ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.11.15р. Справа № 904/9174/15

За позовом: Товариста з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ", м. Дніпропетровськ

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гавілон Україна", м. Київ (відповідач - 1) та Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ", м. Вільногірськ (відповідач-2)

Про: зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача : не зявився ;

Від відповідача -1 : ОСОБА_1 ( дов. від 06.10.15 р.), ОСОБА_2 ( дов. від 06.10.15 р.) ;

Від відповідача-2 : не зявився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Зернопром» ( позивач ) 19.10.15 р. звернувся у господарський суд Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Гавілон Україна» ( відповідач-1 ) та ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідач-2 ) про зобовязання відповідача-1 виконати умови договору поставки № LTS-08/14 від 15.09.2014 р. , а саме поставити на користь позивача насіння соняшника врожаю 2014 р. у кількості 1681,590 тон шляхом надання відповідачу-2 заяви на переоформлення насіння соняшнику врожаю 2014 року у кількості 1 681,6 тон на імя ТОВ «Зернопром» , оригінали складських квитанцій , виданих ДП Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» на насіння соняшника врожаю 2014 року на імя ТОВ «Гавілон Україна» та довіреність на переоформлення насіння соняшника врожаю 2014 року у кількості 1 681,6 тон з ТОВ «Гавілон Україна» на імя ТОВ «Зернопром» Окрім того , позивач просить зобовязати ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідача-2 ) видати ТОВ «Зернопром» складську квитанцію на насіння соняшника у кількості 1 681,6 тон.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням позивача на здійснення ним та його право попередником ТОВ «Смєла» , попередньої оплати в загальному розмірі 6 977 563,09 грн. на користь ТОВ «Гавілон Україна» в якості передплати за договором поставки № LTS-08/14 від 15.09.2014 р. та відмовою відповідача-1 поставити на користь позивача насіння соняшнику врожаю 2014 року у кількості 1 681,6 тон ( вартість якого становить саме 6 977 563,09 грн. ) .

Одночасно позивачем було заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідач-2 ) здійснювати відвантаження та/або переоформлення будь-яким третім особам насіння соняшника врожаю 2014 року , що належить ТОВ «Зернопром» ( позивач ) та перебуває на зберіганні в ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» .

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.15 р. порушено провадження у справі , розгляд призначено у судовому засіданні 03.11.15 р. ; від позивача витребувано розрахунок вартості 1 681,6 тон насіння соняшника відповідно до умов договору поставки ; оригінали доданих до позовної заяви документів для огляду в судовому засіданні ; від відповідачів -1,2 витребувано відзив на позов ; явка повноважних представників сторін до судового засідання визнана обовязковою . Копії ухвали суду були в той же день направлені на адресу сторін та своєчасно отримані ним ( про що свідчать відповідні поштові повідомлення ) .

27.10.15 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи копій Статуту ТОВ «Зернопром» та довідки про включення товариства до ЄДРПОУ .Також було надано розрахунок вартості 1 681,6 тон насіння соняшника .

30.10.15 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку із перебуванням представника ТОВ «Зернопром» в іншій області в період з 02.11.15 р. до 15.11.15 р.

До судового засідання 03.11.15 р. представники позивача та відповідача-2 не зявилися , від ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до канцелярії суду не надходило .

Представники ТОВ «Гавілон Україна» після розяснення судом їх прав та обовязків відповідно до статті 22 ГПК України заявили клопотання про колегіальний розгляд справи , обґрунтоване посиланням на наступні обставини : 1) складність справи ( у звязку із необхідністю розгляду значної кількості документів ) ; 2) велику вартість майна , передачі якого вимагає позивач біля 615 тисяч доларів США ; 3) штучне створення позивачем альтернативної територіальної підсудності справи шляхом зазначення відповідачем-2 ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» та висунення до нього певних позовних вимог . Під час судового засідання 03.11.15 р. представники ТОВ «Гавілон Україна» підтримали це клопотання та наполягали на його задоволенні .

Також 03.11.15 р. ТОВ «Гавілон Україна» ( відповідач-1 ) подав до канцелярії суду відзив на позов , в якому заперечував проти задоволення позовних вимог .

Відповідно до приписів ст.46 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Розглядаючи клопотання представників відповідача-1 про колегіальний розгляд цієї справи , суд виходить з наступного : твердження представників ТОВ «Гавілон Україна» про складність справи у першому судовому засіданні по цій справі суд вважає передчасними оскільки суд ще не досліджував за участю представників сторін документи , додані до позовної заяви ; не вислухав представників відповідачів та не дослідив докази , на які вони посилаються в обґрунтування своїх заперечень ; окрім того специфіка господарського процесу завжди передбачає дослідження значної кількості первинних документів ; а тому суд вважає твердження представників відповідача-1 про складність справи недоведеними належними доказами .

Стосовно посилань представників ТОВ «Гавілон Україна» на велику вартість майна, передачу якої вимагає позивач : по-перше , в прохальній частині позовної заяви взагалі не вказана вартість насіння соняшника врожаю 2014 року , а лише вказана його кількість 1 681, 590 тон ; по-друге , суд в ухвалі про порушення провадження у справі витребував від позивача розрахунок вартості спірного насіння ( оскільки із змісту позовної заяви вбачається , що за твердженням позивача ним було сплачено на користь відповідача-1 6 977 563,09 грн. передплати ) ; в наданому позивачем на вимогу суду розрахунку вартості спірного насіння зазначена його вартість саме в сумі 6 977 563,09 грн. , а не 15 млн. грн. ( як вказує відповідач-1 ) ; дійсна вартість спірного насіння повинна бути встановлена під час розгляду цієї справи, а не під час розгляду клопотання відповідача-1 про колегіальний розгляд справи. По третє , суд порушуючи провадження за позовом ТОВ «Зернопром» до ТОВ «Гавілон Україна» ( відповідач-1 ) та ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідач-2 ) діяв виключно у відповідності до вимог ч.3 ст.15 ГПК України та не мав права на стадії прийнятті позовної заяви робити висновки стосовно штучності чи безпідставності позовних вимог до відповідача-2.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення клопотання ТОВ «Гавілон Україна» про колегіальний розгляд цієї справи , атому відмовляє в цьому клопотанні . Одночасно суд розяснює представникам відповідача-1 , що вони не обмежені чинним ГПК України в подачі повторної заяви ( клопотання ) про колегіальний розгляд справи під час розгляду цієї справи .

Після оголошення судом відмови в задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи представником ТОВ «Гавілон Україна» було подано заяву про відвід судді Васильєва О.Ю. від розгляду справи № 904/9174/15. Заява обґрунтована посиланням на наступні обставини : 1) штучне створення позивачем територіальної підсудності справи господарському суду Дніпропетровської області шляхом висунення позовних вимог до ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідач-2 ) , які є похідними від позовних вимог до ТОВ «Гавілон Україна» ( відповідач-1 ). Зазначена обставина ( на думку відповідача-1 ) свідчить про те , що « результат розгляду цієї справи залежить не від обґрунтованості вимог позивача , а від особи судді, що розглядатиме справу» ;

2) позовна заява має майновий характер з ціною позову , що дорівнює вартості насіння соняшника , поставка якого є предметом позову .Тому позивач мав сплатити судовий збір як з позовної заяви майнового характеру , проте суд при прийнятті позовної заяви до провадження не звернув на це уваги . На думку відповідача - 2 , суд повинен був повернути цю позовну заяву без розгляду з посиланням на приписи п.4 ст.63 ГПК України , але не зробив цього ;

3) суддя відмовив у призначенні колегіального розгляду справи безпідставно .

Відповідно до приписів ст.20 ГПК України : суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

У разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 21 цього Кодексу.

Надаючи правову оцінку заяві ТОВ «Гавілон Україна» про відвід судді , слід зазначити про таке : 1) стосовно «штучної» підсудності - як вказувалося вище , суд порушуючи провадження за позовом ТОВ «Зернопром» до ТОВ «Гавілон Україна» ( відповідач-1 ) та ДП «Вільногірський елеватор» ТОВ «Зернопром» ( відповідач-2 ) діяв виключно у відповідності до вимог ч.3 ст.15 ГПК України та не мав права на стадії прийнятті позовної заяви робити висновки стосовно штучності чи безпідставності позовних вимог до відповідача-2 ;

2) стосовно обовязку суду повернути цю позовну заяву без розгляду з посиланням на приписи п.4 ст.63 ГПК України ( у звязку із невірним розміром сплати позивачем судового збору як з позовних вимог немайнового характеру ) відповідно до вимог Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 « Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» : статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ( п.2.2)

Зокрема, господарським судам слід враховувати, що: судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК ( п.2.2.1.)

Оскільки позивачем не було вказано у позовній заяві ціну позову , суд в ухвалі про порушення провадження витребував від позивача розрахунок вартості спірного насіння соняшника тобто діяв виключно у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

3) стосовно безпідставної відмови суддею у призначенні колегіального розгляду справи обґрунтування такої відмови було наведено вище у цій ухвалі .

Окрім того про відсутність будь-якої упередженості судді Васильєва О.Ю. під час розгляду цієї справи свідчить і та обставина , що судом не було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову , а вирішення цього питання було відкладено для ретельного дослідження всіх доказів , які були витребувані судом від сторін З урахуванням вищевикладеного, суд не знаходить достатньо правових підстав для задоволення заяви відповідача-1 про відвід судді Васильєва О.Ю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Гавілон Україна» про колегіальний розгляд справи.

2. Відмовити в задоволенні заяви ТОВ «Гавілон Україна» про відвід судді .

Суддя ОСОБА_3