ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа № 911/3965/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Чорної Юлії Анатоліївни, Київська область, с. Гнідин

про стягнення 426,75 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: Супрун О.В. (довіреність №7-65/07 від 21 липня 2015 року);

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Чорної Юлії Анатоліївни (далі - відповідач) про стягнення 426,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконав умови договору банківського рахунка №13851 від 23 квітня 2012 року, у зв'язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість за комісійною винагородою у розмірі 350,00 грн. Додатково, позивач просить стягнути з відповідача 76,75 грн. пені.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 3 вересня 2015 року та призначено справу до розгляду на 20 жовтня 2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 3 вересня 2015 року в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

20 жовтня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» (за договором - банк) та Фізичною особою-підприємцем Чорною Юлією Анатоліївною (за договором - клієнт) укладено договір банківського рахунка №13851.

Відповідно до п. 1.1 договору, банк відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно п. 1.2 договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок №851 у національній валюті та в іноземній валюті відповідно до інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Пунктом 2.1.5 договору передбачено, що банк має право отримувати від клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені тарифами банку.

Відповідно до пункту 2.4.7 договору, клієнт зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані банком послуги відповідно до тарифів, а також компенсувати витрати банку у разі, якщо дії при виконанні доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені тарифами банку.

Згідно п. 3.1 договору, за відкриття рахунка та виконання банком операцій за рахунком клієнта останній сплачує банку винагороду, розмір якої встановлений у тарифах банку, що чинні на день здійснення операцій за рахунком.

Відповідно до пункту 5.1 додаткової угоди №1 до договору, за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку клієнт сплачує банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами банку на момент оплати.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором, однак, відповідач станом на 20 серпня 2015 року не сплатив банку комісійну винагороду у розмірі 350,00 грн.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за комісійною винагородою у розмірі 350,00 грн. залишилась непогашеною. Зазначений факт відповідачем не спростовано. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, тому позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за комісійною винагородою у розмірі 350,00 грн. підлягає задоволенню.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.9 договору передбачено, що за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

Розрахунок пені, наданий позивачем, є обґрунтованим та вірним, отже, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 76,75 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорної Юлії Анатолівни (08340, Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Жовтнева, 13-а, код ) на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (04073, м. Київ, пр. Московський, 16, код 34693790) - 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп. заборгованості за комісійною винагородою та 76 (сімдесят шість) грн. 75 коп. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чорної Юлії Анатолівни (08340, Київська область, Бориспільський район, с. Гнідин, вул. Жовтнева, 13-а, код ) в дохід Державного бюджету України на р/р 3001, банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу: 22030001 - 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 26 жовтня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць