ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

29 жовтня 2015 р.

Справа № 902/1150/15

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Об'єднання "Прогрес" (30000, Хмельницька обл., м. Славута, вул. Привокзальна, 66)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДЕНОКС" ( 21034, Вінницька область, м. Вінниця, пров. К. Маркса, 29, оф. 98)

про стягнення 29 206,03 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Кузьменко В.В.

Представники

позивача : ОСОБА_1,

відповідача : не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство "Об'єднання "Прогрес" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "ДЕНОКС" про стягнення 29206,03 грн.

Позовні вимоги мотивовано наступним: 09 серпня 2011 року між ПрАТ «Об»єднання «Прогрес» і товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «Денокс» було укладено договір № 8/11-2, щодо виконання робіт із заповнення дверних прорізів внутрішньо квартирних та вхідних в будівлі за адресою м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Попова-Красовського ( 71 квартирний, 9-ти поверховий житловий будинок). Згідно умов договору ПрАТ «Об»єднання «Прогрес» здійснило всі розрахунки за договором. Натомість, товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «Денокс» не виконало своїх зобов'язань по п.13.4. договору № 8/11-2 щодо виконання робіт із заповнення дверних прорізів внутрішньо квартирних та вхідних в будівлі за адресою м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Попова-Красовського ( 71 квартирний, 9-ти поверховий житловий будинок). Внаслідок чого в останнього виникла заборгованість.

Ухвалою суду від 20.08.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1150/15 з призначенням судового засідання на 03.09.2015 р.

Ухвалами суду від 03.09.2015 року та 10.10.2015 року розгляд справи відкладався, з об'єктивних причин. Окрім того, ухвалою суду від 08.10.2015 року продовжено, передбачений ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору на пятнадцять днів.

При цьому, 30.09.2015 року товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «Денокс» було подано заяву № б/н про застосування строків позовної давності, яка мотивована тим, що позивач звернувся із позовною заявою 12.08.2015 року пропустивши трирічний строк позовної давності, оскільки беручи до уваги п. 13.2. договору № 8/11-2 від 09.08.2011 року, повна оплата згідно акту здачі-приймання робіт № ОУ-000817 від 30.11.2011 року та акту здачі приймання робіт № ОУ-000836 від 30.12.2011 року мала бути здійснена відповідачем до 31.01.2012 року, а отже строк позовної давності починає відлік з 01.02.2012 року. Отже, загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за договором сплив 01.02.2015 року.

16.10.2015 року від ПрАТ «Об'єднання «Прогрес» надійшов відзив № 328 від 12.10.2015 року на заяву товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «Денокс» про застосування строків позовної давності по справі, в якій зазначено, що в травні місяці 2014 року ТОВ «Будівельна компанія «Денокс» звернулася до господарського суду Хмельницької області з позовною заявою, щодо стягнення з ПрАТ «Об'єднання «Прогрес» коштів по договору № 8/11-1 від 09.08.2011 року та договору № 8/11-2 від 09.08.2011 року щодо виконання робіт із заповнення дверних прорізів внутрішньо квартирних та вхідних в будівлі за адресою м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Попова - Красовського, який в теперішній час є предметом розгляду у господарському суді Вінницької області. У позовній заяві до Господарського суду Хмельницької області при розрахунку позивних вимог по договору № 8/11-2 від 09.08.2011 року ( третій аркуш заяви, абзац - 5), ТОВ «Будівельна компанія «ДЕНОКС» визнала борг перед ПрАТ «Об'єднання «Прогрес» зменшивши суму прозову на 21 376 грн. 94 коп. ( 5% від загальної вартості робіт п. 13.4 договору, які відповідач по справі повинен був сплатити позивачу, проте даних коштів не сплатив.). Зокрема ТОВ «Будівельна компанія «Денокс» у заяві зазначено наступне: 77 538, 88 грн. (залишок несплаченої суми за виконані роботи) - 21 376,94 грн. ( сплачені генпідрядні послуги) = 56 161, 96 грн. Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 264 ЦК України (перебіг позовної давності переривається ( вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку), тому посилання відповідача по справі на застосування строків позовної давності є безпідставне.

В судове засідання 29.10.2015 року з'явився представник позивача, який позов підтримав в повному обсязі, з підстав викладених в ньому та з посиланням на доводи в відзиві № 328 від 12.10.2015 року.

Представник відповідача не з'явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений про що свідчить поштове повідомлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

09 серпня 2011 року між ПрАТ «Об'єднання «Прогрес» і товариством з обмеженою відповідальністю Будівельна компанія «Денокс» було укладено договір № 8/11-2, щодо виконання робіт із заповнення дверних прорізів внутрішньо квартирних та вхідних в будівлі за адресою м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Попова-Красовського ( 71 квартирний, 9-ти поверховий житловий будинок).

Умовами договору сторони погодили, що передача закінчених робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом приймання-передачі ( пункт 12.2. договору).

Відповідно до п. 13.3. договору кінцеві розрахунки за виконані підрядником роботи за договором роботи здійснюються у місячний термін після виконання і прийняття всіх передбачених договором робіт, затвердження акту державної комісії з прийняття об'єкта в експлуатацію.

Як видно з матеріалів справи між сторонами 30.11.2011 року було підписано акт здачі-приймання робіт № ОУ000817 та 30.12.2011 року було підписано акт здачі-приймання робіт № ОУ 000836. В даних претензіях сторонами зокрема зазначено, що претензій одна до одної не мають.

З урахуванням п.13.3. договору, оплата за роботи передбачена договором мала бути здійснена в наступному порядку:

по акту здачі-приймання робіт № ОУ 000817 від 30.11.2011 року оплата 31.12.2011 року;

по акту здачі-приймання робіт № ОУ 000836 від 30.12.2011 року оплата 31.01.2012 року.

При цьому, позивач в позові та в поясненнях зазначає, що ним повністю було оплачено роботи передбачені договором, а натомість відповідачем не повністю були зроблені робити, а саме не виконано роботи із заповнення дверних прорізів внутрішньо квартирних та вхідних в будівлі за адресою м. Старокостянтинів, Хмельницької області, вул. Попова-Красовського ( 71 квартирний, 9-ти поверховий житловий будинок), на загальну суму 21376, 94 грн., тому останній звернувся з позовом до суду про стягнення даних коштів з відповідача.

Відповідач проти позову заперечив, вважає що позивач пропустив строк позовної давності, про що зокрема зазначив у заяві № б/н від 30.09.2015 року, в якому зокрема зазначив, що якщо повна оплата згідно акту здачі-приймання робіт № ОУ-000817 від 30.11.2011 року та акту здачі приймання робіт № ОУ-000836 від 30.12.2011 року мала бути здійснена відповідачем до 31.01.2012 року, а отже і строк позовної давності починає відлік з 01.02.2012 року. Таким чином, загальний строк позовної давності у 3 роки щодо вимоги про оплату за договором сплив 01.02.2015 року.

Дослідивши і оцінивши надані докази суд дійшов такого висновку.

Ст. 193 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

В силу п. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ст. 260 Цивільного кодексу України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Суд зауважує, що відповідно до положень Постанови пленуму № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» , а саме п. 4.4. - правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України) застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому, господарським судом слід мати на увазі таке. У дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Бездіяльність боржника (наприклад, неоспорювання ним безспірного списання коштів, якщо така можливість допускається за законом або договором) не свідчить про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій.

Визнання боржником основного боргу, в тому числі і його сплата, саме по собі не є доказом визнання ним також і додаткових вимог кредитора (зокрема, неустойки, процентів за користування коштами), а так само й вимог щодо відшкодування збитків і, відтак, не може вважатися перериванням перебігу позовної давності за зазначеними вимогами.

Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Як уже встановлено згідно п.13.3. договору, оплата за роботи передбачена договором мала бути здійснена в наступному порядку:

по акту здачі-приймання робіт № ОУ 000817 від 30.11.2011 року оплата 31.12.2011 року; по акту здачі-приймання робіт № ОУ 000836 від 30.12.2011 року оплата 31.01.2012 року.

З урахуванням вказаного перебіг строку позовної давності розпочався 01.02.2012 року, та згідно вимог чинного законодавстві ст. 257 ЦК України закінчився 01.02.1015 року.

Позивач звернувшись 18.08.2015 року (вх. № канц. суду 1188/15 від 18.05.2015 року) до господарського суду Вінницької області з даним позовом, пропустив строк позовної давності, у межах якого міг реалізувати своє право на захист порушених майнових прав та інтересів з боку відповідача. Дані про обставини, які б вказували на поважність причин пропуску строку позовної давності, з матеріалів справи не вбачаються.

Пунктом 3 ст. 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

30.09.2015 року відповідачем подано заяву про застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення з нього заборгованості.

У відповідності до п. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При цьому, суд зауважує, що позивачем не надано належних доказів переревання строку позовної давості, з урахуванням наведених положень закону, встановлених обставин справи та наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати з розгляду даної справи відповідно до положень ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 02 листопада 2015 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу ( 21034, Вінницька область, м. Вінниця, пров. К. Маркса, 29, оф. 98)