ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Справа № 922/1573/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

При секретарі Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №63, від 01.01.15;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №201, від 01.10.15;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №177, від 10.04.15;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року

у справі № 922/1573/15

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод», м. Дніпропетровськ

про стягнення суми пені та штрафу за неналежне виконання умов договору № ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014 у загальному розмірі 3 753 351 грн. 00 коп. ( з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року ( суддя Фещенко В.Ю.) у задоволенні позовних вимог Державного підприємства « Придніпровська залізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» про стягнення суми пені та штрафу за неналежне виконання умов договору відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Державне підприємство «Придніпровська залізниця» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції дав неналежну правову оцінку доказам та неправильно встановив обставини справи.

Зокрема, апелянт вважає, що судом було правильно встановлено факт порушення відповідачем зобовязань за договором, проте безпідставно звільнено від відповідальності за його порушення у звязку із форс-мажорними обставинами, якими суд визнав проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області.

Таке твердження суду, на думку апелянта, є хибним, оскільки відповідачем під час укладення договору було відомо про існування цих обставин, та крім того, він не довів, що вжив усіх необхідних заходів для виконання зобовязання.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування рішення суду та задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 серпня 2015 року апеляційна скарга прийнята до розгляду. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 5 жовтня 2015 року.

05.жовтня 2015р. в судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи до 21 жовтня 2015року.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду, яким відповідача звільнено від відповідальності за порушення господарського зобов'язання, у зв'язку з форс-мажорними обставинами по спірному договору, залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 08.07.2014 Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі - замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківський вагонобудівний завод" (далі - виконавець, відповідач) був укладений договір № ПР/Л 14437/НЮ (далі - договір) (а.с.12-19 том 1), відповідно до умов якого за дорученням замовника, виконавець зобов'язався на власній території з використанням власного обладнання, запчастин та матеріалів виконувати послуги з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів в умовах ВРЗ, у кількості 3 вагонів типу СМК, та надати гарантію на відремонтовані вагони, а замовник зобов'язався прийняти виконані послуги та здійснити оплату на умовах, передбачених договором.

У пункті 11.1. договору сторони погодили, що договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014.

Доказів зміни або розірвання договору сторонами суду не надано.

Відповідно до умов пункту 5.1. договору, ціни на виконання послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів визначаються на конкурсній основі.

Вартість послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів визначається шляхом двостороннього підписання протоколу узгодження цін (додаток до договору № 1) , калькуляцією на послуги (додаток до договору № 2) та розшифровкою заробітної плати і матеріалів (додаток до договору № 2а), які є невід'ємною частиною договору (пункт 5.2. договору).

Згідно з положеннями пункту 5.3. договору сума договору складає 25 533 000 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ 20% - 4 255 500 грн. 00 коп.

Відповідно до підписаного сторонами додатка № 1 до договору - Протоколу узгодження ціни, вартість послуг з ремонту одного вагона, складає 8 511 000 грн. 00 коп., загальна вартість послуг із ремонту становить 25 533 000 грн. 00 коп. (а.с.20 том 1).

Також сторонами було підписано калькуляцію на послуги з капітально-відновлювального ремонту одного вагону (а.с.21 том 1), графік подачі вагонів в ремонт (а.с.22 том 1).

Згідно умов пункту 1.3. договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 10.12.2014, строк надання послуг протягом 2014 року з моменту підписання акту приймання-передачі вагона у ремонт (зазначених у пункті 3.8. договору), який оформлюється після подання заявки замовника, яка є підтвердженням готовності замовника до прийому та оплати наданих послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів. Заявка подається за умови затвердженого річного фінансового плану та залученого фінансування на відповідні цілі. Послуги з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів виконуються не пізніше 26.12.2014 (а.с.23-24 том 1).

При цьому, відповідно до пункту 3.8. договору, зокрема, приймання вагонів у ремонт оформляється актом приймання-передачі по формі ЗРУ-25 (з додатком переліку інструменту та інвентарю, які приймаються на зберігання, з описом їх стану). Вагони вважаються прийнятими у ремонт з моменту підписання акту приймання-передачі форми ЗРУ-25 представниками виконавця та замовника.

Дата підписання акту приймання-передачі ЗРУ-25 є датою початку надання послуг з КВР пасажирського вагона.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківський вагонобудівний завод» із позовом про стягнення суми пені та штрафу у загальній сумі 3 753 351 грн., позивач - Державне підприємство «Придніпровська залізниця» посилався на невиконання відповідачем зобов'язань за договором № ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014 в частині надання послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів у встановлений договором строк.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, внаслідок настання обставин непереборної сили, не мав можливості своєчасного виконання зобов'язання, внаслідок відсутності на ринку України виробників кліматичних установок УК ПВ вик. 01Б ТУ 4862-002-09 (холодопродуктивністю 26 кВт) та установок кліматичних УКВ ПВ вик. 7ВГ ТУ 4862-002- (холодопродуктивністю 22 кВт), які виробляються на території Російської Федерації (при цьому офіційний дилер розташований у зоні проведення антитерористичної операції), що унеможливило належне виконання відповідачем зобов'язань за договором № ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014.

З огляду на вищезазначене, господарський суд дійшов висновку про те, що неналежне виконання відповідачем договірного зобов'язання, обумовлене існуванням форс-мажорних обставин, що підтверджується сертифікатом Харківської торгово-промислової палати № 4822 від 29.07.2015 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Луганської області, обмеження експорту-імпорту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивачем були передані відповідачу вагони на підставі наступних актів приймання-передачі вагонів в ремонт за формою ЗРУ-25:

- акт № 12685 від 16.07.2014 про передачі вагону № 046-12685 (а.с.25-27 том 1);

- акт № 05848 від 04.08.2014 про передачі вагону № 045-05848 (а.с.28-30 том 1);

- акт № 105830 від 04.08.2014 про передачі вагону № 045-05830 (а.с.31-33 том 1).

Проте, як встановлено судом першої інстанції, і визнано сторонами, свої зобовязання з капітально-відновлювального ремонту вагонів відповідач виконав з простроченням, а саме:

- відповідно до акту приймання-здачі вагонів № 2 від 06.02.2015 після проведення капітально-відновлювального ремонту відповідачем було повернуто позивачу пасажирський вагон типу СМК (47Д) № 046-12685 (а.с.72 том 1, а.с.41-48 том 2);

- відповідно до акту здавання вагонів № 51/1 від 05.03.2015 після проведення капітально-відновлювального ремонту відповідачем було повернуто позивачу пасажирський вагон № 046-12560 (а.с.53-56 том 2);

- відповідно до акту від 28.04.2015 після проведення капітально-відновлювального ремонту та усунення зауважень із акта від 22.04.2015 відповідачем було повернуто позивачу пасажирський вагон № 046-12552 (а.с.58, 62-67 том 2).

Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про прострочення відповідача, що полягало в несвоєчасному наданні послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів за договором № ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014, а саме: в період з 27.12.2014 по 05.02.2015, в період з 27.12.2014 по 04.03.2015 та в період з 27.12.2014 по 27.04.2015 відповідно, і що згідно з п.8.2 Договору є підставою для сплати штрафу у розмірі 7% від вартості прострочених послуг та 0,1% від вартості послуг, з яких допущено прострочення.

Приписами ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Господарським кодексом також встановлено, що сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин (ч.4 ст.219 ГК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно пункту 9.1 Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін ( аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Відповідно пункту 9.2 сторона, що не може виконувати зобовязання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом пяти днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є довідка відповідного уповноваженого органу.

Судом встановлено, що відповідач повідомив позивача про обставини непереборної сили, які унеможливлюють належне виконання договору у встановлений строк, що підтверджується відповіддю позивача від 15.10.2014 року про недоцільність зміни графіку випуску вагонів з ремонту.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до п.9.2 договору, 26.12.2014 року відповідач знов звернувся до позивача із пропозицією перенести прийняття робіт, повязаних з установкою комплектації імпортного виробництва на перший квартал 2015 року у звязку із форс-мажорними обставинами, які діють на території Луганської, Донецької та Харківської областей, що підтверджується довідкою Торгово-промислової палати № 1728/05-4 від 4.07.14р. в частині закупівлі комплектуючих імпортного виробництва. ( л.с. 67)

Аналогічний лист було надіслано 13.01.2015 року, проте відповіді не отримано, та 27.02.2015 року.

З метою вжиття заходів для належного виконання робіт, відповідач звертався із пропозицією про продовження строку виконання зобовязань за участю імпортних комплектуючих до 30.06.2015 року.

Доводи позивача про невжиття відповідачем заходів, повязаних із належним виконанням своїх зобовязань спростовуються тим, що 14 січня 2015 року між сторонами відбулися перемови за наслідками якого було прийнято рішення, яким встановлено орієнтований термін повного виконання договору ПР/Л 14437/НЮ від 08.07.2014 року 30.06.2015 року.

Означене рішення було оформлено письмово у вигляді протоколу наради представників сторін, що відповідає вимогам ст. 181 ГК України щодо спрощеної письмової форми, а також вимогам ст.ст.179, 180, 188 ГК України та ст. 638 ЦК України( л.с.69).

Листом заступника начальника Департаменту пасажирських перевезень було погоджено встановлення визначеного терміну виконання робіт за наявності причин затримки виконання умов вказаного договору ( наведених в протоколі наради), які можуть бути визнані обєктивними і такими, що не залежать від волі ТОВ « Харківський вагонобудівний завод» ( л.с. 68)

Вищезазначене спростовує доводи апелянта про те, що відповідач не вжив всіх необхідних заходів для виконання зобовязання.

Як встановлено судом та підтверджено належними доказами, закупівля та доставка товарно-матеріальних цінностей, необхідних для виконання послуг з капітально-відновлювального ремонту вагонів типу СМК ускладнилось в звязку з проведенням активної фази антитерористичної операції в Донецькій, Луганській та Харківській областях. Значна кількість підприємств виробників товарно-матеріальних цінностей знаходиться в межах території проведення АТО.

Виробником кліматичної установки, встановлення якої було передбачено технічними умовами, відповідно до документації конкурсних торгів, є ЗАТ « Петрокліма» - особа-нерезидент, що знаходиться на території Російської Федерації. Необхідність закупівлі кліматичної установки даного виробника викликана тим, що вітчизняними виробниками подібних установок не витримуються технічні вимоги, закладені в Технічних умовах до Договору, змінити самостійно які відповідач не мав змоги, оскільки договір був укладений на виконання Закону України « Про здійснення державних закупівель».

Відповідно до ч.5 ст. 40 Закону України « Про здійснення державних закупівель» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі, тому відповідач не мав права вийти за межі технічної документації, визначеної конкурсною документацією на підставі заявки замовника торгів.

Крім того, на момент укладання договору, сторонам не могло бути відомо про ускладнення у отриманні саме означеної кліматичної установки, оскільки лише після складання актів приймання-передачі вагонів та технічного рішення про провадження терміну служби вагонів, виконавець послуг зміг визначитись з переліком робіт та черговістю їх виконання.

Саме після обстеження вагонів та з урахуванням вимог до черговості виконання робіт відповідач зміг надати заявку на придбання кліматичних установок, які були зазначені у документації конкурсних торгів та у додатку до договору.

Як встановлено судом, 2014 році ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» приймав участь та став переможцем у конкурсних торгах на закупівлю послуг з модернізації та капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів.

28.03.2014 року за № 34 протоколом засідання комітету конкурсних торгів була затверджена документація конкурсних торгів, надана замовником торгів- Державним підприємством «Придніпровська залізниця».

12.05.2014 року та 21.05.2014 року протоколами засідання комітету з конкурсних торгів від 12.05.2014 року за № 55 та від 21.05.2014 року за № 59 відповідно, ДП «Придніпровська залізниця» внесла зміни № 1 та № 2 до документації конкурсних торгів на закупівлю «Послуг з капітально-відновлювального ремонту пасажирських вагонів в умовах ВРЗ»

Пунктом 5.2 документації конкурсних торгів та змін передбачено, що Замовник відхиляє пропозиції конкурсних торгів у разі, якщо пропозиція конкурсних торгів не відповідає умовам документації конкурсних торгів.

Додатком № 5 документації конкурсних торгів до Договору передбачені технічні вимоги з ремонту вагонів відповідно до нормативної документації ( л.с. 127 т.2), яким передбачено обладнання вагонів на підставі ДСТУ 4049 і ЦУО-0039. Система кондиціонування ДСТУ 4049.

Видами робіт, узгодженими сторонами, у межах документації конкурсних торгів, передбачено облаштування вагонів системою кондиціонування повітря типу АВК-30 або аналог, а саме, встановити кліматичну установку УК ПВ вик.01Б з вбудованим перетворювачем частити і напруги виробництва ЗАТ « Петрокліма».м.С-Петербург, РФ ( л.с. 132) , тобто, технічна документація конкурсних торгів передбачала встановлення саме такої системи кондиціонування повітря, що позбавило можливості своєчасно її отримати за договором поставки у звязку із визнанням у подальшому РФ державою агресором та обмеження економічних звязків.

Відповідно до сертифікату № 4822 про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили), виданого 29 липня 2015 року Торгово-промисловою палатою України, на підставі Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, посвідчено настання форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Луганської області, обмеження експорту, імпорту.

Означений сертифікат виданий на вимогу ТОВ « Харківський ваго будівний завод» щодо зобовязання з капітально-відновлювального ремонту пасажирських купейних вагонів в умовах ВРЗ у кількості 3 вагони типу СМК за договором № ПР/Л-14437,НЮ від 08.07.2014, які унеможливили його виконання ТОВ «Харківський ваго будівний завод» з 18.12.2014 року. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 18.12.2014 року та тривають на момент оформлення сертифікату, дату закінчення встановити неможливо. ( л.с. 137 т.2)

ПП « Луганськдоркомплект» підтвердило листом від 21.04.2014 року за № 137 про те, що вони є офіційним дилером ЗАТ «Петрокліма» м. Санкт-Петербург, РФ ( л.с. 150), що також було підтверджено листом ЗАТ « Петрокліма» ( л.с. 159 т.2)

Як вбачається з матеріалів справи, 28 квітня 2014 року був укладений договір між ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» та ПП « Луганськдоркомплект» на поставку установки кліматичної УК ПВ вик. 01Б ( ТУ 4862-002-09) з вбудованим перетворювачем частоти та напруги ( л.с. 151 т.2), строк поставки - протягом 70 календарних днів з моменту отримання заявки ТОВ «Харківський вагонобудівний завод».

Проте, у подальшому сторони неодноразово укладали Додаткові угоди, якими змінювали граничні строки поставки ( л.с. 156 -158 т. 2)

Відповідно до сертифікату № 4779 про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили), виданого 24 липня 2015 року Торгово-промисловою палатою України, на підставі Закону України « Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, посвідчено настання форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Донецької та Луганської областей.

Означений сертифікат виданий на вимогу ПП « Луганськдоркомплект» щодо зобовязання з поставки установок кліматичних «УК ПВ исп.01Б ( ТУ 4862-002-09) на умовах СРТ м. Харків, вул. Котлова 89 відповідно до Інкотермс 2010 у строк до 22 грудня 2014 року за договором № 11-ЩМТС від 28 квітня 2014 року, укладеним між ПП « Луганськдоркомплект» та ТОВ «Харківський вагонобудівний завод», які унеможливили його виконання з 18 грудня 2014 року. Період дії форс-мажорних обставин: дата настання 18.12.2014 року та тривають на момент оформлення сертифікату, дату закінчення встановити неможливо. ( л.с. 138 т.2)

Неможливість знайти іншого виробника кліматичних установок також підтверджена листом Харківської торгово-промислової палати від 9.06.2015 року, відповідно до якого в ході дослідження виробників кліматичної техніки на ринку України не виявлено виробників наступних кондиціонерів:

- Установка кліматична «УК ПВ вик.01Б ТУ 4862-002-09 ( холодопродуктивністю 26 кВТ)

- Установка кліматична «УКВ ПВ вик.7ВГ ТУ 4862-002- ( холодопродуктивністю 22 кВТ).

Зазначені кондиціонери для пасажирських вагонів виробляються на території Росії.

В Україні знайдено лише одного виробника кондиціонерів для пасажирських вагонів ПАТ « Завод «Екватор» м. Миколаїв, проте на даний час означений завод має в номенклатурі кондиціонер АВК-26 з холодопродуктивністю як у установки кліматичної УК ПВ, але він не являється аналогом, оскільки виробляється у даховому виконанні. Також заводом розроблений кондиціонер АВК-25 аналог кліматичної установки УКВ ПВ, але він ще не освоєний у серійному виробництві ( л.с. 139т.2)

Вжиття заходів на своєчасне виконання відповідачем ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» умов договору також підтверджується протоколом про наміри, укладеним між ТОВ « ХВЗ» та ТОВ « ПКФ «Техномет» на поставку кліматичних установок від 22.09.2014 року, на підставі якого у подальшому, 1 жовтня 2014 року був укладений договір поставки ( л.с. 161 т.2)

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач належними та допустимими доказами довів вжиття ним усіх залежних від нього засобів для своєчасного виконання зобовязань за договором, проте, не своєчасне виконання відповідачем договірного зобов'язання, обумовлене існуванням форс-мажорних обставин, що в свою чергу спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Не є обґрунтованими і доводи апелянта про те, що означені обставини не були надзвичайними, оскільки розпочалися до укладання договору ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014 року, і вже під час його укладання відповідач брав на себе зобовязання, які міг виконати.

Дійсно, Указ Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 « Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», який ввів в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", був прийнятий до укладення спірного договору, проте, він не визначав територіальну належність проведення антитерористичної операції і не передбачав наслідки її проведення у вигляді припинення господарської діяльності.

Згідно з Наказом антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 7 жовтня 2014 року N 33/6/а, були визначені райони проведення антитерористичної операції та термінів її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Відповідно до ч.5 ст. 11 перехідних положень Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності з 15.10.2014 року, зобовязано Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону, затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» встановлено, що вона проходить у місті Луганськ Луганської області.

Означене спростовує доводи апелянта про те, що на момент укладання договору відповідач міг передбачити відсутність можливості своєчасного виконання взятих на себе зобовязань.

Відповідно до ст. 10 Закону « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання ( неналежне виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Так, відповідно до частини 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати України" від 02.12.1997 № 671/97-ВР Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що торгово-промислова палата є недержавною неприбутковою самоврядною організацією, яка об'єднує юридичних осіб, які створені і діють відповідно до законодавства України, та громадян України, зареєстрованих як підприємці, та їх об'єднання.

Згідно з частиною 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб'єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, згідно з законодавством України, лише Торгово-промислова палата України, в силу вимог закону, засвідчує обставини форс-мажорного характеру, виключно відповідно до норм законодавства, де прямо визначено Торгово-промислову палату України, як уповноважений на ці дії орган.

В постанові Верховного Суду України від 09.01.2010 по справі № 20/236 (1/319-15/85; 15/153) зазначено, що єдиним належним документом, який підтверджує виникнення форс-мажору, є висновок Торгово-промислової палати України (ксерокопію долучено до матеріалів справи).

При цьому, виходячи з аналізу статті 263 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України та умов договору № ПР/Л-14437/НЮ від 08.07.2014, звільнення сторони від відповідальності у разі настання обставин непереборної сили (форс-мажору) відбувається за умови, якщо дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо впливу обставин непереборної сили має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов'язання (постанова Вищого господарського суду України від 27.01.2015 по справі № 904/6463/14).

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, відповідач, внаслідок настання обставин непереборної сили, не мав можливості своєчасного виконання зобов'язання, внаслідок відсутності на ринку України виробників кліматичних установок УК ПВ вик. 01Б ТУ 4862-002-09 (холодопродуктивністю 26 кВт) та установок кліматичних УКВ ПВ вик. 7ВГ ТУ 4862-002- (холодопродуктивністю 22 кВт). Зазначені кондиціонери для пасажирських вагонів виробляються на території Росії (а.с.139).

Таким чином, неналежне виконання відповідачем договірного зобов'язання, обумовлене існуванням форс-мажорних обставин, доведено відповідачем належними доказами, тому не є порушенням зобов'язання. Позивач в силу сторонніх, об'єктивних, незалежних від нього обставин був позбавлений можливості виконати зобов'язання належним чином. Оскільки невиконання зобов'язання за подібних обставин не є його порушенням, не можуть бути застосовані і правові наслідки порушення зобов'язань, визначені у договорі укладеному між позивачем та відповідачем та статтею 611 Цивільного кодексу України.

Означені висновки відповідають правовій позиції Вищого господарського суду України, викладеній в постанові від 19.05.2015 р. у справі № 922/5041/14.

Відповідач надав належним чином оформлені сертифікати про форс-мажорні обставини ( обставини непереборної сили), видані Торгово-промисловою палатою України, на підставі Закону України « Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин, якими посвідчено настання форс-мажорних обставин ( обставин непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Луганської області, обмеження експорту, імпорту.

Крім того, колегія суддів зауважує, що означений сертифікат Торгово-промислової палати України обставинами непереборної сили визнав не тільки акти тероризму на території Луганської області, але й обмеження експорту, імпорту.

В силу вимог ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність належними доказами відсутності вини відповідача, який вжив усіх необхідних заходів для своєчасного виконання обовязків, проте внаслідок дії форс-мажорних обставин не виконав їх у встановлений строк, тому обґрунтовано відмовив у стягненні пені та штрафу

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Придніпровська залізниця"- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 7 серпня 2015 року у справі № 922/1573/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.В.Чус

26.10.15