РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015Справа №910/20489/15

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»
проздійснення страхового відшкодування 16 380,03 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Кузьменко Х.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про здійснення страхового відшкодування 16 380,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №АС-009218 від 10.06.2014 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.08.2015 р. порушено провадження у справі №910/20489/15 та призначено її до розгляду на 02.10.2015 р.

26.08.2015р. та 08.09.2015р. від Моторно (транспортне) бюро України через відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва надійшли витребувані судом документи.

31.08.2015р. через загальний відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва від представника позивача надійшли витребувані ухвалою суду від 12.08.2015р. документи по справі.

01.10.2015р. через загальний відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

02.10.2015 р. представником позивача на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2015 р. через загальний відділ суду було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання 02.10.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 02.10.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 12.08.2015 р. не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.10.2015 р. продовжено строк вирішення спору та у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 23.10.2015 р.

06.10.2015 р. представником позивача через загальний відділ суду було подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої просив стягнути з відповідача суму в розмірі 15 380,03 грн. як страхове відшкодування, а також сплачений судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 15 380,03 грн.

Представник позивача у судовому засіданні 23.10.2015р. підтримав позовні вимоги, просив задовольнити вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 23.10.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи підтверджується відмітками про відправку на зворотній стороні ухвал суду від 12.08.2015р. та від 02.10.2015 р., які були надіслані за адресою вказаною в позовній заяві, а також повідомленнями про вручення поштових відправлень №061 044) та №978 882) згідно якого ухвала суду від 12.08.2015 р. була отримана відповідачем 19.08.2015 р., а ухвала суду від 02.10.2015 р. - 08.10.2015 р.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 23.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 р. між позивачем, як страховиком та ОСОБА_2, як страхувальником було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №АС-009218, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2013 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП.

Строк дії договору встановлено з 10.06.2014 р. по 09.06.2015р.

21.12.2014 р. о 18 год. 30 хв. по вул.Катеринівській в м.Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автобуса марки «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом - автобусом марки «Богдан» реєстраційний номер НОМЕР_2, не дотримавшись безпечного інтервалу здійснив зіткнення з автомобілем «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Відповідно до відомості про дорожньо-транспортну пригоду №9478406 ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3, вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Суворовського районного суду міста Одеси від 26.01.2015 р. у справі №523/141/15-п встановлено порушення ОСОБА_3 вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

22.01.2015 р. страхувальник ОСОБА_2 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №АС-009218 від 10.06.2014 р.

Згідно рахунку №МСцЗУ-001045 від 26.12.2014р. виставленого володільцю застрахованого транспортного засобу ОСОБА_2 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 16 380,03грн.

11.02.2015р. позивачем був складений та підписаний страховий акт №КР-009376 Регрес, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 16 380,03 грн.

На підставі складеного страхового акту № КР-009376 Регрес від 11.02.2015 р. Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування», виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту №АС-009218 від 10.06.2014 р., перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 16 380,03 грн. на рахунок ТОВ «ВіДІ Драйв Моторз», що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №620 від 03.03.2015 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автобус «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_2, належить громадянину ОСОБА_4 та знаходився під керуванням ОСОБА_3.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Із наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №9478406, вбачається, що транспортний засіб - автобус марки «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_1, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_2, належить ОСОБА_4 та знаходився під керуванням ОСОБА_3, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що ОСОБА_3 не мав права керування транспортним засобом - автобус марки «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_1, та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував транспортним засобом - автобус марки «Богдан», реєстраційний номер НОМЕР_1, на законних підставах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012 р.

Договором (поліс №АС9749077) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Позивач претензією №15/04/8.04/093-15 від 12.09.2015 р. звернувся до відповідача з проханням відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 16 380,03грн.

Втім, відповідач відповіді на вимогу не надав, виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії №АС9749077 розміри лімітів відповідальності та франшизи (1000,00), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 15 380,03 грн., у зв'язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, в повному обсязі з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 43 , 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82,84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул.Саксаганского,77; ідентифікаційний код 22945712) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі-Страхування» (08131, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.В.Кільцева,56; ідентифікаційний код 35429675) суму страхового відшкодування у розмірі 15 380 (п'ятнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. 03 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 28.10.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко