РІШЕННЯ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 921/833/15-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ.

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт, довіреність №14-90 від 18.04.2014р.

відповідача: ОСОБА_2 - начальник юридичного відділу, довіреність №01/1269 від 03.08.2015 р.

Суть справи: Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль про cтягнення 2275 грн. 94 коп. - 3% річних та 11069 грн. 82 коп. пені.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем умов договору на купівлю-продаж природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року щодо дотримання строків оплати за поставлений природний газ.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав в повній мірі. Представником позивача до матеріалів справи подано Заперечення № без номера, без дати (вх. № 21653 від 12.10.2015 р. згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області) на зменшення належних до стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, подав Клопотання № без номера, без дати (вх. № 21323 від 07.20.2015 року) про долучення документів до матеріалів справи.

В ході розгляду справи представнику позивача та представнику відповідача розяснено їх права та обовязки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

30 березня 2012 року між Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, надалі "Продавець", з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством "Тернопільгаз", надалі "Покупець", з другої сторони, було укладено договір на купівлю-продаж природного газу №07/2012-ТКЕ(Н), у відповідності до пункту 1.1. розділу 1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ (далі газ), а "Покупець" зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах цього договору.

Як визначається в п. 1.2 р. договору, газ. що продається за цим договором, використовується "Покупцем" виключно для подальшої реалізації суб'єктам господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих, в обсягах природного газу, який використовується для виробництва теплової енергії для потреб населення (далі споживачам "Покупця").

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору "Продавець" передає "Покупцеві" у період з 01 березня 2012 року газ в обсязі до 3811,000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень-квітень304,000липень-жовтень358,000
лютий-травень-серпень-листопад857,000
березень997,000червень-вересень-грудень1295,000
І кв.997,000ІІ кв.304,000ІІІ кв.-ІV2510,000
Згідно п. 3.6 р. 3 договору приймання-передача газу, переданого "Продавцем" "Покупцеві" у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу.

У п. 5.2 р. 5 договору передбачено, що ціна за 1000 куб. м природного газу, який передається за цим договором без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%), тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом становить 711,2745 грн. , крім того ПДВ 20%:

До сплати ціна за 1000 куб м. природного газу 711,2745 грн., крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 853,5294 грн.

Згідно п. 5.4 р. 5 договору ціна договору (сума договору) складається із сум вартості місячних поставок газу за цим договором та на дату його укладання становить 2710667 грн. 12 коп., крім того ПДВ 20%, усього з ПДВ - 3252800 грн. 54 коп., всього з ПДВ 115500 554 грн. 65 коп.

У відповідності до п. 6.1 р. 6 договору оплата за газ здійснюється "Покупцем" виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору.

Як визначається в п. 6.2 р. 6 договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання "Покупця" на поточний рахунок із спеціальним режимом використання "Продавця" відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з алгоритмом розподілу коштів, установленим відповідною постановою НКРЕ та зараховується, як оплата за газ в тому ж місяці, у якому надійшли кошти.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу з урахуванням п. 6.7 договору.

Згідно п. 11.1 р. 11 договору на купівлю-продаж природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, але не раніше ніж через 14 днів (п'ять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 39 Закону України "Про здійснення державних закупівель") з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника та поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 березня 2012 року і діє у частині поставки газу до 31 грудня 2012 року включно, а у частині розрахунків до їх повного здійснення.

Як слідує з матеріалів справи, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в період : березень 2012 року, квітень 2012 року, жовтень 2012 року, листопад 2012 року, грудень 2012 року здійснила поставку природного газу відповідачу - Публічному акціонерному товариству Тернопільгаз згідно наступних актів приймання-передачі природного газу:

- від 31 березня 2012 року 420,766 тис. куб. м. на суму 359136 грн. 16 коп.;

- від 30 квітня 2012 року 146,517 тис. куб. м. на суму 125056 грн. 57 коп.;

- від 31 жовтня 2012 року 0,380 тис. куб. м. на суму 324 грн. 34 коп;

- від 30 листопада 2012 року 24,680 тис. куб. м. на суму 21065 грн. 10 коп.;

- від 31 грудня 2012 року 48,388 тис. куб м. на суму 41300 грн. 58 коп. (належним чином засвідчені копії актів знаходяться в матеріалах справи).

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін та скріпленими печатками позивача та відповідача.

Всього позивачем було поставлено відповідачу 640,731 тис. куб. м. природного газу на загальну суму 546882 грн. 75 коп.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем було допущене неналежне виконання договірних зобов'язань, визначених у договорі на купівлю-продаж природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 р., а саме було допущено прострочення термінів оплати за поставлений природний газ.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем було оплачено позивачу 546882 грн. 75 коп. за поставлений йому газ, однак з порушенням строків оплати, визначених в договорі.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В п.7.2 р. 7 договору на купівлю-продажу природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року сторони передбачили, що у разі невиконання "Покупцем" умов пунктів 6.1. 6.2 цього договору, "Покупець" зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В зв'язку з неналежним виконанням умов договору щодо своєчасної оплати за переданий природний газ, позивачем нарахована відповідачу пеня (по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо) в сумі 11069 грн. 82 коп. (в межах періоду з 20.04.2012 р. по 28.12.2012 р.).

Судом здійснено перерахунок суми пені згідно подвійної облікової ставки Національного банку України (по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо). За результатами здійсненого перерахунку (розрахунок пені, здійснений судом, додано до матеріалів справи) суд вважає, що заборгованість по пені становить 10977 грн. 83 коп. пені.

23.09.2015 року від відповідача надійшов Відзив № 01/1540 від 22.09.2015 року на позовну заяву, в якому зазначається зокрема, наступне:

- при проведенні розрахунку пені та 3% річних позивачем враховуються дні оплати як дні прострочення платежів, за які нараховуються вказані санкції; такі розрахунки не можуть братися судом до уваги, оскільки вони суперечать приписам ст ст. 549-552, 611, 625 ЦК України. Згідно яких нарахування проводиться за прострочення;

- причиною несвоєчасних розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу №07/2012-ТКЕ від 30.03.2012 р. було те, що природний газ, отриманий товариством згідно спірного договору був використаний ПАТ "Тернопільгаз" так як це передбачено п. 1.2 виключно для виробництва теплової енергії для потреб населення. Такі споживачі як населення, релігійні організації, бюджетні установи та організації не в повному обсязі розраховувались з товариством та проводило розрахунки з порушенням строків, передбачених договорами, що було підставою для звернення ПАТ "Тернопільгаз" до господарського суду з численними позовними заявами;

- з огляду на вказану обставину, ПАТ "Тернопільгаз" не могло своєчасно розрахуватись, оскільки товариство не є комерційною структурою, не впливає на вартість газу, який реалізовується кінцевому споживачу та порядок розрахунків перед позивчем;

- на момент звернення з позовною заявою ПАТ "Тернопільгаз" повністю розрахувалось з позивачем за переданий для населення природний газ;

- по питанню стягнення штрафних санкцій просить суд врахувати, що ПАТ "Тернопільгаз" проводило постачання та розподіл природного газу за регульованим тарифом, яким передбачаються витрати товариства на 60-70%; джерело оплати штрафних санкцій та відсотків в даних тарифах не закладено; у випадку їх примусового стягнення блокується господарська діяльність і вилучаються кошт из інших статей витрат, таких як заробітна плата, видатки на оплату обов'язкових платежів до бюджету та цільових фондів, витрат на обслуговування газопроводів та газоспоживаючого обладнання з метою забезпечення безаварійного газопостачання;

- на підставі ст.. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України та п. 3 ст. 83 ГПК України відповідач просить суд зменшити розмір пені.

12.10.2015 року від позивача надійшли Заперечення № без номера, без дати (вх. № 21653 від 12.10.2015 року згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції по господарському суду Тернопільської області) на зменшення належних до стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору, в яких зазначив, зокрема, що позивач заперечує проти зменшення відповідачу суми штрафних санкцій, оскільки відповідачем не було надано жодного доказу, який би вказував на наявність виняткових обставин, що підтверджується наявними в матеріалах документами, стверджує, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з неналежно виконаним зобов'язанням за договором купівлі-продажу природного газу. Просить суд задовольнити позовні вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у повному обсязі.

У відповідності до п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Як визначається в ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, з наступними змінами, зазначено, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо; крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України.

В даному випадку з огляду на те, що:

- в матеріалах справи знаходиться копія Звіту про фінансові результати за 9 місяців 2014 року Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", в якому зазначено збиток: за звітний період - у розмірі 62474671 грн., однак доказів того, що цей збиток спричинений позивачу в тому числі і неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на купівлю-продаж природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року позивач не надав;

- відповідачу передано в користування розподільчі газопроводи, які товариство зобов'язане модернізовувати та проводити щодо них реконструкцію, а примусове стягнення штрафних санкцій унеможливить здійснення реконструкції та ремонт даного державного майна;

- ПАТ "Тернопільгаз" не є комерційною організацією, інших джерел прибутку, крім дольового відщеплення за надані послуги з транспортування газу для ПАТ "Тернопільгаз" не існує (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики затверджується: алгоритм (порядок) розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів, та нормативи перерахування коштів із зазначених поточних рахунків на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств та поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам (Закон України "Про ринок природного газу"; Постанова Кабінету Міністрів України "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" №792 від 30 вересня 2015 року );

- враховуючи ступінь виконання відповідачем основного зобов'язання за договором на купівлю-продаж природного газу № 07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року (станом на час розгляду справи заборгованість за поставлений природний газ сплачена повністю);

- як вбачається зі Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015 р.ПАТ "Тернопільгаз" зазначено збиток: за звітний період у розмірі 16928 тис. грн.,

- примусове стягнення штрафних санкцій (пені) спричинить вилучення з господарського обороту ПАТ "Тернопільгаз" грошових коштів, що позбавить можливості закупки нових обсягів природного газу для забезпечення ним споживачів Тернопільської області, а також проводити розрахунки за поставлений природний газ у поточному році, здійснення робіт по забезпеченню безаварійного та безперебійного газопостачання, підтримці газорозподільної мережі у працездатному стані;

-позивач застосував до відповідача таку міру відповідальності, як стягнення 3% річних , що не передбачено умовами договору, однак передбачено нормами чинного законодавства;

- з наведеного в сукупності, розглянувши клопотання відповідача щодо зменшення заявленої до стягнення пені, суд вважає за можливе на підставі п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3. ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені, стягнувши її в сумі 5488 грн. 91 коп. (50% від 10977 грн 83 коп).

В стягненні решти пені слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне наголосити, що відповідач не звільнений від відповідальності за несвоєчасне виконання свого грошового зобов'язання, яке виникло по договору №07/2012-ТКЕ(Н) від 30.03.2012 року. Суд скористався своїм правом наданим йому нормами ГПК України (п.3 ст.83 ГПК України) щодо зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, який порушив зобов'язання.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 2275 грн. 94 коп. 3% річних (в межах періоду з 20.04.2012 року по 28.12.2012 року) по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо (розрахунок 3% знаходиться в матеріалах справи).

Перерахувавши суму 3% річних, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2201 грн. 58 коп. - 3% річних, підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не суперечать чинному законодавству.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 74 грн. 36 коп. 3% річних слід відмовити як безпідставно заявлених.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.43,49,82,83 п.3,ст.85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503, на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, ідентифікаційний код 20077720:

-5488 грн. 91 коп. пені (50% від 10977 грн 83 коп),

-2201 грн. 58 коп. 3% річних,

-1804 грн 22 коп судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено: 19 жовтня 2015 року

Суддя С.О. Хома