КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/5200/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Захарчук Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Дягель І.І. ( за довіреністю №220/377/д від 21.05.2015р.)

від відповідача : Мироновська А.О. ( за довіреністю від 26.03.2015р.)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.08.2015

справі № 910/5200/15-г (суддя: Плотницька Н.Б.)

за заявою ТОВ "Укрінтросервіс" про розстрочку виконання рішення суду

за позовом Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс"

про стягнення 277 893,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

21.08.2015 року відповідач - ТОВ "Укрінтросервіс" звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2015 р. у справі №910/5200/15-г в задоволенні заяви ТОВ "Укрінтросервіс" про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 30.09.2015 року у справі №910/5200/15-г - відмовлено.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, господарський суд міста Києва зазначив, що заявником не наведено поважних причин та не надано належних доказів тяжкого матеріального становища для надання відстрочки.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ "Укрінтросервіс" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року змінити та розстрочити сплату боргу ТОВ "Укрінтросервіс" у сумі 283 450,86 грн. на 12 місяців, при цьому кожного місяця часткова сплата боргу буде становити 23 620,91 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу ТОВ "Укрінтросервіс" та призначено справу до розгляду.

У судовому засіданні 20.10.2015 року представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції змінити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи рішенням господарського суду м. Києва від 30.03.2015 позов задоволено повністю: стягнуто з ТОВ "Укрінтросервіс" на користь Міністерства оборони України стягнуто штраф у розмірі 277 893 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 557 грн. 86 коп.

06.07.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/5200/15-г видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.08.2015 заяву боржника про розстрочку виконання рішення задоволено частково, виконання рішення від 30.03.2015 по справі № 910/5200/15-г розстрочено на шість місяців.

21.08.2015 до відділу діловодства господарського суду м. Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" надійшла заява про відстрочку виконання рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяв, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що з матеріалів справи вбачається, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому подана ТОВ "Укрінтросервіс" заява про відстрочку виконання рішення суду - задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з п. 7.1.1. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що посилання заявників на тяжке фінансове положення товариства не є винятковою підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України закріплено принцип обов'язковості рішень суду, який не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Крім того, представниками відповідачів не надано належних доказів в розумінні приписів ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження викладених у заявах обставин, щодо відсутності грошових коштів на рахунку підприємства для оплати заборгованості, присудженої до стягнення рішенням господарського суду м. Києва від 30.03.2015 року у справі №910/5200/15-г.

Крім того, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, 09.06.2015 року відповідач вже звертався до суду першої інстанції із заявою про розстрочку виконання рішення по даній справі, яку ухвалою господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року було задоволено частково, та розстрочено виконання рішення господарського суду від 30.03.2015 року.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами неможливості виконання рішення.

Суд зазначає, що сам факт тяжкого матеріального становища відповідача не є безумовною підставою для надання відстрочки виконання рішення суду.

Для надання відстрочки заявник повинен навести та обґрунтувати обставини можливості його виконання після настання строку відстрочки, проте відповідачем не надано доказів щодо неможливості виконання судового рішення після спливу відстрочки, не обґрунтовано підстав для надання відстрочки саме на один рік, а тому слід зазначити, що тяжке матеріальне становище, в даному випадку, не може бути тією виключною обставиною у спірних правовідносинах, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим.

Також, колегія суддів зазначає, що відсутні підстави для надання додаткової розстрочки виконання судового рішення, оскільки відповідно до ухвали господарського суду м. Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/5200/15-г розстрочка виконання судового рішення вже надавалась та графік погашення заборгованості є діючим з 13 вересня 2015 року до 13 лютого 2016 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин, з якими закон пов'язує можливість надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду, а тому апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/5200/15-г є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінтросервіс" на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/5200/15-г залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.08.2015 року у справі № 910/5200/15-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/5200/15-г повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко