ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 р. Справа № 909/1151/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Грици Ю. І.,

секретар судового засідання Дребот Н.Д.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст - юрисконсульт, (довіреність №3028/01-18 від 26.10.2015)

від відповідача представники не з'явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління соціального захисту населення Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області (вул. Винника, 34, м. Тлумач, Івано-Франківська область, 78000, код 03193347)

до позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія-К ЛТД" (вул. Макуха,15, м. Тлумач, Івано-Франківська область, 78000; вул. Ярослава Мудрого, буд.5, м. Тлумач, Івано-Франківська область,78000, код 32523342)

про стягнення коштів 1907,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "Вікторія-К ЛТД" про стягнення безпідставно стягнених коштів в сумі 1907,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що внаслідок завищення коефіцієнта для розрахунку кошторисного прибутку ТОВ "Вікторія-К ЛТД" завищено вартість ремонтних робіт за укладеним між сторонами договором підряду, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача надмірно виплачені кошти в сумі 1907,71 грн.

Ухвалою суду від 09.10.2015 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 27.10.2015.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив позов задоволити.

27.10.2015 представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, передбаченому законодавством.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала суду від 09.10.2015 надіслано відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та повернуто суду відділенням поштового зв'язку з відміткою про те, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Спеціальний витяг з ЄДР підтверджує, що ухвалу суду надіслано на адресу, за якою зареєстровано ТОВ "Вікторія-К ЛТД" станом на 27.10.2015.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не зявився, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, письмового відзиву на позовну заяву не подав, проте, він вважається таким, що повідомлений про час і місце розгляду справи судом, а тому справу розглянуто на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити, з врахуванням наступного:

23.03.2010 між Управлінням праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації (замовник) та ТОВ "Вікторія-К ЛТД" (підрядник) укладено договір підряду №4807-R1-09-13 на поточний ремонт приміщення, відповідно до умов якого замовник доручив підряднику виконання поточного ремонту приміщення Управлінням праці соціального захисту населення та замовник акцептував надану підрядником тендерну пропозицію щодо виконання та завершення таких робіт і виправлення будь-яких дефектів, виявлених у цих роботах. Пунктом 1 Договору встановлено, що сума договору становить 47989,00 грн.

Відповідно до розпорядження Тлумацької райдержадміністрації №151 від 01.04.2014 затверджено Положення про управління соціального захисту населення Тлумацької районної адміністрації, з чого випливає, що змінено назву Управління - позивача по справі.

З 11.11.2013 по 05.02.2014 в Управлінні праці та соціального захисту населення Тлумацької райдержадміністрації Тисменицькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію використання бюджетних коштів за період з 01.01.2010 по 01.01.2013, про що видано ОСОБА_2 №710-14-21/04 ревізії використання бюджетних коштів (далі - ОСОБА_2).

В результаті проведеної перевірки було встановлено, що внаслідок завищення коефіцієнта для розрахунку кошторисного прибутку в порушення ДБН Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості будівництва", затвердженого наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174, завищено вартість ремонтних робіт на 1907,71 грн.

Пунктами 3.1.18, 3.1.18.1 "Правил визначення вартості будівництва" ДБН Д.1.1-1-2000 передбачено, що кошторисний прибуток - це кошти, що враховують економічно обґрунтовану величину прибутку підрядної організації від виконання будівельних і монтажних робіт. Розмір кошторисного прибутку залежить від виду будівництва, технічної та технологічної складності будови, строків будівництва, умов його фінансування тощо.

Фінансовою інспекцією на підставі вищевказаного акту ревізії надіслано позивачу лист №710-14/86 від 20.02.2014 "Про усунення виявлених ревізією фінансових порушень", в якому вказано, що з метою повного усунення виявлених ревізією фінансових порушень необхідно вжити відповідних заходів цивільно-правового характеру та стягнути з ТОВ Вікторія-К ЛТД" безпідставно оплачені товариству кошти.

З матеріалів справи вбачається, що Управлінням соціального захисту населення надіслано на адресу ТОВ «Вікторія-К ЛТД" претензію №572/01-18 від 28.02.2014, в якій запропоновано в добровільному порядку повернути зайво сплачені кошти. Однак, відповіді відповідачем на даний лист позивачу не надано.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, укладаючи Договір, сторони погодили всі істотні умови правочину

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 629 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

ОСОБА_2 ревізії №710-14-21/04 від 11.02.2014, суд вважає за необхідне зазначити, що зазначений ОСОБА_2 не визначений законодавством як безумовний доказ. Обставини вказані в ОСОБА_2 повинні підтверджуватись належними доказами у відповідності до ст.ст. 33, 34 ГПК України. Отже, Акт ревізії не може вважатися допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором.

Посилання позивача на ОСОБА_2, як на доказ на підставі якого необхідно стягнути з відповідача кошти, суд не приймає до уваги, оскільки, як з матеріалів справи вбачається, що сторони у договорі погодили, що сума договору - сума, зазначена у повідомленні про акцепт переможцю тендера, яка включає суму тендерної пропозиції підрядника і яка може бути пізніше скоригована відповідно до положень Договору.

При цьому, претензії щодо виконання умов договору з боку позивача не заявлялись.

Разом з тим, висновок фінансової інспекції не підтверджений будь-якими документами, ОСОБА_2 не містить розрахунків, з яких виходила інспекція визначаючи завищений коефіцієнт для розрахунку кошторисного прибутку та в результаті завищеної вартість робіт, при цьому, нарахована сума збитків документально не підтверджена.

З огляду на приписи ст.ст. 627, 629 ЦК України виявлені контролюючим органом у акті перевірки порушення не мають відношення до укладеного між сторонами договору, не впливають на його умови і не можуть їх змінювати.

Слід зазначити, що відповідно до приписів ст.2 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до положень ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

За змістом ст.ст.224, 225, 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, за загальними принципами цивільного та господарського права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Позивачем не наведено суду належних доказів того, що відповідачем було завдано збитків саме в заявленій сумі, не підтверджено наявність вини відповідача та не відображено яким чином збитки обраховані.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

З врахуванням вищенаведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

За таких обставин, в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 22, 33, 34, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Грица Ю.І.

Повне рішення складено 03.11.2015.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_3 03.11.15