ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.15р. Справа № 904/7496/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1

про стягнення 1 247 грн. 41 коп.

Суддя Забарющий М.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - за дов. б/н від 08.10.15 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 - за дов. № 3 від 02.01.15 р.;

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, публічне акціонерне товариство "ДЕЛЬТА БАНК", м. Київ, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО", м. Дніпропетровськ, 1 247 грн. 41 коп. неперерахованих коштів за повернення товару/послуг.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається: на укладення ним та гр. ОСОБА_1 кредитного договору № 003-29145-310813 на суму 1 247 грн. 41 коп. для придбання товару/послуг у ТОВ "АЛЛО"; меморіальний ордер № 60688684 від 02.09.2013 року на суму 1 247 грн. 41 коп.; звернення позичальника 12.09.2013 року з заявою про розірвання кредитного договору у зв'язку з поверненням товару відповідачу; п. 3.7 договору про співробітництво № 61-27/08/09-00 від 27.08.2009 року; ст.ст. 525, 526, 530, 611, 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК).

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: позивач мав право на повернення коштів лише в сумі 949,00 грн. (вартість фотокамери), оскільки був розірваний договір купівлі-продажу лише цифрової фотокамери; платіжним дорученням № 2321 від 10.12.2013 року сума 949 грн. була перерахована банку; єдиним документом про розірвання договору купівлі-продажу є накладна на повернення товару, яку позивач суду не надав; згідно частин 6, 7 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" відкликання згоди про надання споживчого кредиту не застосовується щодо споживчих кредитів, наданих на купівлю послуги, виконання якої відбулося до закінчення строків відкликання згоди; споживач, окрім цифрової фотокамери, за споживчим кредитом придбав у ТОВ "АЛЛО" ще картку пам'яті, захисну плівку, послуги з наклеювання плівки, а також було укладено договір страхування придбаного майна; ТОВ "АЛЛО" не є страховиком, який і повинен бути відповідачем щодо повернення вартості страхового полісу; кошти щодо вартості страхового полісу були перераховані ТОВ "АЛЛО" ПАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна ОСОБА_4".

Позивач 15.10.2015 подав суду заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з відповідача 298 грн. 41 копійку боргу. Ця заява не містить посилань на норми ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК). Представник позивача у засіданнях суду не заявляв і не наполягав на застосуванні у даному випадку ст. 22 ГПК. Тому суд не розглядає цю заяву як заяву про зменшення ціни позову.

Суд за власною ініціативою залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору гр. ОСОБА_1, м. Київ, про що виніс ухвалу від 29.09.2015 року.

Третя особа не надала суду письмового відношення до позову і в засідання суду не з'явилась ані вона особисто, ані її представники.

Дослідивши обставини справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Сторони уклали договір про співробітництво № 61-27/08/09-001 від 27.08.2009 року (далі - договір про співробітництво), за умовами якого Продавець (відповідач) буде виписувати кінцевим Споживачам товарів рахунки-фактури, а Банк (позивач) буде приймати їх та додаткові документи для надання кредитів в оплату вартості товарів, вибраних Споживачами у Продавця. Умовами цього договору було також встановлено, що:

- якщо Споживач у випадках, передбачених чинним законодавством України, повертає товар, придбаний в мережі магазинів Продавця за рахунок кредиту з вимогою повернення грошових коштів, сплачених в рахунок вартості товару, Продавець зобов'язаний надати Споживачу накладну на повернення товару, а її копію - співробітнику Банку з відміткою про повернення та протягом 3-х робочих днів з моменту повернення товару перерахувати грошові кошти в розмірі вартості товару на відповідний рахунок Банку; Банк потягом 3-х робочих днів з моменту отримання грошових коштів від Продавця спрямовує їх на погашення заборгованості Споживача за відповідним кредитним договором; у разі виникнення після такого погашення залишку грошових коштів Банк виплачує їх Споживачу (п. 3.7);

- цей договір набирає чинність з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом невизначеного строку (п. 7.1).

Між публічним акціонерним товариством "ДЕЛЬТА БАНК" (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) 31.08.2013 року було укладено кредитний договір № 003-29145-310813 (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1 247 грн. 41 коп. з метою придбання товару/послуг у ТОВ "АЛЛО".

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, перерахувавши кредитні кошти на користь відповідача у сумі 1 247 грн. 41 коп., про що свідчить меморіальний ордер № 60688684 від 02.09.2013 р.

ОСОБА_1 (Позичальник) 12.09.2013 року звернулася до Банку з заявою про розірвання кредитного договору та надала документ про повернення товару/послуг до ТОВ "АЛЛО", відповідно до якого товар - цифрову фотокамеру було повернено відповідачу.

Зважаючи на приписи п. 3.7 договору про співробітництво, відповідач платіжним дорученням № 2321 від 10.12.2013 року перерахував (повернув) позивачу 949,00 грн. вартості цифрової фотокамери. Тому суд відмовляє позивачу у позові в цій частині.

Позивач не надав суду доказів того, що третя особа придбала у відповідача картку пам'яті саме для використання цифрової фотокамери. Третя особа з цього приводу жодних заяв не зробила. Не надано й доказів щодо повернення саме цього товару відповідачу. Тому суд відмовляє позивачу у позові щодо стягнення 155,00 грн. вартості картки пам'яті.

Статтею 186 ЦК встановлено, що річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю; приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Страховий поліс, захисна плівка та послуга з наклеювання плівки були придбані третьою особою з огляду на придбання нею цифрової фотокамери. Тобто, цифрова камера у даному випадку є головною річчю, а захисна плівка, послуга з її наклеювання є приналежністю цифрової камери. Тому, згідно ч. 2 ст. 186 ЦК, ці компоненти слідують за головною річчю. Крім того, відповідач не довів суду, що вартість страхового полісу була перерахована страховій компанії (надані доручення не містять розшифровки, що ці кошти стосуються, в т.ч. товару, придбаного третьою особою).

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що решта вимог позивача підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 20, 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 186, 530, 629 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд. 15-А; ідентифікаційний код 30012848) на користь публічного акціонерного товариства "ДЕЛЬТА БАНК" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б; ідентифікаційний код 34047020) - 143 грн. 41 коп. боргу.

В решті вимог позивачу у позові відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛО" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, буд. 15-А; ідентифікаційний код 30012848) у доход Державного бюджету України 210 грн. 04 коп. судового збору.

Суддя ОСОБА_5

Повне рішення складено 02.11.2015 р.