Господарський суд Чернігівської області
====================================================================================================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" жовтня 2015 року Справа № 927/1209/15

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Кредобанк"

79026, вул.Сахарова, 78, м. Львів;

поштова адреса уповноваженого представника Комаха А.І.:

04070, вул. Іллінська, 8, БЦ "Іллінський", м. Київ;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

14037, АДРЕСА_1;

про: стягнення 18935,28 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Комаха А.І. довіреність № 7996 від 08.07.2015 - представник;

відповідача: не з'явились;

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в розмірі 18935,28 грн. відповідно до договору № 7883 від 26.09.2013, де 11879,25 грн. - неповернута сума кредиту, 1,17 грн. - прострочені відсотки, 3656,58 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту, 2598,26 грн. - пеня нарахована за прострочення основної суми заборгованості, 0,25 грн. - пеня нарахована за прострочення по сплаті відсотків, 799,77 грн. пеня нарахована за прострочення по сплаті комісії за адміністрування кредиту.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.09.2015 розгляд справи призначено на 22.09.2015, після чого розгляд справи відкладався до 06.10.2015 та 26.10.2015.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №301 від 25.09.2015, №970 від 07.10.2015.

На виконання ухвали суду, позивач надав додаткові документи. Судом залучено надані документи до справи.

Від відповідача надійшла заява від 21.09.2015 про розстрочення виконання рішення суду строком на 5 місяців.

Крім того, в поданій заяві відповідач зазначає, що не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник позивача заперечив щодо розстрочки виконання рішення суду строком на 5 місяців та вважає за можливе розстрочити рішення суду на 2 місяці.

Суд перейшов до вирішення спору по суті 26.10.2015.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

26.09.2013 між ПАТ "Кредобанк" (Кредитор) та ФОП ОСОБА_2 (Боржник) укладено договір НОМЕР_2 банківського рахунку (картковий рахунок) (далі - Договір) та додатковий договір №1 про встановлення ліміту кредитування до договору банківського рахунку (далі- Додатковий договір).

Відповідно до пункту 2.1 Додаткового договору, банк надає клієнту овердрафт, а Клієнт приймає його на наступних умовах: ліміт кредитування максимально припустима сума заборгованості Клієнта по овердрафту за БПК -20000,00 грн.; процентна ставка 0,01% річних; комісія від дебетового обороту кредитних ресурсів по картрахунку 2,5%.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За юридичною природою вказаний Додатковий договір є договором кредиту, а тому до нього застосовуються норми глави 71 ЦК України.

Відповідно до п.2.3. Додаткового договору, Овердрафт надається шляхом дебатування картрахунку Клієнта понад залишок коштів Клієнта на цьому рахунку за рахунок кредитних ресурсів банку, в межах Ліміту кредитування визначеного цим Договором.

Судом встановлено, що взяті на себе зобов'язання за Договором та Додатковим договором позивач виконав належним чином. Так, позивачем надавались відповідачу грошові кошти в межах ліміту кредитування, що підтверджується банківськими виписками з рахунку відповідача, копії яких наявні в матеріалах справи (арк. справи 22-23).

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно пункту 2.2. Додаткового договору, дата остаточного повернення овердрафту 25 вересня 2014 року.

Згідно пункту 4.1. Додаткового договору, клієнт зобов'язаний здійснити повернення банку овердрафту у повному обсязі не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, та забезпечити для цього надходження на карткрахунок коштів в сумі, достатній для погашення овердрафту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за договором.

Проте, відповідач вимоги Договору та Додаткового договору в частині обов'язку погашення грошових зобов'язань належним чином не виконав, а саме, у встановлені договором строки овердрафт не повернув, в результаті чого, за ним утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 11879,25грн.

Відповідно до пункту 3.2. Додаткового договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом « факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.1.2. цього договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту: до терміну, вказаному в п.2.2. цього договору, до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів. У випадку, якщо рішення суду прийнято не на користь банку/позовну заяву банку залишено без розгляду, нарахування процентів/комісій відновлюється з дати припинення нарахування. У випадку надання і погашення овердрафту протягом одного операційного дня, проценти не нараховуються. Клієнт сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його картрахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення умов договору не здійснював своєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

Так, позивачем в період з вересня 2013 по вересень 2014 нараховано проценти за користування кредитом в сумі 1,17грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати у відповідача повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом.

Як зазначає позивач, відповідач порушив умови Договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів.

Станом на час вирішення спору, заборгованість відповідача по кредиту, складає 11879,25грн., заборгованість по процентах складає 1,17грн., яку відповідач визнає та не заперечує .

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України від 10 липня 2014 року №6 "Про внесення змін і доповнень до деяких постанов Пленуму ВГСУ" у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" доповнено підпунктом 2.5.1 такого змісту: "2.5.1. Частиною першою статті 35 ГПК передбачено можливість звільнення від доказування перед судом обставин, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі." Зокрема, абзацами 4, 6 даного підпункту визначено, що про визнання обставин може свідчити й зміст поданих суду письмових документів: претензій та відповідей на них, листів та інших письмових звернень учасників судового процесу один до одного (наприклад, лист, надісланий у відповідь на претензію, в якому зазначається про повне або часткове визнання заявленої до стягнення заборгованості). Не передбачено законом й можливості відмови учасника судового процесу від раніше здійсненого ним визнання обставин.

Заява відповідача від 21.09.2015 №б/н (арк.справи 40) свідчить про те, що відповідач визнав заборгованість перед позивачем повністю.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 11879,25грн. належним чином доведений, документально підтверджений, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в розмірі 11879,25грн. та заборгованості по процентах у розмірі 1,17грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 3656,58грн. комісії за адміністрування кредиту.

Дану вимогу позивач, відповідно до пояснень наданих суду (арк. справи 56) обґрунтовує п.5.2. Договору та зазначає, що розмір комісії з адміністрування кредиту, відповідно до Тарифів Банку, розміщених на офіційному сайті ПАТ «Кредобанк» становить 0,05% від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафту.

Відповідно до п.5.2. Договору, Клієнт зобов'язується здійснювати оплату за надані послуги по цьому договору в розмірах і строки, визначені тарифами банку, якщо інше не встановлено Додатковими договорами до цього договору.

Пунктом 3.1. Додаткового договору встановлено, що комісія від дебетового обороту утримується в момент списання кредитних коштів з рахунку. Відповідно до 3.1. Додаткового договору, інші комісії, при внесенні змін та доповнень в цей договір - відповідно до діючих тарифів банку.

Таким чином, враховуючи норми п.3.1. Додаткового договору, суд дійшов висновку, що будь-які комісії, крім тієї, що передбачена п.3.1. Додаткового договору, мають бути оформлені змінами та доповненнями до Додаткового договору.

Позивачем не подано суду буд-яких змін та доповнень до Додаткового договору. Враховуючи вище наведене, суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення 3656,58грн. комісії за адміністрування кредиту, оскільки вона не передбачена умовами Договору та Додаткового договору.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату послуг банку клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню у розмірі подвійної денної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 17.01.2015. по 16.06.2015 в сумі 2598,26грн. за несвоєчасну сплату кредиту, та за період з 17.01.2015 по 16.06.2015 в сумі 0,25грн. за несвоєчасну сплату відсотків.

Нарахування пені за період з 17.01.2015. по 16.06.2015 в сумі 2598,26грн. за несвоєчасну сплату кредиту, та за період з 17.01.2015 по 16.06.2015 в сумі 0,25грн. за несвоєчасну сплату відсотків, відповідає вимогам норм матеріального права та умовам договору, а тому такі вимоги підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 17.01.2015 по 16.06.2015 в сумі 799,77грн. за несвоєчасну сплату комісії з адміністрування кредиту.

Щодо даної вимоги, суд відмовляє в її задоволенні, як безпідставно нарахована, у зв'язку з відмовою в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача комісії з адміністрування кредиту.

21.09.2015 відповідачем подано заяву в якій він просить суд розстрочити виконання рішення суду рівними частинами строком на 5 місяців.

Представник позивача надав суду пояснення про те, що не заперечує проти розстрочення виконання рішення по даній справі строком на два місяці.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Клопотання про розстрочення виконання рішення обґрунтовано тяжким фінансовим становищем відповідача.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість розстрочити виконання рішення в частині стягнення заборгованості строком на два місяці з оплатою суми заборгованості рівномірно по місяцях.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1218,00 грн. судового збору.

21.09.2015 позивачем подано до суду заяву (акр. справи 54) про повернення надлишково сплаченого судового збору в розмірі 609,00грн.

Дану заяву позивач обґрунтовує тим, що при зверненні з позовною заявою позивачем було надмірно сплачено судовий збір, а саме сплачено судовий збір у розмірі 1827,00грн., замість 1218,00грн..

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 01.09.15 ) сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Станом на дату звернення позивача з позовною заявою (04.09.2015) розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто із позовної заяви про стягнення 18935,28грн. судовий збір має бути сплачено у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати - 1218грн..

Так, позивачем при зверненні з позовною заявою було сплачено судовий збір за платіжним дорученням №33655065 від 21.08.2015 в сумі 1827,00грн.

Таким чином, залишок надмірно сплаченого судового збору у розмірі 609,00грн. за платіжним дорученням 33655065 від 21.08.2015, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №927/1209/15, підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 49, ст.-ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (14037, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» ( 79026, вул. Сахарова,78, м.Львів, поштова адреса: 04070, вул. Іллінська,8, БЦ «Іллінський», 10 під'їзд, 6 поверх, ) 11879,25грн. заборгованості по кредиту, 1,17грн. відсотків, 2598,26грн. пені по кредиту, 0,25грн. пені по відсоткам, а всього 14478,93 грн., а також 1218,00грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

3. Розстрочити виконання рішення в частині стягнення 14478,93 грн. боргу строком на 2 місяці, з оплатою суми заборгованості рівномірно по місяцях (7239,465грн.), починаючи з листопада 2015року.

4. Після набрання судовим рішенням законної сили видати накази зі строком пред'явлення до виконання з 13.11.2015 по 13.11.2016 на стягнення 7239,465грн. та 1218,00грн., зі строком пред'явлення до виконання з 13.12.2015 по 13.12.2016 на стягнення 7239,465грн..

5. Повернути Публічному акціонерному товариству «Кредобанк» (79026, вул. Сахарова,78, м.Львів, поштова адреса: 04070, вул. Іллінська,8, БЦ «Іллінський», 10 під'їзд, 6 поверх, ) з Державного бюджету (р/р 3002 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030001, МФО 853592, ) 609,00грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням №33655065 від 21.08.2015, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №927/1209/15.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 02 листопада 2015року.

Суддя М.П. Цимбал-Нарожна