівня атмосферних опадів за даними Гідрометцентру України.

Оплата послуг здійснюється Абонентом на підставі розрахункового документа, який постачальник направляє Абоненту в електронному вигляді (дебетові повідомлення) або у паперовому вигляді (вимоги доручення, рахунки, тощо).

Пунктом 1.4 Правил користування № 190 визначено, що приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мінюсті 26.04.2002 за № 403/6691 (далі - Правила приймання № 37), а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Згідно з п. 1.2 Правил приймання № 37, останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (далі - Підприємства).

Як визначено п. 1.4 Правил приймання № 37, абонент водоканалу - це юридична особа, яка уклала договір з Водоканалом на надання послуг водопостачання та (або) каналізації.

Стічні води підприємств - усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території Підприємства (з урахуванням субабонентів).

Відповідно до п. 2.4 вказаних Правил приймання, підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги.

Отже, надання послуг із приймання додаткового об'єму стічних вод регулюється умовами укладеного сторонами договору та додаткової угоди, а вартість таких послуг підлягає оплаті абонентом (яким є відповідач) на користь Водоканалу (позивача).

Зазначене також кореспондується зі ст. ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем до суду в підтвердження виникнення боргу надано Реєстр дебетових повідомлень, що направлялися до банківської установи відповідача, розрахунки величини плати по відведенню додаткової кількості стічних вод з 01.06.2012 по 30.04.2015.

Отже вказаними вище документами підтверджуються надання позивачем відповідачу та прийняття останнім як споживачем, послуг з водопостачання і водовідведення за кодом 20-1125 за період з 01.06.2012 по 30.04.2015 на суму 35 124,86 грн.

Відповідач у встановлені Договором строки вищеописані отримані послуги не оплатив, отримання ним передбачених умовами Договору не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності цих наданих Позивачем за Договором послуг матеріали справи не містять.

Крім того, позивач, звертаючись із позовними вимогами, просив також стягнути з відповідача інфляційні втрати, 3% річних, пені та штрафу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 ГК України за правопорушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 4.2 договору сторони встановили, що у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги, абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Крім того, в спірний період надання Відповідачу послуг з водовідведення додаткового об'єму стічних вод діяли обидві редакції Договору. В період надання послуг з водопостачання та водовідведення з червня 2012 року по грудень 2013 року та в період з січня 2014 року по квітень 2015 року.

Згідно п. 4.1 Договору за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок, або вимогу щодо оплати, Абонент сплачує Постачальнику штраф у розмірі 10 % від несплаченої суми.

Згідно п. 4.6 Договору (в редакції від 19.12.2013) за безпідставну відмову оплатити направлений рахунок, або вимогу щодо оплати, Абонент сплачує Постачальнику штраф у розмірі 5 % від суми, яку відмовився сплатити.

Також, згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок штрафу, пені, 3% річних та інфляційних втрат судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 294,93 грн. пені, 2 822,91 грн. штрафу, 22 059,13 грн. інфляційних та 1 629,00 грн. 3 % річних також визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на те, що позивачем при визначенні суми заборгованості було застосовано не чинний нормативно-правовий акт, а також пропущено строки позовної давності, суд не приймає їх до уваги оскільки, встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ПАТ «АК «Київводоканал» регулюється постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. У позовний період діяли наступні Постанови: № 184 від 30.09.2011, № 80 від 31.01.2014, № 756 від 18.06.2014.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина 1 ст. 261 ЦК України встановлює, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки розрахувати суму наданих послуг по водовідведення додаткового об'єму стічних вод, які потрапляють в комунальну каналізацію за червень 2012 року було можливо лише у липні 2012 року, (відповідно до листа Українського гідрометеорологічного центу від 02.07.2012 № 01-20/1429), а позов було подано 30.06.2015 позивачем не було пропущено строків позовної давності.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір за приписами ст. 49 ГПК України за звернення позивача до суду з даним позовом покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ЗАВОД СПЕЦБЕТОН» (03680, м. Київ, вул. Якутська, 5, ідентифікаційний код 04012307) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А, ідентифікаційний код 03327664) 35 124,86 грн. (тридцять п'ять тисяч сто двадцять чотири гривні 86 коп.) основного боргу, 22 059,13 грн. (двадцять дві тисячі п'ятдесят дев'ять гривень 13 коп.) інфляційних втрат, 1 629,00 грн. (одна тисяча шістсот двадцять дев'ять гривень 00 коп.) 3% річних, 294,93 грн. (двісті дев'яносто чотири гривні 93 коп.) пені, 2 822,91 грн. (дві тисячі вісімсот двадцять дві гривні 91 коп.) штрафу та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 19.10.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко