КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Справа№ 911/4286/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від позивача: представник Конопліцький І.В. - за довіреністю.

Від відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.09.2015 року

за заявою Комунального підприємства „Управління житлово-комунального

господарства"

про розстрочку виконання рішення господарського суду Київської

області від 18.12.2013 р.

у справі № 911/4286/13 (суддя: Бацуца В.М.)

за позовом Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України"

до Комунального підприємства „Управління житлово-комунального

господарства"

про стягнення 3 931 353, 55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.12.2013 р. у справі № 911/4286/13 за позовом Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" до Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" про стягнення 3 931 353, 55 грн. позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" на користь Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 3 037 656, 25 грн. основної заборгованості, 352 697, 80 грн. пені, 415 001, 95 грн. штрафу, 15 655, 35 грн. інфляційних збитків, 110 342, 20 грн. 3 % річних та 68 820, 00 грн. судового збору.

27.07.2015 р. до Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання судового рішення, у якій він просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 18.12.2013 р. у справі № 911/4286/13 відповідно до поданого графіку погашення заборгованості, протягом 5 років, починаючи з вересня 2015 р. рівними сумами щомісячно, а саме по 16 042, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.09.2015 року у задоволенні заяви Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" про розстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 18.12.2013 р. у справі № 911/4286/13 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Комунальне підприємство „Управління житлово-комунального господарства" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й у заяві про розстрочку виконання рішення суду.

Відповідачем не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Господарського суду Київської області від 18.12.2013 р. у справі № 911/4286/13 за позовом Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" до Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" про стягнення 3 931 353, 55 грн. позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" на користь Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" 3 037 656, 25 грн. основної заборгованості, 352 697, 80 грн. пені, 415 001, 95 грн. штрафу, 15 655, 35 грн. інфляційних збитків, 110 342, 20 грн. 3 % річних та 68 820, 00 грн. судового збору.

За приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс не містить переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують відповідні обставини, за правилами ст. 43 ГПК України, і за наслідками правової оцінки та дослідження таких обставин виносить ухвалу про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Відповідно до вищезазначеної Постанови Пленуму, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Судовою колегією встановлено факт настання прострочення відповідачем виконання зобов'язання по оплаті отриманого природного газу, відповідно до умов договору купівлі-продажу природного газу №12/49-ТЕ від 02.08.2012р., станом на час подання заяви про розстрочку виконання рішення суду по справі № 911/4286/13 становить близько трьох років.

Проте, апелянт не довів складність матеріального становища у 2013 - 2015 роках та відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо, що, як вірно зазначив суд першої інстанції, в свою чергу могло б бути підставою у відповідності до положень ст. 121 Господарського процесуального кодексу України для реалізації судом права на розстрочку виконання вищевказаного рішення суду.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 року, відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України по справі № 11/446 за позовом ТОВ "Компанія "Тітал" до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій про стягнення коштів, Вищий господарський суд України у своєму листі "Про практику вирішення спорів, пов'язаних з виконанням договорів підряду" від 18.02.2013р. № 01-06/374/2013, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 23.08.2012р. по справі № 15/5027/715/2011, Постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про державний матеріальний резерв" від 17.10.2012р. № 11.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для задоволення заяви Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Київської області від 18.12.2013 р. у справі № 911/4286/13.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Доводами апеляційної скарги не спростовані встановлені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, ухвала місцевого господарського суду, якою відмовлено у розстрочці виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2013 р., відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу Господарського суду Київської області від 09.09.2015 року у справі 911/4286/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 09.09.2015 року у справі № 911/4286/13 - без змін.

3. Матеріали справи № 911/4286/13 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді Б.О. Ткаченко

С.Я. Дикунська