ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.10.2015 Справа № 905/2146/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю., розглянув матеріали

за позовною заявою: Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», м. Бердянськ, Запорізька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк

про стягнення 3% річних в розмірі 8637,83грн., пені в розмірі 158992,08грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 (за довіреністю №03/15 від 01.01.2015р.).

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засідання 26.10.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив повний текст рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Державне підприємстве «Бердянський морський торговельний порт», м. Бердянськ, Запорізька область звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк про стягнення 186002,35грн., у тому числі: 3% річних в сумі 10016,17грн., пені в сумі 175985,68грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором №46К від 02.01.2015р., внаслідок чого виникли підстави для нарахування 3% річних та пені.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. 121 Конституції України, ст. ст. 509, 525, 526, п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 15, 54, 58 Господарського процесуального кодексу України,

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: правоустановчі документи; виписка з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; наказ №192-О від 10.10.2014р. про призначення ОСОБА_2 виконуючим обовязки директора; наказ №772 від 06.08.2015р. про покладення обовязків директора на в.о. першого заступника директора ОСОБА_3; наказ №832 від 15.10.2014р.; договір №46К від 02.01.2015р.; протокол розбіжностей від 22.01.2015р.; протокол узгодження розбіжностей від 17.03.2015р.; додаток №1 від 25.02.2015р. до договору №46К від 02.01.2015р.; протокол розбіжностей від 12.03.2015р.; рахунки: № від 03.04.2015р., № від 13.05.2015р., № від 03.03.2015р., № від 16.01.2015р., № від 19.01.2015р., № від 20.01.2015р., № від 23.01.2015р., № від 25.01.2015р., № від 26.01.2015р., № від 04.02.2015р., № від 07.02.2015р., № від 09.02.2015р., № від 12.02.2015р., № від 13.02.2015р., № від 14.02.2015р., № від 16.02.2015р., № від 16.02.2015р., № від 19.02.2015р., № від 20.02.2015р., № від 21.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 25.02.2015р., № від 25.02.2015р., № від 26.02.2015р., № від 27.02.2015р., № від 28.02.2015р., № від 28.02.2015р., № від 01.03.2015р., № від 03.03.2015р., № від 05.03.2015р., № від 06.03.2015р., № від 08.03.2015р., № від 10.03.2015р., № від 11.03.2015р., № від 12.03.2015р., № від 12.03.2015р., № від 14.03.2015р., № від 15.03.2015р., № від 19.03.2015р., № від 21.03.2015р., № від 04.04.2015р., № від 03.04.2015р., № від 06.04.2015р., № від 09.04.2015р., № від 09.04.2015р., № від 10.04.2015р., № від 11.04.2015р., № від 11.04.2015р., № від 12.04.2015р., № від 13.04.2015р., № від 14.04.2015р., № від 14.04.2015р.; розрахунок пені та штрафів; акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) від 23.01.2015р., 25.01.2015р., 07.02.2015р., 09.02.2015р., 12.02.2015р., 13.02.2015р., 16.02.2015р., 14.02.2015р., 19.02.2015р., 20.02.2015р., 21.02.2015р., 24.02.2015р., 25.02.2015р., 26.02.2015р, 28.02.2015р., 27.02.2015р., 01.03.2015р., 03.03.2015р., 05.03.2015р., 06.03.2015р., 10.03.2015р., 08.03.2015р., 11.03.2015р., 12.03.2015р., 14.03.2015р., 19.03.2015р., 03.04.2015р., 04.04.2015р., 06.04.2015р., 09.04.2015р., 10.04.2015р., 11.04.2015р., 12.04.2015р., 13.04.2015р., 14.04.2015р.; докази вручення відповідачу рахунків та актів виконаних робіт; претензії №149/40юр від 26.03.2015р., №305/40юр від 06.08.2015р.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи: заява №431/юр, в якій позивач повідомив про відсутність в провадженні господарських судів України та інших органах, які в межах своєї компетенції вирішують господарські спори, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав та відсутність рішення цих органів з такого спору; довіреність №1/40-19 від 09.01.2015р.; заява №434/40-юр від 28.09.2015р. про зменшення розміру позовних вимог з додатками; заперечення на відзив №454/40юр від 16.10.2015р. з додатком.

Відповідач 16.10.2015р. через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву №09/рп від 13.10.2015р., в якому позовні вимоги визнав частково, посилаючись на невірність наданого позивачем розрахунку суми пені та 3% річних, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, за рахунками: № від 16.01.2015р., № від 23.01.2015р., № від 07.02.2015р., № від 13.02.2015р., № від 20.02.2015р., № від 21.02.2015р., № від 27.02.2015р., № від 06.03.2015р., № від 14.03.2015р., № від 21.03.2015р., № від 03.04.2015р., № від 04.04.2015р., № від 10.04.2015р. Просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 22407,98грн., 3% річних в сумі 1212,23грн., зменшити розмір правильно нарахованих позивачем пені в розмірі 136584,10грн., 3% річних в розмірі 741,66грн. до 10% від цих сум. Також надав: клопотання №09/рп від 28.09.2015р., №09/рп від 05.1.02015р. про ознайомлення з матеріалами справи (клопотання задоволені судом); довіреності №89/14 від 17.12.2014р., №02/15 від 01.01.2015р., №03/15 від 01.01.2015р. на представника відповідача; довідку про дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк; правоустановчі документи; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження відповідача.

Представник позивача у судове засідання 26.10.2015р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача у судове засідання 26.10.2015р. зявився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2015р. між Державним підприємством «Бердянський морський торговельний порт», м. Бердянськ, Запорізька область (портовий оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк (замовник) було укладено договір №46К (далі договір), предметом якого, відповідно до п.1.1., є надання портовим оператором послуг з перевалки залізної руди (гематит, агломерат та ін.), коксової продукції (кокс доменний, коксовий горішок і ін.) далі по тексту договору вантаж, який надходить на адресу замовника. Даний договір за своїм змістом є змішаним та може включати в себе елементи договорів підряду, транспортного експедирування, зберігання та ін., в яких до правовідношень сторін застосовуються положення цивільного та господарського законодавства України (п. 1.2. договору).

Відповідно п. 5.22. договору, по факту виконаних робіт (наданих послуг) портовим оператором складається акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) в 2-х екземплярах на направляється замовнику разом з остаточним розрахунком. Замовник зобовязаний протягом 15 календарних днів підписати акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), повернути підписаний екземпляр акту портовому оператору та провести взаєморозрахунки з портовим оператором по остаточному рахунку з урахуванням проведеної передоплати по попередньому рахунку. У випадку, якщо замовник не надав портовому оператору підписаний акт або вмотивовану відмову підписати акт у вказаний строк, такий акт, підписаний тільки портовим оператором є належним доказом належного виконання портовим оператором усього обєму послуг, вказаних в даному акті.

Згідно з п. 5.23. договору, розрахунок по даному договору здійснюється протягом 15-ти календарних днів на підставі виставленого рахунку, починаючи з дня, наступного за днем виписки рахунку. У випадку затримки оплати платежів за виконані роботи (надані послуги), замовник за вимогою портового оператору, сплачує останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, 3% річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, до моменту повного погашення заборгованості. Штрафи та пеня нараховуються починаючи з 16-го дня, наступного за днем виписки рахунку. Датою оплати платежів вважається дата зарахування засобів на поточний рахунок портового оператору.

Відповідно п. 9.1 договору, цей договір вступає в силу з 01.01.2015р. та діє по 31.12.2015р., а в частині зобовязань по даному договору до повного їх виконання сторонами договору.

На виконання умов договору №46К від 02.01.2015р. позивачем у 2015 році надавались послуги по перевалці чавуну, по факту виконання робіт сторонами було складено акти, які були підписані замовником без зауважень. Для оплати послуг відповідачу було вручено рахунки: № від 16.01.2015р., № від 20.01.2015р., № від 23.01.2015р., № від 26.01.2015р., № від 04.02.2015р., № від 07.02.2015р., № від 09.02.2015р., № від 12.02.2015р., № від 13.02.2015р., № від 14.02.2015р., № від 14.02.2015р., № від 16.02.2015р., № від 19.02.2015р., № від 20.02.2015р., № від 21.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 24.02.2015р., № від 25.02.2015р., № від 25.02.2015р., № від 26.02.2015р., № від 27.02.2015р., № від 28.02.2015р., № від 28.02.2015р., № від 01.03.2015р., № від 03.03.2015р., № від 05.03.2015р., № від 06.03.2015р., № від 08.03.2015р., № від 10.03.2015р., № від 11.03.2015р., № від 12.03.2015р., № від 14.03.2015р., № від 15.03.2015р., № від 19.03.2015р., № від 21.03.2015р., № від 04.04.2015р., № від 03.04.2015р., № від 06.04.2015р., № від 09.04.2015р., № від 09.04.2015р., № від 10.04.2015р., № від 11.04.2015р., № від 11.04.2015р., № від 12.04.2015р., № від 13.04.2015р., № від 14.04.2015р., № від 14.04.2015р.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків з оплати послуг, а саме порушення строків здійснення оплати послуг, позивач звернувся до господарського суду з розглядуваним позовом.

29.09.2015р. позивач через канцелярію суду надав заяву про зменшення позовних вимог №434/40-юр від 28.09.2015р., в якій просив стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 8637,83грн., пеню в розмірі 158992,08грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд розглядає справу в контексті позовних вимог, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог №434/40-юр від 28.09.2015р., а саме: про стягнення 3% річних в розмірі 8637,83грн., пені в розмірі 158992,08грн.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати 3% річних та пені за порушення строків виконання грошових зобов'язань за договором №46К від 02.01.2015р.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

В п. 1.2. договору, сторонами встановлено, що за своїм змістом та правовою природою договір №46К від 02.01.2015р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є змішаним договором та може включати в себе елементи договорів підряду, транспортного експедирування, зберігання та ін., в яких до правовідношень сторін застосовуються положення цивільного та господарського законодавства України. Правовідносини між сторонами спору, які виникли на підставі договору №46К від 02.01.2015р., підпадають під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як було встановлено судом, сторони визначили порядок оплати, за яким замовник зобов'язаний оплатити послуги в строк, який визначений в договорі №46К від 02.01.2015р., а саме протягом 15-ти календарних днів на підставі виставленого рахунку, починаючи з дня, наступного за днем виписки рахунку.

Отже позивач здобув право вимоги за рахунками: № від 16.01.2015р. 03.02.2015р., № від 20.01.2015р. 05.02.2015р., № від 23.01.2015р. 10.02.2015р., № від 26.01.2015р. 11.02.2015р., № від 04.02.2015р. 20.02.2015р., № від 07.02.2015р. 24.02.2015р., № від 09.02.2015р. 25.02.2015р., № від 12.02.2015р. 28.02.2015р., № від 13.02.2015р. 03.03.2015р., № від 14.02.2015р. 02.03.2015р., № від 14.02.2015р. 02.03.2015р., № від 16.02.2015р. 04.03.2015р., № від 19.02.2015р. 07.03.2015р., № від 20.02.2015р. 11.03.2015р., № від 21.02.2015р. 11.03.2015р., № від 24.02.2015р. 12.03.2015р., № від 24.02.2015р. - 12.03.2015р., № від 24.02.2015р. 12.03.2015р., № від 25.02.2015р. 13.03.2015р., № від 25.02.2015р. 13.03.2015р., № від 26.02.2015р. 14.03.2015р., № від 27.02.2015р. 17.03.2015р., № від 28.02.2015р. 15.03.2015р., № від 28.02.2015р.- 16.03.2015р., № від 01.03.2015р. 17.03.2015р., № від 03.03.2015р. 19.03.2015р., № від 05.03.2015р. 21.03.2015р., № від 06.03.2015р. 24.03.2015р., № від 08.03.2015р. 24.03.2015р., № від 10.03.2015р. 26.03.2015р., № від 11.03.2015р. 27.03.2015р., № від 12.03.2015р. 28.03.2015р., № від 14.03.2015р. 31.03.2015р., № від 15.03.2015р. 31.03.2015р., № від 19.03.2015р. 04.04.2015р., № від 21.03.2015р. 07.04.2015р., № від 04.04.2015р. 21.04.2015р., № від 03.04.2015р. 19.04.2015р., № від 06.04.2015р. 22.04.2015р., № від 09.04.2015р. 25.04.2015р., № від 09.04.2015р. 25.04.2015р., № від 10.04.2015р. 28.04.2015р., № від 11.04.2015р. 27.04.2015р., № від 11.04.2015р. 27.04.2015р., № від 12.04.2015р. 28.04.2015р., № від 13.04.2015р. 29.04.2015р., № від 14.04.2015р. 30.04.2015р., № від 14.04.2015р. 30.04.2015р.

Відповідач здійснив оплату за надані послуги з порушенням строку, визначеного у договорі, а саме: № від 16.01.2015р. 05.02.2015р. в сумі 98387,41грн., 09.02.22015р. в сумі 712221,47грн.; № від 20.01.2015р. 10.02.2015р., № від 23.01.2015р. 11.02.2015р. в сумі 77970,51грн., 13.02.2015р. в сумі 666575,61грн., № від 26.01.2015р. 13.02.2015р., № від 04.02.2015р. 20.02.2015р. в сумі 71919,80грн., 26.02.2015р. в сумі 722516,78грн., № від 07.02.2015р. 26.02.2015р., № від 09.02.2015р. 26.02.2015р., № від 12.02.2015р. 28.02.2015р. в сумі 71919,80грн., 04.03.2015р. в сумі 767313,04грн., № від 13.02.2015р. 03.04.2015р., № від 14.02.2015р. 04.03.2015р. в сумі 532686,96грн., 05.03.2015р. в сумі 311478,72грн., № від 16.02.2015р. 11.03.2015р. в сумі 21218,74грн., 16.03.2015р. в сумі 808074,72грн.., № від 19.02.2015р. 17.03.2015р., № від 20.02.2015р. 08.03.2015р. в сумі 19300,57грн., 16.03.2015р в сумі 781333,00грн., № від 21.02.2015р. 16.03.2015р. в сумі 410592,28грн., 17.03.2015р. в сумі 243481,44грн., № від 24.02.2015р. 17.03.2015р., № від 24.02.2015р. - 17.03.2015р., № від 24.02.2015р. 17.03.2015р., № від 25.02.2015р. 17.03.2015р., № від 25.02.2015р. 03.04.2015р., № від 26.02.2015р. 17.03.2015р., № від 27.02.2015р. 17.03.2015р., № від 28.02.2015р. 17.03.2015р. в сумі 155681,26грн., 18.03.2015р. в сумі 627252,42грн., № від 28.02.2015р.- 03.04.2015р., № від 01.03.2015р. 18.03.2015р., № від 03.03.2015р. 19.03.2015р. в сумі 701496,55грн., 20.03.2015р. в сумі 642405,35грн., № від 05.03.2015р. 21.03.2015р. в сумі 1407594,65грн., 25.03.2015р. в сумі 61771,68грн., № від 06.03.2015р. 25.03.2015р., № від 08.03.2015р. 25.03.2015р. в сумі 599464,21грн., 26.03.2015р. в сумі 821779,69грн., № від 10.03.2015р. 26.03.2015р. в сумі 92230,88грн., 30.03.2015р. в сумі 1321116,20грн., № від 11.03.2015р. 30.03.2015р. в сумі 678883,80грн., 01.04.2015р. в сумі 665849,36грн., № від 12.03.2015р. 03.04.2015р., № від 14.03.2015р. 01.04.2015р., № від 15.03.2015р. 01.04.2015р. в сумі 92230,88грн., 02.04.2015р. в сумі 13042014,12грн., № від 19.03.2015р. 04.04.2015р. в сумі 1414957,03грн., 07.04.2015р. в сумі 80921,13грн., № від 04.04.2015р. 23.04.2015р., № від 03.04.2015р. 19.04.2015р. в сумі 98521,14грн., 23.04.2015р. в сумі 275151,86грн., № від 06.04.2015р. 23.04.2015р., № від 09.04.2015р. 25.04.2015р. в сумі 98521,14грн., 29.04.2015р. в сумі 1306124,71грн., № від 09.04.2015р. 29.04.2015р., № від 10.04.2015р. 29.04.2015р. в сумі 271518,95грн., 01.05.2015р. в сумі 12142,62грн., № від 11.04.2015р. 06.05.2015р., № від 11.04.2015р. 06.05.2015р., № від 12.04.2015р. 06.05.2015р., № від 13.04.2015р. 06.05.2015р., № від 14.04.2015р. 06.05.2015р., № від 14.04.2015р. 06.05.2015р.

Приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Таким чином, відповідач не мав жодних підстав для ухилення від належного виконання обов'язку із здійснення платежу за надані послуги відповідно до умов договору №46К від 02.01.2015р. за вищевказаними рахунками у встановлений договором термін.

Таке неналежне виконання грошових зобов'язань кваліфікується судом як їх порушення у розумінні ст. 610 Цивільного кодексу України, а сам відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання у розумінні ч. 1 ст. 612 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 216- 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Дані наслідки порушення зобов'язання передбачені і ч. 1ст. 230 Господарського кодексу України. Згідно норм зазначених статей у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно п.п. 1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони п. 5.23. договору встановили, що випадку затримки оплати платежів за виконані роботи (надані послуги), замовник за вимогою портового оператору, сплачує останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежу, 3% річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, до моменту повного погашення заборгованості. Штрафи та пеня нараховуються починаючи з 16-го дня, наступного за днем виписки рахунку. Датою оплати платежів вважається дата зарахування засобів на поточний рахунок портового оператору.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені та 3% річних за допомогою інформаційно-правової системи «Ліга:Закон», правові підстави, період, порядок їх нарахування, суд дійшов висновку про те, що він є арифметично невірним, та таким, що не відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Разом з тим, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві №09/рп від 13.10.2015р. щодо невірно визначеної позивачем початкової дати періоду нарахування пені та 3% річних за рахунками: № від 16.01.2015р., № від 23.01.2015р., № від 07.02.2015р., № від 13.02.2015р., № від 20.02.2015р., № від 21.02.2015р., № від 27.02.2015р., № від 06.03.2015р, № від 14.03.2015р., № від 04.04.2015р., № від 10.04.2015р. є обґрунтованими, оскільки за приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення строкує перший за ним робочий день. Суд також зазначає, що нарахування позивачем пені та 3% річних за рахунками № від 27.02.2015р., № від 03.04.2015р. є помилковим, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені та 3% річних.

Суд зробив власний розрахунок, відповідно до якого вірно нарахованими є суми: 137278,97грн. пені, 7416,59грн. 3% річних.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №09/рп від 13.10.2015р. заявив клопотання про зменшення заявлених до стягнення сум штрафних санкцій (пені та 3% річних) на 90% у звязку, зокрема, з незначним простроченням виконання свого зобовязання.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Як встановлено судом, позивачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено жодними доказами факту виникнення в нього збитків внаслідок допущення прострочення виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №46К від 02.01.2015р.

При цьому, як встановлено судом, з боку відповідача припущено незначне прострочення виконання своїх зобовязань перед позивачем та повністю виконано свої зобовязання з оплати отриманих послуг. У матеріалах справи також міститься довідка про розмір дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк.

Крім цього, наказом керівника Антитерористичного центру при СБК №33/6/а від 07.10.2014р. Про визначення районів проведення антитерористичної операції і термінів її проведення визначено, що Донецька і Луганська області (без винятків) входять до території проведення з 07.04.2014р.

Таким чином, враховуючи місцезнаходження відповідача (м.Донецьк), останній здійснює свою господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції.

За таких обставин, враховуючи надані до матеріалів справи докази, приймаючи до уваги незначне припущення прострочення при виконанні відповідачем своїх зобовязань перед позивачем, а також відсутність відомостей щодо понесення позивачем у звязку з цим збитків, суд дійшов висновку про наявність виняткових підстав для зменшення розміру заявленого до стягнення позивачем розміру пені на 50%, в результаті чого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в сумі 68639,49грн.

Одночасно, клопотання відповідача в частині зменшення заявленого до стягнення розміру трьох процентів річних є неправомірним, враховуючи відсутність у суду права на зменшення такого виду санкцій.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення пені в розмірі 68639,49грн., 3% річних в розмірі 7416,59грн.

Судові витрати розподіляються у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що, за висновками суду, спір по справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 202, 253, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 173-175, 193, 216-218 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», м. Бердянськ, Запорізька область () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Донецьк () про стягнення 3% річних в розмірі 8637,83грн., пені в розмірі 158992,08грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (83015, Донецька область, м. Донецьк, Ворошиловський район, пр. Богдана Хмельницького, 102, ) на користь Державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Горького, 13/7, ) пеню у розмірі 68639,49грн., 3% річних в сумі 7416,59грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 2170,43грн. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 90352,59грн., 3% річних в розмірі 1221,24грн. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 26.10.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2015р.

Суддя Я.О. Левшина

Вх: 10953/15

надруковано 2 прим.:

1 - ГСДО,

1- позивачу.