ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 р. Справа №917/1750/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", вул. Козака, 2-А, м. Полтава, Полтавська область, 36020

до ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району в Полтаській області, вул. Перемоги, 4-А, с. Гаркушинці, Миргородський район, Полтавська область, 37600

про стягнення грошових коштів в розмірі 10 515,69 грн.

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.Відділ освіти Миргородської РДА (вул. Незалежності, 20/17, м. Миргород, 37600); 2.Миргородську районну раду ( вул. Гоголя,120, м. Миргород).

Суддя Киричук О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 31 від 22.04.2015р.;

після перерви: ОСОБА_2, довіреність № 31 від 22.04.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 02 від 26.08.2015р.

після перерви:: не з"явився

від третіх осіб: не з"явився

після перерви: не з"явився

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 20.10.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення 10 515,69 грн., з яких: 6 655,09 грн. - сума основного боргу за договором на постачання природного газу № 329 від 26.01.2015р., 61,54 грн. - 3% річних, 2 389,18 грн. - інфляційні втрати, 1 409,88 грн. - пеня.

Позивач в обгрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

В судове засідання 20.10.2015 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення до позовної заяви. (вх. № 15345 від 20.10.2015р.).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві.

Відповідач у відзиві (вх. № 12425 від 31.08.2015р.) та відзиві (уточненому) (вх. № 15314 від 20.10.2015р.) проти позову заперечує, посилаючись на те, що (1) відповідно до приписів закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року до складу сільських рад у 2015 році не входять заклади освіти, тому дитсадочок "Ромашка" як юридична особа, був переданий до спільної власності територіальних громад сіл і селищ Миргородського району в особі Миргородської районної ради; (2) акт приймання передачі природного газу, на підставі якого позивачем визначено обсяги неоплаченого відповідачем природного газу, відповідачем не підписаний, у зв"язку з чим, на його думку, у позивача відсутні докази в підтвердження отримання відповідачем природного газу у визначених ним обсягах.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві та відзиві (уточненому) .

Ухвалою від 01.09.2015р. суд за клопотанням відповідача залучив до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1.Відділ освіти Миргородської РДА; 2.Миргородську районну раду.

Третя особа - Відділ освіти Миргородської РДА - у письмових поясненнях за вх. № 14542 від 06.10.2015р. пояснила, що ОСОБА_1 с/р передала в строкове платне користування приміщення для розташування дитячого навчального закладу за зобов"язала самостійно оплачувати комунальні послуги прийнятого приміщенням, уклавши відповідні договори. З позивачем такий договір був укладений 19.02.2015р.

Третя особа - Миргородська районна рада - у клопотаннях за вх. № 12917 від 08.09.2015р., № 14482 від 05.10.2015р., № 14541 від 06.10.2015р. пояснила, що відповідач не може оплатити вартість спожитого дитсадком "Ромашка" природного газу за січень 2015р., оскільки до ст. 89 Бюджетного Кодексу України внесені зміни, відповідно до яких фінансування закладів соціальної сфери передано з 01 січня 2015 року із сільських бюджетів до районного бюджету. При цьому, Миргородська районна рада у клопотаннях зазначила, що готова сплатити вартість отриманого природного газу та те, що відповідачем у даній справі має бути Відділ освіти Миргородської РДА (як розпорядник коштів) чи Миргородська районна рада (як власник дитсадка та коштів).

У клопотанні за вх. № 12917 Миргородська районна рада просить замінити відповідача ОСОБА_1 сільську раду Миргородського району в Полтавській області на належного - Миргородську районну раду.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Позивачем згода на заміну первісного відповідача належним відповідачем не надана. Крім того, суд відхиляє дане клопотання, оскільки з Миргородською районною радою у позивача відсутні договірні відносини щодо поставки газу в січні 2015 року, тобто, за зобов'язаннями щодо оплати, поставленого газу за січень 2015 року, боржником є саме ОСОБА_1 сільська рада відповідно до договору постачання № 329 від 26.01.2015 р.

У клопотаннях за вх. № 14482 та № 14541 Миргородська районна рада просить залучити по справі як іншого відповідача ОСОБА_4 районну раду.

Миргородська районна рада дані клопотання обґрунтовує тим, що не зважаючи на те, що договірні відносини існують між позивачем та відповідачем, фактично газ отриманий був об"єктом районного, а не сільського підпорядкування, тому відповідачем по справі має бути Миргородська районна рада.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача

З огляду на наведені у клопотанні обставини, той факт, що ОСОБА_1 с/р за умовами договору взяла на себе зобов"язання щодо оплати спожитого ДНЗ "Ромашка" природного газу, суд не вбачає підстав для залучення до участі у справі іншого відповідача, у зв"язку з чим клопотання Миргородської районної ради судом відхилено.

Ухвалою від 06.10.2015р.суд за клопотанням сторін продовжив строк вирішення спору.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (надалі по тексту - позивач, постачальник) та ОСОБА_1 сільською радою Миргородського району (надалі по тексту - відповідач, споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 330 від 01.01.2015 року та № 329 від 27.01.2015р., відповідно до якого постачальник зобов'язувався постачати споживачу природний газ в порядку та обсягах визначених договором для потреб споживача, а споживач зобов'язувався оплатити вартість газу та наданих послуг у розмірах, строках , порядку та на умовах цього договору (п. 1.1 Договору).

При цьому, сторони умовами договору узгодили, зокрема, наступне:

- договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку № 2 до Договору (п. 2.1. Договору);

- послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до Договору (п. 2.6 Договору);

- постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника (п. 2.6 Договору);

- споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі газу.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

До прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.8 Договору);

- облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 р за №67/11941 (п.3.2 Договору);

- на підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку складаються щомісяця акти приймання-передачі газу (п.3.2 Договору);

- розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами визначеними, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка № 2 до Договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи із ціни на газ на наступний розрахунковий період та відповідно її величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації та відповідної інформації про ціну на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, яка діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 5-го числа наступного за місяцем поставки газу (п. 4.1 та п. 4.6 Договору);

- у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , що діяла в період за який нараховується пеня, від простроченої суми платежу за кожний день прострочення (п. 6.2.2 Договору);

- цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє в частині постачання природного газу з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. включно (п. 10.1 Договору).

Згідно додатку № 1 до договору сторонами визначений наступний перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання: сільська рада (котел, лічильник), ДНЗ "Ромашка" (котел, плита, лічильник).

Позивач вказує, що свої зобов'язання згідно даного договору виконав, поставив відповідачу у січні 2015 року природний газ в загальному обсязі 1296 куб. м. на загальну суму 9994,19 грн.

В підтвердження виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки газу споживачу позивач надав акт приймання-передачі природного газу № У від 31.01.20015р. (за січень) з визначенням обсягу природного газу - 1296 м.куб. на суму 9994,19 грн.

Наданий позивачем акт підписаний лише позивачем та скріплені його печаткою.

З матеріалів справи вбачається, що акт прийому-передачі газу направлений відповідачу 04.02.2015р. Позивач вказує, що будь-яких претензій щодо визначення об'ємів використаного природного газу від споживача не надходило.

За даними позивача, в порушення умов Договору, відповідачем проведено оплату вартості отриманого ним природного газу не в повному обсязі, у зв"язку з чим виникла заборгованість в сумі 6655,09 грн.

Відповідач у відзиві вказує, що відповідно до умов договору позивачем у січні 2015р. поставлено 433 кубічних метрів природного газу.

В підтвердження виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки газу споживачу у об"ємі 433 куб.м. природного газу відповідач надав акти приймання-передачі природного газу приймання-передачі природного газу №329 від 31.01.2015 року та №У від 31.01.2015 року.

Надані відповідачем акти підписані сторонами та скріплені їх печатками.

За даними відповідача, ним за спожитий природний газ у січні проведено оплату у повному обсязі, зокрема, на підставі виставленого рахунку-фактури №У від 28.01.2015 року на суму 3339,10 грн. за поставлений природний газ в обсязі 433 кубічних метрів на адресу ОСОБА_1 сільської ради (будівля сільської ради) ним було сплачено 06.02.2015 року 3 339,10 грн. згідно платіжного доручення №790 від 05.02.2015 року.

За твердженням відповідача, інших Актів щодо постачання йому природного газу підписаних обома сторонами не існує, Акт прийому-передачі №У від 31.01.2015 за січень місяць 2015 року з зазначенням поставленого об'єму природного газу 1296 метрів кубічних на суму 9 994,19 грн. з зазначеними об'єктами Сільська рада та Дитячий садок, який направлявся йому позивачем, ним підписаний не був, так як була надана мотивована відмова листом №02-10/101 від 10.02.2015 року.

Миргородська районна рада у клопотаннях за вх. № 12917 від 08.09.2015р., № 14482 від 05.10.2015р., № 14541 від 06.10.2015р. пояснила, що у січні природний газ для дитсадка "Ромашка" позивачем відпускався без належного оформлення договірних відносин між позивачем і відділом освіти РДА, а включення обсягу газу на споживання дитячим навчальним закладом в рамки договору з ОСОБА_1 сільською радою є таким, що порушує норми бюджетного законодавства.

Крім того, і відповідач, і Миргородська районна рада вказують, що позивач був належним чином повідомлений про передачу об"єкта - приміщення дитсадка "Ромашка" з сільського до районного підпорядкування, зокрема листом від №59 від 23.01.2015 року наступного тексту: «про передачу закладів дошкільної освіти до Миргородської районної ради, та прохання виключити комерційні вузли обліку газу та газоспоживного обладнання по Гаркуні и иському ДНЗ «Ромашка» вул. Жовтнева -6, та перевести до районного відділу освіти Миргородської РДА».

Третя особа - відділ освіти РДА - повідомила, що згідно з рішенням другого засідання 36 сесії 6 скликання Миргородської РР від 23.01.2015р. було прийнято у спільну власність територіальних громад сіл, селищ району дошкільні навчальні заклади. За договором оренди № 1 від 23.01.2015р. відділ освіти РДА отримав у строкове платне користування приміщення для розташування дитячого садка і зобов"язався самостійно оплачувати комунальні послуги прийнятого приміщенням, уклавши відповідні договори. З позивачем на постачання природного газу для дитячого садка договір був укладений 19.02.2015р.за № 317.

Позивач, вважаючи свої права порушеними відповідачем, як особою, що підписала договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 329 від від 26.01.2015р., звернувся до суду з позовом про стягнення з нього 6 655,09 грн. основного боргу, 61,54 грн. 3% річних, 2 389,18 грн. інфляційних втрат, 1 409,88 грн. пені.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору постачання, за яким в силу ст. 712 ЦК визначено, що продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом виконання зобов"язання щодо постачання природного газу позивачем виконано у повному обсязі, акт приймання-передачі природного газу № У від 31.01.20015р. (за січень) з визначенням обсягу природного газу - 1296 м.куб. на суму 9994,19 грн., який підписаний лише позивачем, є належним доказом постачання природного газу відповідачу у обсязі 1296 м.куб. з огляду на умови договору та положення Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 р за №67/11941 виходячи з наступного.

Умовами договору сторони узгодили, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до Договору (п. 2.6 Договору); постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника (п. 2.6 Договору); споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.8 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що акт прийому-передачі газу № У від 31.01.20015р. (за січень) з визначенням обсягу природного газу - 1296 м.куб. на суму 9994,19 грн. направлений відповідачу 04.02.2015р.

Акт отриманий відповідачем 10.02.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення та відображено в листі № 02-10/101 від 10.02.2015р., надісланого відповідачем до позивача.

Відповідно п.2.8. договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання передачі газу.

Посилання відповідача на те, що листи № 02-10/101 від 10.02.2015р. та № 112 від 12.10.2015р. фактично є мотивованою відмовою від підписання акта приймання передачі газу, як передбачено п.2.8. договору судом відхиляються як необгрунтовані з огляду на те, що в текстах даних листів відповідач лише повідомляє позивача про передачу ДНЗ "Ромашка" із комунальної власності сільської ради до спільної власності територіальної громади району, заперечень щодо обсягів, визначеного позивачем спожитого природного газу об"єктами, що включені до переліку комерційних вузлів обліку та газоспоживного обладнання (додаток № 1 до договору) листи не містять.

Відсутні у відомості щодо внесення до договору змін щодо переліку комерційних вузлів обліку та газоспоживного обладнання (додаток № 1 до договору) станом на січень 2015р. Як зазначають сторони та підтверджується матеріалами справи, сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору 28.01.2015р. про зменшення обсягів постачання та природного газу та зменшення суми договору.

Не беруться судом до уваги також посилання відповідача на те, що листом від 23.01.2015р. за № 59 він просив позивача виключити з сільської ради комерційні вузли обліку газу та газоспоживного обладнання по Гаркушинському ДНЗ "Ромашка" та перевести до районного відділу освіти Миргородської РДА, оскільки даний лист датований 23.01.2015р., а вже після його направлення позивачу, 26.01.2015р. відповідачем підписано договір № 329 з визначенням у додатку № 1 до договору наступного переліку комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання: сільська рада (котел, лічильник), ДНЗ "Ромашка" (котел, плита, лічильник).

30 січня 2015 року листом за вихідним номером 365 ПАТ "Полтавагаз" було надано роз'яснення щодо порядку внесення змін чи розірвання умов договору та запропоновано ОСОБА_1 сільській раді, у випадку наявності наміру припинити договірні зобов'язання в частині постачання газу на ДНЗ, звернутися з відповідною заявою, з дотриманням норм діючого законодавства.

Заява від ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району з приводу припинення договірних правовідносин в частині постачання природного газу на приіщення ДНЗ "Волошка" на адресу ПАТ "Полтавагаз" не надходила.

При цьому, судом враховано, що договір на постачання природного газу для дитячого садка, що розташований в с.Гаркушинці позивачем з відділом освіти РДА був укладений лише 19.02.2015р. за № 317. в той час як позивачем заявлена до стягнення заборгованість за січень 2015р.

Відхиляються судом також посилання відповідача на те, що у відповідача відсутня заборгованість за спожитий природній газ у січні місяці 2015 року, так як ним було сплачено 06.02.2015 року в повному обсязі вартість поставленого Позивачем природного газу в січні місяці 2015 року в сумі 3 339,10 грн. згідно платіжного доручення №790 від 05.02.2015 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи, позивачем при визначенні заборгованості врахована дана проплата і до стягнення заявлено 6655,09 грн. основного боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 6655,09 грн. основного боргу за договором на постачання природного газу № 329 від 26.01.2015р. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (ст.547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст.551 ЦК України).

З огляду на ч.6 ст.232 Господарського кодексу, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 6.2.2 договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до доданих до позову позивачем розрахунків, відповідачу нарахована пеня за період з 05.02.2015р. по 23.06.2015р. в розмірі 1409,88 грн.

Крім того, Відповідачу нараховані інфляційні за період з лютого 2015р. по травень 2015р. в розмірі 2389,18 грн. та три проценти річних від простроченої суми за період з 05.02.2015р. по 23.06.2015р. в розмірі 61,54 грн.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань, суд вважає позовні вимоги в частині їх стягнення такими, що підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради Миргородського району в Полтаській області (вул. Перемоги, 4-А, с. Гаркушинці, Миргородський район, Полтавська область, 37600, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. В.Козака, 2-а, м. Полтава, 36020, ідентифікаційний код юридичної особи 03351912) 6 655,09 грн. основного боргу, 61,54 грн. 3% річних, 2 389,18 грн. інфляційних втрат, 1 409,88 грн. пені, 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено _____.2015р.

Суддя Киричук О.А.