ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" жовтня 2015 р.Справа № 924/1126/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

головуючий суддя Магера В.В., суддя Субботіна Л.О., суддя Музика М.В. розглянувши матеріали справи

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янець-Подільський, Хмельницька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнього підприємства Камянець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Камянець-Подільський, с. Камянка, Камянець-Подільський район, Хмельницька область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Зіньківці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область

про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску №17 на період реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин продовольчих товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 11.08.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю від 01.07.2015р.;

від третьої особи: ОСОБА_5 - за довіреністю від 06.10.2015р.

Рішення приймається 29.10.2015р., оскільки в засіданнях суду 07.10.2015р. та 21.10.2015р. оголошувались перерви.

В судовому засіданні 29.10.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся до суду із позовом відповідно до якого просить суд зобов'язати відповідача здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску №17 на період реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин продовольчих товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області.

В обгрунтування поданого позову зазначено, що позивач з метою здійснення підприємницької діяльності уклав договір купівлі-продажу будівлі від 12.09.2006р., зареєстрований в реєстрі за №5461 та посвідчений приватним нотаріусом Камянець-Подільського міського нотаріального округу. Згідно умов цього договору, позивач придбав у Кам'янець-Подільського районного споживчого товариства Хмельницької області у спільну сумісну власність подружжя нежитлову будівлю - цех хлібобулочних виробів за №23, яка знаходиться по проспекту Грушевського в місті Кам'янець-Подільському загальною площею 140,8 кв.м.

Позивач також зазначає, що 22.08.2007р. між ним та Кам'янець-Подільською міською радою укладено договір оренди землі. Відповідно до умов вказаного договору позивач прийняв у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі іншого призначення загальною площею 203,0 кв.м, яка знаходиться по проспекту Грушевського, 23 у місті Кам'янець-Подільському.

З метою здійснення реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів (III категорія складності) на замовлення позивача ПП „Шахуб Мілуді розроблений робочий проект реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 в м. Кам'янець-Подільському (проект організації будівництва).

Відповідно до положень Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності позивачем 5 вересня 2013 року в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за №ХМ14. За умовами декларації торгівельні ларьки (позначені цифрою 5 на схемі генплану) підлягають тимчасовому перенесенню на період будівництва, у т.ч. кіоск №17, що належить відповідачу.

Разом із тим, як вказує позивач, відповідач відмовляється здійснювати тимчасове перенесення свого торговельного кіоску, що унеможливлює виконання будівельних робіт.

Неодноразові звернення позивача до відповідача щодо влаштування на території ринку альтернативного місця розміщення кіоску відповідача, прохання тимчасового перенесення торговельного кіоску №17 на період будівництва (реконструкції) та вжиття інших заходів досудового врегулювання спору не дали результатів.

А тому, позивач змушений звернутись до суду із вказаним позовом з метою захисту свого порушеного права. При цьому, позивач посилається на порушення відповідачем ст.95 Земельного Кодексу України, ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, ст.ст.4, 5, 26 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності. Звертається увага, що відповідач зобов'язаний дотримуватись зазначених норм з врахуванням вимог декларації про початок будівництва та робочого проекту.

Відповідач в поданому суду письмовому відзиві від 13.08.2015р. та додаткових поясненнях від 07.10.2015р. із позовними вимогами не погоджується. При цьому відповідачем зазначено таке.

Відповідач користується торгівельним кіоском на підставі договору №26 оренди торгівельного місця від 01.09.2014р., укладеного із третьою особою. Відповідно до даного договору відповідачу надано у тимчасове платне користування для провадження торгівельної діяльності торговельне місце №17, загальною площею 6 кв.м., що розташоване на території ДП КВЗП „Камянець-Подільський. Згідно із п.п.,2,4 Договору обєкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має орендар. Орендар набуває права користування обєктом оренди з дня підписання договору. А тому, відповідач зазначає, що між позивачем та відповідачем не існують договірні відносини, в тому числі відсутні правовідносини зобов'язального характеру щодо тимчасового переносу кіоску відповідно до ч.1, ч.2 ст.509 ЦК України, ст. 11 ЦК України, ст.173, ст.174 ГК України.

При цьому, відповідачем зазначено, що декларація про початок будівельних робіт та робочий проект реконструкції цеху хлібобулочних виробів не породжують щодо відповідача жодних правових наслідків, в тому числі і зобов'язання тимчасово перенести кіоск. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів. Застосування такого способу захисту як зобов'язання здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску може мати місце лише у тому випадку, коли відповідач зобов'язаний був би вчинити такі дії по відношенню до позивача, але відмовився або уникає можливості виконати свій обов'язок. Тобто цей засіб захисту застосовується за наявності зобов'язальних правовідносин між позивачем та відповідачем, а, оскільки між ними не виникало жодних зобов'язальних правовідносин щодо тимчасового переносу кіоску, то позовні вимоги є безпідставними.

Крім того, враховуючи те, що у позивача термін будівництва закінчився та закінчився термін дії договору оренди під об'єктом реконструкції, то позивач не має права здійснювати дії щодо реконструкції вищевказаного об'єкту. Із робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів та декларації про початок виконання будівельних робіт не вбачається, що вони стосуються кіоска, який належить відповідачу, не зазначено де він знаходиться. Позивачем не надано доказів, що саме цей кіоск заважає проводити йому реконструкцію і не вказано яким саме чином він може заважати її здійсненню.

Також відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача на норми Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, оскільки відповідно до ч.2 ст.4, ст.1 даного Закону відповідач не є суб'єктом містобудування, а тому на нього не поширюються норми даного Закону.

Із врахуванням вищенаведеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Представник позивача в засідання суду 29.10.2015р. прибув, позовні вимоги підтримав та просить про задоволення позову. Крім того, надав суду завірену копію листа від 14.08.2014р. №115 за підписом директора третьої особи щодо розгляду адміністрацією заяви від 14.08.2014р.

Представник відповідача в засідання суду 29.10.2015р. прибув, проти позову заперечив, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях.

Представник 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Дочірнє Підприємство Камянець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Камянець-Подільський в засідання суду 29.10.2015р. прибула, письмових пояснень щодо позову не надала. Разом із тим, представник третьої особи усно проти задоволення позову заперечує. При цьому, в попередніх судових засіданнях представником третьої особи зверталась увага суду на те, що третя особа на робочому проекті погодила виключно часи ведення будівельних робіт на ринку і не погоджувала використання земельної ділянки третьої особи.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 26.04.2005р. серія В00 №267347, виданого виконавчим комітетом Камянець-Подільської міської ради Хмельницької області (номер запису про державну реєстрацію 2 002353).

12.09.2006р. між Кам'янець-Подільським районним споживчим товариством Хмельницької області (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу будівлі, згідно із п.1.1. якого продавець передає, а покупець приймає у спільну сумісну власність подружжя нежитлову будівлю, цех хлібобулочних виробів за №23, яка знаходиться по проспекту Грушевського в місті Кам'янець-Подільському, загальною площею 140,8 кв.м.

Договір купівлі-продажу будівлі від 12.09.2006р. підписаний сторонами, нотаріально посвідчений та зареєстрований в державному реєстрі за №5461.

22.08.2007р. між Кам'янець-Подільською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладений договір оренди землі, відповідно до якого орендодавець своїм рішенням від 27.07.2007р. №33 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі іншого призначення, яка знаходиться в місті Кам'янці-Подільському по проспекту Грушевського, 23.

Договір укладений на три роки із дня прийняття рішення, тобто - до 27.07.2010р. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Договір підписаний сторонами, скріплений печаткою Кам'янець-Подільської міської ради та зареєстрований в Кам'янець-Подільському міському відділі Хмельницької філії Центр державного земельного кадастру, про що в Державному реєстрі вчинено запис від 23.08.2007р. №00228.

З матеріалів справи слідує, що в подальшому, Кам'янець-Подільською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) укладено договора від 10.05.2012р. та 28.04.2015р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 22.08.2007р., відповідно до яких строк дії договору встановлено до 21.04.2025р. Договора від 10.05.2012р. та 28.04.2015р. про внесення змін та доповнень до договору оренди землі від 22.08.2007р. підписані сторонами та скріплені печаткою Кам'янець-Подільської міської ради.

Право постійного користування ДП Кам`янець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Кам'янець-Подільський земельною ділянкою площею 3,97 га по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському підтверджується наявним у матеріалах справи державним актом №002639 на право постійного користування земельною ділянкою від 05.04.2000 р.

Як вбачається із матеріалів справи, з метою здійснення реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів (III категорія складності) фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 розроблений робочий проект реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 в м. Кам'янець-Подільському. Термін будівництва зазначений 6 місяців, у т.ч. 1 місяць підготовчий період.

05.09.2013р. позивачем зареєстрована в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області за №ХМ14 декларація про початок виконання будівельних робіт. За умовами декларації торгівельні ларьки (позначені цифрою 5 на схемі генплану) підлягають тимчасовому перенесенню на період будівництва.

01.09.2014р. між ДП Кам`янець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Кам'янець-Подільський (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладено договір №26 оренди торговельного місця, предметом якого згідно із п.1 є надання відповідачу у тимчасове платне користування для провадження торговельної діяльності торговельного місця №17р, загальною площею 6 кв.м., що розташоване на території дочірнього підприємства Кам`янець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Кам'янець-Подільський. За умовами п.п.1,2 договору оренди торговельного місця під поняттям „торговельне місце у даному договорі розуміється торговельна площа, зокрема, замощені чи заасфальтовані ділянки території ринку, встановлених згідно з планом території ринку розмірів для здійснення продажу товарів та/або надання послуг субєктами господарювання чи фізичними особами у павільйонах і спорудах з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків, у контейнерах, кіосках, палатках, інших малих архітектурних формах. Обєкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має орендар.

Місцезнаходження обєкта оренди зазначається на плані території ринку.

Відповідно до п.18 договору оренди №26 торговельного місця цей договір укладений строком на 5 років та діє з 01.09.2014р. до 01.09.2019р. включно.

Договір оренди №26 торговельного місця підписаний сторонами та скріплений печаткою дочірнього підприємства Кам`янець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Кам'янець-Подільський.

Позивач листом від 05.11.2014р. звернувся до відповідача із проханням про тимчасове перенесення торгівельного кіоску на період будівництва. Однак, відповідачем вказаний лист залишено без реагування.

З огляду на викладене, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Хмельницької області із позовною вимогою про зобов'язання відповідача здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску №17 на період реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин продовольчих товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується таке:

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Спосіб захисту цивільних прав та інтересів особа обирає при зверненні з позовною заявою до суду.

За приписами статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України, звертаючись із позовами до господарських судів, підприємства, установи, організації реалізують надане їм право захищати в судовому порядку свої порушені або оспорюванні права та охоронювані законом інтереси у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За приписами чинного законодавства, вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

У своїй позовній заяві позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску №17 на період реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин продовольчих товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області.

Судом при цьому враховується, що згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Проте, позивач всупереч ст.33 ГПК України, не доводить наявність у відповідача такого обовязку, останній не передбачений ні договором, ні чинним законодавством.

Статтею 4 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності визначено, що суб'єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про основи містобудування містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач не є субєктом містобудівної діяльності, і жодним чином не задіяний у реконструкції цеху хлібобулочних виробів позивача. З огляду на це, твердження позивача щодо порушення відповідачем норм ст.ст.4, 5, 26 Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності є безпідставними, а тому судом до уваги не приймаються. Натомість судом враховується, що відповідач не є суб'єктом містобудування щодо об'єкту реконструкції позивача в розумінні ст.4 зазначеного Закону, тому що згідно із п.4 ч.1 ст. 1 цього Закону фізичні або юридичні особи, які є суб'єктами містобудування це, зокрема, замовники (особи, які мають намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подали в установленому законодавством порядку відповідну заяву). При цьому, замовником реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів виступав саме позивач. Відповідачем не погоджувався будь-який дозвільний або декларативний документ щодо зазначеного об'єкту містобудування.

При цьому, позивачем не враховано, що відповідач має правові підстави використання торгівельного місця, оскільки відповідачем із третьою особою укладено договір №26 від 01.09.2014р., предметом якого є надання відповідачу у тимчасове платне користування для провадження торговельної діяльності торговельного місця №17р, загальною площею 6 кв.м. з тимчасовою нестаціонарною спорудою. Договір у встановленому порядку не визнано недійсним та не розірвано.

Судом також звертається увага, що містобудівні умови та обмеження з реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у п.6 „Мінімально допустимі відстані від обєктів, які проектуються, до існуючих будинків та споруд містять відомості про реконструкцію в межах існуючих фундаментів. У п.14 „Вимоги до впорядкування будівельного майданчика відсутні відомості про те, що будівельний майданчик займає територію інших торгівельних місць, а в п.20 „Додаткові вимоги визначено, що при розробці технічної документації необхідно врахувати законні інтереси Власників та користувачів суміжних земельних ділянок, які знаходяться в зоні впливу обєкта реконструкції, і перед початком робочий проект погодити в розрізі намірів реконструкції з власниками суміжних земельних ділянок.

Наведені умови відповідають нормам чинного законодавства, зокрема, відповідно до норм ст.ст.5,6 ГК України субєкти господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Згідно із ч. 1 ст.13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих ш договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Частина 2 ст.14 ЦК України встановлює, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Разом із тим, вимоги позивача не враховують права іншої особи - відповідача і можуть їх порушувати.

Відповідно до спеціальних норм ст.ст.5, 28 Закону України „Про оренду державного та комунального майна орендареві забезпечується захист його права на орендований обєкт нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо права власності.

Статтею 20 ГК України визначено, що кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів; визнання недійсним господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів субєктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обовязку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно господарських санкцій; застосування адміністративно господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Посилання позивача на те, що необхідність перенесення торговельного кіоску відповідача №17 випливає із робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 наявними у матеріалах справи доказами не підтверджується, оскільки у робочому проекті не зазначено власників кіосків, їх номерів. Крім того, як вбачається із наявного у матеріалах справи договору №26 від 01.09.2014р., у відповідача наявне торговельне місце №17р.

Судом також враховуються пояснення представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ДП Камянець-Подільського РСТ „КВЗП „Камянець-Подільський про те, що останнім на робочому проекті погоджено лише часи ведення будівельних робіт на ринку і не погоджувала використання земельної ділянки третьої особи.

Вимога позивача про зобов'язання відповідачем здійснити тимчасове перенесення торговельного кіоску на період реконструкції цеху за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів не відповідає наведеним нормам та нормам ст.ст. 5, 6 ГК України, ст.ст. 13,16 ЦК України і Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності, ст.28 Закону України „Про оренду державного та комунального майна, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем законних прав позивача. При цьому, також не вбачається виникнення обовязків у відповідача в процесі реконструкції цеху хлібобулочних виробів позивача, тоді як права відповідача не враховані.

Окрім того судом приймається до уваги, що позовна вимога не містить даних про те, у яке місце має бути перенесений кіоск, у який час і спосіб, та за чий рахунок.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовна вимога є безпідставною, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому у позовні необхідно відмовити.

Згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі на відповідача не покладаються у звязку із відмовою в позові.

Керуючись ст.ст.12, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

У позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кам'янець-Подільський, Хмельницька область за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дочірнього підприємства Камянець-Подільського районного споживчого товариства „Комерційне виробничо-заготівельне підприємство „Камянець-Подільський, с. Камянка, Камянець-Подільський район, Хмельницька область до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Зіньківці, Кам'янець-Подільський район, Хмельницька область про зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) здійснити тимчасове перенесення торгівельного кіоску №17 на період реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин продовольчих товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області за межі тимчасової огорожі будівельного майданчика, позначеній на схемі генплану Робочого проекту реконструкції цеху хлібобулочних виробів під магазин промислових товарів по проспекту Грушевського, 23 у м. Кам'янець-Подільському Хмельницької області, відмовити.

Повне рішення складено 02.11.2015р.

Головуючий суддя В.В. Магера

Суддя Л.О. Субботіна

Суддя М.В. Музика

Віддрук. 1 прим.:

1 - до матеріалів справи.