ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"20" жовтня 2015 р. Справа № 16/41/5022-772/2011
УХВАЛА

суддя Хома С.О.

розглянувши матеріали Скарги №15/064 від 16.10.2015 року заявника (боржника): Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", вул. ОСОБА_1ОСОБА_2, 25, м. Тернопіль

до органу ДВС: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 04114, м.Київ, вул.Городецького,13

на: дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при накладенні арешту на майно боржника та оголошенні заборони на його відчуження ВП №44912066 (в порядку ст.121-2 ГПК України, ст.82 Закону України "Про виконавче провадження")

по справі №16/41/5022-772/2011

За первісним позовом: Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", вул. Д. Нечая, 25, м. Тернопіль,

до відповідача 1 за первісним позовом: Кооператив "СОЮЗ", вул. Д. Нечая, 25, м. Тернопіль,

відповідача 2 за первісним позовом: Публічне акціонерне товариство "Універсал Банк", вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ.

про припинення господарських правовідносин між іпотекодавцем - майновим поручителем ВАТ "Темза" та ПАТ "Універсал Банк", які виникають із договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за №3757 від 17.08.2007 року.

За зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ

до відповідача за зустрічним позовом: Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", вул. Полковника Нечая, 25, м. Тернопіль

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача: Кооператив "Союз", вул. Д. Нечая, 25, м. Тернопіль

про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме земельну ділянку для житлових, житлово-будівельних, гаражно і дачно-будівельних кооперативів площею 1,5000 га, кадастровий номер :02:011:0019, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Полковника ОСОБА_2, 25, яка належить Відкритому акціонерному товариству "Тернопільський електромеханічний завод" на праві власності та є предметом іпотеки за договором іпотеки від 17.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за №3757; шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" за кредитним договором №12/18-Кл-07 від 21.08.2007 року в межах Генерального договору на здійснення кредитних операцій №12/05-Гд-07 від 15.08.2007 року із подальшими змінами та доповненнями в загальному розмірі 2140957,26 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.05.2011 року становить 17060003 грн. 83 коп., з яких 12323920 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом; 3684011 грн. 09 коп. - проценти за користування кредитом; 1052072 грн. 23 коп. - пеня за порушення виконання зобов'язань; стягнення державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суть справи.

19 жовтня 2015 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", 46003, м.Тернопіль, вул.Полковника ОСОБА_2,25, ідентифікаційний код 01267917, поступила Скарга №15/064 від 16.10.2015 року до органу ДВС: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 04114, м.Київ, вул.Городецького,13, на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при накладенні арешту на майно боржника та оголошенні заборони на його відчуження ВП №44912066 (в порядку ст.121-2 ГПК України, ст.82 Закону України "Про виконавче провадження"), в якій просить:

-поновити строк на оскарження неправомірних дій державного виконавця;

-прийняти скаргу до розгляду;

-визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при накладенні арешту на майно боржника та оголошенні заборони на його відчуження ВП №44912066;

-скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства України від 19.08.2015 року ВП №44912066 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Розглянувши матеріали Скарги №15/064 від 16.10.2015 року, суд встановив наступне.

В своїй скарзі Публічне акціонерне товариство "Тернопільський електромеханічний завод" (боржник) зазначає, зокрема, що:

- 21 вересня 2015 року на його адресу надійшла постанова від 19.08.2015 року ВП №44912066 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

- виконавче провадження відкрите з метою примусового виконання наказу господарського суду, виданого на підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11 квітня 2012 року у справі №16/41/5022-772/2011.

- постанову ВП №44912066 від 19.08.2015 року винесено з порушенням норм чинного законодавства особою, яка не має права вчиняти виконавчі дії; постанова ВП №44912066 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4, винесена особою, яка не передбачена нормами чинного законодавства, що визначають статус та повноваження органів державної виконавчої служби, а отже, є незаконною.

Також в своїй скарзі Публічне акціонерне товариство "Тернопільський електромеханічний завод" просить суд поновити строк на оскарження неправомірних дій державного виконавця, зазначаючи при цьому, що як вбачається з відбитку штемпеля на поштовому конверті, у якому надійшла оскаржувана постанова, лише 17.09.2015 року вказаний конверт поступив на поштове відділення; посилаючись на Наказ Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 р. № 958, яким затверджено Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, стверджує, що враховуючи нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції між обласними центрами (Києвом та Тернополем) Д+3 , то поштовий конверт мав би надійти на поштове відділення ПВ-3 Тернопіль (яка обслуговує ПАТ "Тернопільський електромеханічний завод") не пізніше 20.09.2015 р. (який був вихідним днем - неділя); поштовий конверт, у якому містилася постанова від 19.08.2015 р. було отримано у понеділок 21 вересня 2015 року, враховуючи, що оскаржувану постанову було відправлено простою письмовою кореспонденцією, то при отриманні поштового відправлення працівниками скаржника був складений акт про дату отримання та вміст поштового відправлення; вказує, що державний виконавець не виконав вимоги закону щодо надсилання стороні виконавчого провадження копії постанови, що унеможливило оскаржити раніше постанову так, як необхідною умовою здійснення стороною права на оскарження є її обізнаність про зміст оскарженого документу, що дає можливість викласти свої вимоги і вказати суть порушень; постанову від 19.08.2015 року отримано лише 21 вересня 2015 року; наведені обставини є підставою для поновлення строку на оскарження неправомірних дій державного виконавця.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У відповідності до ч. ч.1,2 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк; про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду.

У відповідності до абзацу першого п.п. 9.7 п.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р. з наступними змінами встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Згідно п.п.9.7-1 п.9 зазначеної вище Постанови №9 від 17.10.2012 року якщо Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строку звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби (як-от статтями 26,47,49,57,частиною четвертою статті 58 названого Закону), то господарському суду слід виходити саме з такого порядку.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" викладено правову позицію, згідно з якою:

-скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями, зокрема, ГПК;

-у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на дії або бездіяльність органів Державної виконавчої служби до скарг учасників виконавчого провадження мають застосовуватися, зокрема, положення статтей ГПК, а саме - 2,18,21,22,26,29,31,41,42,64, розділів ХІ,ХІІ,ХІІ-І тощо.

У відповідності до абзацу другого п.п. 9.9. п.9 Постанови №9 від 17.10.2012 року у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статтей 2,18,21,22,26,29,31,42,62,пунктів 1-3,5,6,9 частини першої статті 63,статті 64, розділів ХІ,ХІІ,ХІІ-1 ГПК тощо.

Разом з тим, заявником - Публічним акціонерним товариством "Тернопільський механічний завод" у Скарзі №15/064 від 16.10.2015 року не вказано доказів, що підтверджують викладені в скарзі обставини що стосуються пропущення строків на оскарження в порядку ст.121-2 ГПК України дій органу Державної виконавчої служби при винесенні постанови ВП №44912066 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження тазазначено лише припущення стосовно того коли саме поштовий конверт із постановою органу ДВС міг надійти на поштове відділення в м. Тернопіль.

Так, заявник, зазначаючи в Скарзі №15/064 від 16.10.2015 року про те, що оскаржувана постанова від 19.08.2015 року отримана ним лише 21 вересня 2015 року, не надає письмових доказів на підтвердження зазначеного. Копія конверту, який долучений до зазначеної скарги, не містить відбитку штемпеля відділення зв'язку в місті Тернополі із зазначенням відповідної дати. Жодних інших письмових доказів на підтвердження отримання постанови від 19.08.2015 року 21 вересня 2015 року заявником до скарги не додано. Суд вважає, що при поданні скарги зазначенні докази є обовязковими, оскільки питання щодо відновлення (не відновлення) строку подання скарги вирішується судом без виклику сторін.

Як зазначається у скарзі, заявник дізнався про винесення державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства України постанови від 19.08.2015 року ВП №44912066 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження саме 21 вересня 2015 року. Із наявних доказів неможливо встановити чи дотримано заявником для подання скарги в порядку ст.121-2 ГПК України десятиденний термін з дня отримання вказаної постави, а саме з 21 вересня 2015 року. Долучений до скарги конверт із відбитком штемпеля відділення звязку м.Києва із зазначенням дати-17.09.2015 року може свідчити лише про поважність причин пропуску десятиденного терміну для подання скарги в порядку ст.121-2 ГПК України. На даний момент встановити чи пропущено вказаний десятиденний термін не вбачається можливим.

Згідно п.3 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано, зокрема, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

А тому суд вважає за необхідне Скаргу №15/064 від 16.10.2015 року Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод" повернути без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України.

Керуючись п.3 ч.1 ст.63, ст.121-2 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути без розгляду Скаргу №15/064 від 16.10.2015 року Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", вул. ОСОБА_1ОСОБА_2, 25, м. Тернопіль до органу ДВС: Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 04114, м.Київ, вул.Городецького,13 на: дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при накладенні арешту на майно боржника та оголошенні заборони на його відчуження ВП №44912066 (в порядку ст.121-2 ГПК України, ст.82 Закону України "Про виконавче провадження").

2.Скаргу №15/064 від 16.10.2015 року та додані до неї матеріали (всього на 16 аркушах) направити на адресу Публічного акціонерного товариства "Тернопільський електромеханічний завод", вул. ОСОБА_1ОСОБА_2, 25, м. Тернопіль.

3.Повернення скарги поданої в порядку ст.121-2 ГПК України не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя С.О. Хома