ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про припинення провадження

"26" жовтня 2015 р. Справа № 916/2762/15

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Воронюка О.Л.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

Представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси

на постанову господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р.

у справі №916/2762/15

за заявою боржника приватного підприємства „Бентен Груп

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

У липні 2015 р. голова ліквідаційної комісії приватного підприємства „Бентен Груп (далі ПП „Бентен Груп) звернувся до господарського суду Одеської області з заявою про визнання останнього банкрутом у звязку з неспроможністю сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 390000 грн. та недостатністю майна та грошових коштів для повного задоволення вимог кредиторів у порядку ст.95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.07.2015 р. заяву голови ліквідаційної комісії ПП „Бентен Груп про порушення провадження у справі про банкрутство прийнято та призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП „Бентен Груп, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Одеської області від 04 серпня 2015 р. (суддя Лепеха Г.А.) визнано банкрутом ПП „Бентен Груп, відкрито відносно ПП „Бентен Груп ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_1, тощо.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що майна боржника недостатньо для задоволення наявних боргів, ліквідаційна комісія з дотриманням положень ч.1 статті 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом звернулась до суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника, оскільки при ліквідації боржника не у звязку з процедурою банкрутства встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі, а тому, суд визнав за можливе визнати ПП „Бентен Груп банкрутом та відкрити ліквідаційну процедуру.

Не погоджуючись із даною постановою до Одеського апеляційного господарського суду звернулась Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси (далі ДПІ у Приморському районі м. Одеси) з апеляційною скаргою в якій просить скасувати постанову господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р. у справі №916/2762/15 та припинити провадження у справі.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. ст. 10,11,95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ч. 4 ст. 105, ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 111. Цивільного кодексу України та ст.ст. 60, 61 Господарського кодексу України.

ДПІ зазначає, що на підставі наказу від 05.08.2015 р. №1340 та направлення на проведення перевірки від 05.08.2015 р. №001552/1371, 07.08.2015 р. здійснено вихід на перевірку ПП «Бентен груп» за податковою адресою підприємства: 65026, м. Одеса, вул. Польська, буд. 18, в результаті виходу було зафіксовано відсутність ПП «Бентен груп» та його посадових осіб за вказаною адресою. На підставі наведено, ДПІ направлено до суду першої інстанції лист від 12.08.2015 р. №24620/9/15-53-10-01-1, в якому податкова зазначила про необхідність відкладення розгляду справи до проведення позапланової виїзної документальної перевірки, проте, за твердженням апелянта, даний лист судом першої інстанції було проігноровано.

До того ж, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом, при розгляді заяви ліквідатора про визнання ПП «Бентен груп» банкрутом, не було зясовано чи мав боржник, станом на день прийняття рішення його засновником про ліквідацію недостатньо грошових коштів та іншого ліквідаційного майна для здійснення розрахунків з кредиторами.

Також, апелянт зазначає, що у порушення вимог ст. 33 ГПК України, заявником не була доведена неплатоспроможність боржника.

Окрім того, за твердженням скаржника, ДПІ не було отримано копії постанови про визнання боржника банкрутом, письмового повідомлення від ліквідатора банкрута також не надходило, що є порушення процесуальних прав ДПІ.

03.09.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ліквідатора боржника в якому останній просить повернути апеляційну скаргу ДПІ у Приморському районі м. Одеси на постанову господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р. у справі №916/2762/15 без розгляду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

У судовому засіданні від 14.09.2015 р. представник боржника надав пояснення згідно з якими не погоджуються з апеляційною скаргою ДПІ, вважає її необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, а постанову суду першої інстанції залишенню без змін.

Представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання, яке відбулось 26.10.2015 р. не з'явились.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника апелянта та перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає припиненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі-Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 129 Конституції України встановлює, як одну з основних засад судочинства, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (п.8).

Проте, зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 14 Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення перебуває в залежності від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках та яка саме особа має право оскаржувати прийняті господарським судом рішення (в цьому випадку постанову місцевого господарського суду) в апеляційному чи касаційному порядку.

Положеннями частини 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 1 Закону про банкрутство передбачено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут); учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) субєкта підприємницької діяльності-боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у проваджені у справі про банкрутство.

При цьому, відповідно до приписів ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор це юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні ограни, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника.

Провадження у даній справі здійснюється в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, яка передбачає спрощену процедуру банкрутства відсутнього боржника.

Пункт 1 ст. 23 Закону про банкрутство встановлює порядок пред'явлення кредиторами своїх вимог до боржника, який (порядок) включає також подання до господарського суду письмових заяв із вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують.

У зв'язку із викладеним судова колегія також наголошує, що визначені законом органи справляння податків, зборів (обов'язкових платежів) користуються правами кредиторів щодо неплатоспроможних боржників. Ця норма міститься в ст. 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через вказані вище певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, зокрема після визнання його вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження судових рішень.

При цьому слід врахувати, що особливості та порядок заявлення кредиторами своїх вимог до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, визначені положеннями ч. 3 вказаної статті та передбачають направлення кредиторами до боржника заяв із вимогами до банкрута в місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом.

На підставі вищезазначеного, та виходячи зі змісту ст. 1 Закону про банкрутство, орган державної податкової служби (а в даному випадку ДПІ у Приморському районі м. Одеси) в процедурах банкрутства не може мати іншого правового статусу, окрім статусу кредитора боржника, тобто сторони у справі про банкрутство.

Необхідно зазначити, що особа, яка має грошові вимоги до банкрута, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після визнання цих вимог і тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження судових рішень.

Отже, у справі про банкрутство боржника, порушеної за ознаками ст. 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, особа може набути статусу кредитора сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів звернення ДПІ у Приморському районі м. Одеси з грошовими вимогами до боржника в установленому порядку та відсутність посилання на наявність таких вимог в апеляційній скарзі, податкова інспекція не набула статусу кредитора у справі про банкрутство ПП „Бентен Груп, а тому й не мала процесуального права на оскарження в апеляційному порядку постанови господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП „Бентен Груп, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, зобовязано ДПІ у Приморському районі м. Одеси провести позапланову перевірку ПП „Бентен Груп (65026, згідно приписів статті 78.1.7 Податкового кодексу України та надати відповідний акт до канцелярії господарського суду Одеської області в строк, передбачений статтею 82.2 зазначеного кодексу, та призначено розгляд даної справи у судовому засіданні, копію якої було направлено ДПІ у Приморському районі м. Одеси 22 липня 2015 р., та отримано представником податкової 28.07.2015 р., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 57).

Як вбачається із матеріалів справи, у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації Бюлетень державної реєстрації №301(31) від 20 листопада 2015 р. було опубліковано оголошення про ліквідацію ПП „Бентен Груп (а.с. 47).

12 січня 2015 р. ліквідатором ПП „Бентен Груп було надано ДПІ у Приморському районі м. Одеси заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість та заяву про припинення платника податків за формою 8-ОПП (а.с. 44-45).

На підставі зазначеного, доводи ДПІ у Приморському районі м. Одеси, щодо не повідомлення останньої про ліквідацію боржника, спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

До того ж, судова колегія відзначає, що посилання скаржника на те, що ДПІ у Приморському районі м. Одеси зафіксовано відсутність ПП «Бентен груп» та його посадових осіб за податковою адресою та неможливість вручення їм направлення на проведення перевірки та наказу, не є обґрунтованими, оскільки, жодними нормативним актом не передбачено обмежень щодо проведення перевірок органами податкової служби у разі введення процедури банкрутства субєкта господарської діяльності.

У відповідності до п. 52 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України (в редакції Постанови Вищого господарського суду від 23.03.2012 р. №3), у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Тобто, з'ясування обставини щодо наявності у скаржника права на апеляційне оскарження - чи вирішив господарський суд питання про права та обов'язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням, як це передбачено нормами ст. 91 ГПК України, має здійснюватись апеляційним господарським судом у відкритому судовому засіданні під час розгляду відповідної апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що в оскарженій постанові господарського суду від 04.08.2015 р. про визнання ПП „Бентен Груп банкрутом питання про права і обов'язки органу ДПІ у Приморському районі м. Одеси, в розумінні ст. 91 ГПК України, не вирішувались. Звідси, ДПІ у Приморському районі м. Одеси, не будучи учасником провадження у справі, не набула права на апеляційне оскарження постанови суду від 04.08.2015 р.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 15 юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому ст. 80 ГПК України на підставі ст. ст. 91, 107 ГПК України як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах.

З урахуванням викладеного, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси на постанову господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86, ст. 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційне провадження з перегляду постанови господарського суду Одеської області від 04.08.2015 р. по справі №916/2762/15 за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси - припинити.

Справу №916/2762/15 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Воронюк О.Л.