ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 листопада 2015 року Справа № 910/8384/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: Губенко Н.М.,

суддів: Барицької Т.Л.,

Картере В.І. (доповідач)

перевіривши касаційну скаргу Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015

та на рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2015

у справі № 910/8384/15

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 235,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі № 910/8384/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015 - на час подання касаційної скарги) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на час подання позовної заяви - 31.03.2015) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі заявник касаційної скарги не надав, посилаючись на те, що станом на дату подання до господарського суду позовної заяви у даній справі Полтавське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було звільнене від сплати судового збору. У зв'язку з цим заявник вважав, що ставка судового збору за подачу касаційної скарги повинна розраховуватися, виходячи з нульової ставки, встановленої на момент подачі позовної заяви у даній справі.

Дана позиція скаржника відхиляється Вищим господарським судом України, оскільки ґрунтується на невірному тлумаченні положень Закону України "Про судовий збір".

Станом на день подачі касаційної скарги (22.09.2015) набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" (від 01.09.2015), яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до цих змін Фонд соціального страхування виключено з переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору. Оскільки відповідно до нової редакції Закону України "Про судовий збір" Фонд соціального страхування не звільняється від сплати судового збору, застосування щодо нього нульової ставки суперечить змісту цього Закону.

Правовий аналіз положень Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що розрахунок судового збору повинен здійснюватися виходячи зі ставок, встановлених цим Законом на момент подачі касаційної скарги, який обчислюється з урахуванням ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий та немайновий характер, судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається зі змісту поданої касаційної скарги, скаржником оскаржується постанова господарського суду апеляційної інстанції якою залишено без змін рішення господарського суду першої інстанції від 04.06.2015, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

Отже, в даному випадку судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими для позовів як майнового так і немайнового характерів.

Відповідно при зверненні із касаційною скаргою скаржник повинен був сплатити суму судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (1 461,60 грн. за вимогу про зобов'язання вчинити дії та 2 192,40 грн. за вимогу про стягнення коштів).

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у визначеному чинним законодавством порядку та розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015 та на рішення господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі № 910/8384/15 повернути Полтавському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Головуючий суддя: Н. Губенко
Судді: Т. Барицька В. Картере