ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2015 Справа № 905/2119/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при секретарі судового засідання Полюшкіні Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

за позовом - Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

м. Дніпропетровськ

до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про стягнення 27505,84грн.

за участю представників сторін :

від позивача - Железнякова І.М., за довіреністю №3052-К-0, від 21.07.15р.

від відповідача - не явився,

СУТЬ СПРАВИ:

09.09.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ( далі - відповідач) про стягнення 27505,84грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 10000,00грн., 7775,55грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1791,68грн. - заборгованості по комісії, 7938,61грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

В підтвердження позовних вимог позивач надав копії заяви б/н від 04.04.2013р. про відкриття банківського рахунку, витягу з "Умов та правил надання банківських послуг", "Тарифів банку", розрахунок заборгованості.

22.09.2015р. в судовому засіданні позивач надав письмові пояснення, додаткові документи, які залучені до матеріалів справи.

07.10.2015р. позивач через канцелярію господарського суду надав клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

21.10.2015р. в судовому засіданні позивач виписки по рахункам, які залучені до матеріалів справи.

Відповідач жодного разу не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про причину неявки не повідомив, додаткових документів до матеріалів справи не надав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Приймаючи до уваги, що ухвали господарського суду направлялись відповідачу за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно витягу, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Господарський суд вирішує спір по суті без явки представників відповідача на підставі ст.75 ГПК України за наявними в матеріалах справи документами, оскільки вони є достатніми для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача 27505,84грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 10000,00грн., 7775,55грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2014р. по 14.08.2015р., 1791,68грн. - заборгованості по комісії за період з 31.12.2013р. по 14.08.2015р., 7938,61грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.01.2014р. по 14.08.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

З матеріалів справи вбачається, що 04.04.2013р. ФОП ОСОБА_1 (клієнт) підписана заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Згідно заяви позичальник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" тарифів банку, що розміщенні в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 04.04.2013р., який за своєю правовою природою є кредитним договором, правовідносини за яким регулюються розділом 2 глави 71 Цивільного кодексу України "Позика. Кредит. Банківський вклад", параграфом 1 глави 35 Господарського кодексу України, Законами України "Про банки і банківську діяльність", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та іншими нормативно-правовими актами.

Істотними умовами у кредитному договорі є мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ч.2 ст.345 ГК України).

Вид кредиту - "кредитний ліміт" на поточний рахунок корпоративного клієнта (п.3.2.1.1).

Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі-кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту (далі-ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п.3.2.1.1.1).

Відповідно до умов договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок НОМЕР_2 валюта Українська гривня:

ДатаРозмір ліміта
04.04.201310000.00
01.03.201410000.00
Згідно п.3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або/в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно - цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Так приписами п.3.2.1.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п.3.2.1.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Згідно до п. 3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Пунктом 3.2.1.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловив свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу Умов п.3.2.1.4., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі по тексту -"період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг. Клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться, щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості а кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється на дату сплати.

Дослідивши умови договору господарський суд робить висновок, що сторонами погоджені всі істотні умови, відсутні докази визнання його недійсним, тому зазначений договір є укладеним та обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 10000,00грн. що підтверджується виписками по рахунку, які залишились не повернутими останнім.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Грошові кошти позивачу на час розгляду справи відповідачем не повернуті, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України). Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Прийняті на себе зобов'язання відповідачем належним чином не виконувались, тому позивачем нараховані 7775,55грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 01.02.2014р. по 14.08.2015р., 1791,68грн. - заборгованості по комісії за період з 31.12.2013р. по 14.08.2015р.

Відповідачем до прийняття рішення по справі не надано доказів погашення даних сум, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нараховано 7938,61грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором за період з 09.01.2014р. по 14.08.2015р.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язань. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1-3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Одночасно, згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторонами погоджено, що нарахування неустойки здійснюється протягом 3 років від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом та встановлений термін позовної давності тривалістю 5 років.

Господарський суд, перевіривши надані позивачем розрахунки, дійшов висновку про задоволення цієї вимоги в повному обсязі, оскільки розрахунок здійснений з дотриманням вимог діючого законодавства.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, на останнього покладається судовий збір в сумі 1218,00грн. відповідно до ст.49 ГПК України, оскільки Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції яка діяла на момент звернення з позовом до суду, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати становить 1218,00грн. Ціна позову 56336,61грн. Відповідно судовий збір становить 1218,00грн.

В ідповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» в редакції від 3 вересня 2015 року N 670-VIII сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила. В матеріалах справи наявне клопотання позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору, тому господарський суд вважає за необхідне повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в сумі 609,00грн.

На підставі ст.ст. 525,526,549,611,612,629, гл.71 Цивільного кодексу України, ст.ст.67,230,232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.22,33,43,49,75,82,82-1,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про стягнення 27505,84грн. задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84205, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) заборгованість за кредитом в сумі 10000,00грн., 7775,55грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1791,68грн. - заборгованості по комісії, 7938,61грн.- пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 1218,00грн. - судового збору.

Повернути Публічному акціонерному товариству комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, )судовий збір в сумі 609,00грн. з державного бюджету України на підставі ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Повний текст рішення підписаний 21.10.2015року.

Суддя О.О. Уханьова