ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р.Справа № 922/4682/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 міської ради м. Валки
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Генбудінвест", м. Харків
про стягнення 34 566,00грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною завою, в якій просить суд стягнути з відповідача зайво витрачені бюджетні кошти, внаслідок завищення обсягу виконаних ремонтно-будівельних робіт у сумі 34 566,00грн. до місцевого бюджету ОСОБА_1 міської ради, а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що під час ревізії фінансово-господарської діяльності позивача ОСОБА_1 міжрайонною державною фінансовою інспекцією було встановлено порушення вимог п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-1-2000, що призвело до завищення вартості виконаних відповідачем робіт на суму 34 566,00грн., у зв'язку з чим вважає про наявність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Генбудінвест" зайво сплачених бюджетних коштів.

Представники позивача та відповідача у призначене судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду справи, проте останні не скористалися своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників позивача та відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

01.11.2012р. між ОСОБА_1 міською радою (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Генбудінвест" (відповідач) укладено договір підряду (далі договір), відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач зобов'язався своїми силами та засобами на власний ризик виконати капітальний ремонт покрівлі у ОСОБА_1 ДНЗ "Веселка" за адресою: 63002, м. Валки, вул. Торгова, 5.

За умовами п.1.2 договору сторони погодили, що вартість робіт за даним договором визначається кошторисною документацією, погодженою сторонами, що є невід'ємною частиною договору та підставою для проведення взаємних розрахунків.

Згідно кошторису витрат загальна сума договору складає 757 002,00грн. (п.2.1 договору).

Оплату виконаних відповідачем робіт, відповідно до п.2.4 договору, позивач зобов'язався здійснювати на підставі підписаних між сторонами актів прийому-здачі виконаних робіт форми КБ-2 та Довідок про вартість виконаних робіт та витрат форми КБ-3. Кінцеві розрахунки здійснюються позивачем після виконання та прийому всіх передбачених договором робіт (здача об'єкта в дію), підписання сторонами акту прийому-здачі виконаних робіт, а також надання повного комплекту документів, який включає в себе акти виконаних робіт по формі № КБ-2в з розрахунками прибутку, загально-виробничих та адміністративних витрат; копії накладних на використані матеріали; гарантійний паспорт; акти схованих робіт; обґрунтування загально-виробничих та адміністративних витрат (п.2.5 договору).

Строк виконання робіт сторони погодили у п.5.1 договору, а саме: початок виконання робіт - листопад 2012р., закінчення робіт - грудень 2012р.

Відповідач зобов'язався виконати роботи у відповідності з календарним планом робіт, узгодженим та затвердженим позивачем (5.2 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2012р. (п.9.1 договору).

Як зазначив позивач у позові, відповідач на виконання умов договору здійснив капітальний ремонт покрівлі у ОСОБА_1 ДНЗ "Веселка" із застосуванням заходів по енергозбереженню, за адресою м. Валки, вул. Торгова, 5.

Факт виконання робіт відповідачем підтверджується актом виконаних робіт форми КБ-2в за листопад 2012р., який був підписаний з боку позивача без будь-яких зауважень та заперечень. Після чого, позивачем були повністю оплачені ці роботи на загальну суму 757 002,00грн., що підтверджується копіями платіжних доручень, наявних у справі.

Претензій щодо якості, кількості або вартості виконаних будівельних робіт позивачем відповідачу не виставлялося.

13.12.2013р. ОСОБА_1 міжрайонною державною фінансовою інспекцією за період з 01.09.2010р. по 01.10.2013р. проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності позивача, за результатами якої складено акт ревізії № 720-13/82. В даному акті відображено оплату завищеної вартості робіт, у зв'язку з чим позивачу нанесено матеріальну шкоду на суму 34 566,00грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2014р. по справі № 820/10403/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до ОСОБА_1 міської ради про зобов'язання виконати вимогу, згідно якої суд зобов'язав ОСОБА_1 міську раду (), виконати вимогу від 19.12.2013р. за № 720/-17/2061, а саме: забезпечити відшкодування зайвих витрат бюджетних коштів внаслідок завищення обсягу виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 42 277,00 грн. до доходів місцевого бюджету на КБКД 21080500 "Інші надходження", МФО 851011, , рахунок №17, банк ГУДКС України у Харківській області.

Позивач на адресу відповідача направив претензію за вих. № 02-18/258 від 11.03.2014р. з вимогою повернути зайво сплачені кошти в розмірі 34 566,00грн.

Дана претензія відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним відносинам сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача зайво витрачених бюджетних коштів внаслідок завищення обсягу виконаних ремонтно-будівельних робіт у сумі 34 566,00грн., що встановлено в акті ОСОБА_1 міжрайонної державної фінансової інспекції.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини на підставі укладеного ними договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

У відповідності до приписів ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умови спірного договору виконані сторонами в повному обсязі та без будь-яких зауважень та заперечень з боку жодної із сторін.

Як на підставу поданого позивачем позову, останній посилається на обставини, що відображені уповноваженими особами ОСОБА_1 міжрайонної державної фінансової інспекції в акті від 13.12.2013 року № 720-13/82, яким встановлено завищення договірної вартості робіт.

Суд вважає за необхідне зазначити, що сам по собі висновок державної фінансової інспекції, не є належним і допустимим доказом на підтвердження порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду, виходячи з наступного

За приписами ст.15 Закону України від 26.01.93р. № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкта, що ревізується.

Виявлені під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією в Харківській області порушення не впливають на умови спірних договірних відносин і не можуть їх змінювати, а виявлення перевіркою будь-яких порушень у діяльності посадових осіб позивача є підставою для звернення до правоохоронних органів (у випадку виявлення ознак кримінально караних діянь) і вирок суду загальної юрисдикції (якщо буде встановлено факт незаконних дій посадових осіб відповідача) може бути підставою для звернення до суду з позовом до відповідних посадових осіб про стягнення понесених збитків при наявності їх об'єктивної та суб'єктивної сторони.

Саме така правова позиція викладена Верховним судом України в постанові № 5006/18/13/2012 від 22.01.13р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач не довів суду належними та допустимими доказами факт порушення зобов'язання з боку відповідача, а також наявність між сторонами кондиційних, а не договірних правовідносин.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_2