РІШЕННЯ

"15" жовтня 2015 р.Справа № 921/845/15-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Дочірнього підприємства "Львівський дорсервіс" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" вул. Чорновола, 32, м. Самбір, Львівська область, 81400

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46001

про cтягнення заборгованості в сумі 129 564,47 грн.

За участю представників сторін:

позивача: юрисконсульт - ОСОБА_2 (довіреність № 1 від 12.08.15 р.);

відповідача: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України, розяснено.

Дочірнє підприємство "Львівський дорсервіс" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" вул. Чорновола, 32, м. Самбір, Львівська область, 81400 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області Державного агентства автомобільних доріг України, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль про стягнення заборгованості в сумі 129 564,47 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві №107 від 12.08.2015р., та з урахуванням письмових пояснень №129 від 05.10.2015 року, які подані через канцелярію суду 09.10.2015 року за вх. №21546.

На виконання вимог ухвали суду від 26.08.2015 року позивачем згідно супровідного листа №128 від 05.10.2015 року до матеріалів справи додано довідки про включення ДП "Львівський дорсервіс" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області до ЄДРЮОФОП, станом на 05.10.2015 року за №21279164 та №21279107. А також 09 жовтня 2015 року через канцелярію суду згідно супровідного листа №127 від 01.10.2015 року до матеріалів справи додано письмове пояснення начальника ВЕВ ОСОБА_3Е від 01.10.2015р., належним чином завірену копію посвідчення про відрядження №70 від 24.09.2012р. видане начальнику ВЕВ ОСОБА_3, належним чином завірена копія наказу про відрядження №19 від 24.09.2012р. та копія паспорта ОСОБА_3

Відповідач (уповноважений представник) у судові засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з врахуванням виконаних вимог ч.1 ст.64 та ст.87 ГПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи.

13 жовтня 2015 року, через канцелярію суду від ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області надійшло клопотання №08-2/1256 від 13.10.2015р. про перенесення розгляду справи, у зв'язку з перебуванням повноважного представника в судовому засіданні в м. Рівне та неможливістю забезпечення явки іншого уповноваженого представника.

Розглянувши клопотання відповідача №08-2/1256 від 13.10.2015р. господарський суд, виходячи з того, що відповідач ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області не позбавлена права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, а неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без його участі, відповідачем не доведено, відхиляє його. Разом з цим, господарський суд звертає увагу, що відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п.3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року).

Таким чином, враховуючи обставини справи, господарський суд з огляду на приписи ст. 22,75,77 ГПК України, а також на те, що розгляд даної справи уже відкладався за клопотанням відповідача ухвалою суду від 24.09.2015р., відмовляє у задоволенні заявленого клопотання про відкладення розгляду справи.

13 жовтня 2015 року на адресу суду від відповідача у справі надійшов письмовий відзив на позов №08-2/1255 від 13.10.2015р., у якому ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області заперечує проти позовних вимог в частині стягнення інфляційних нарахувань в сумі 38708,15 грн. та 3% річних в сумі 1829,32 грн., при цьому посилаючись на те, що:

- фінансування договору №68р від 18.09.2012 р. укладеного між сторонами на об'єкт: поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове-Ковель-Чернівці-Тереблече на ділянці км443+000-447+860, Тернопільської області, передбачалося за бюджетною програмою за рахунок коштів, залучених під державні гарантії у 2012 році, надходження яких мало бути у 2013 році;

- постановою Кабінету Міністрів України №219 від 20.03.2013 року із змінами, внесеними постановою КМ України №830 від 13.11.2013 р., затверджено перелік об'єктів поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення та обсягів їх фінансування у 2013 році за кредитами, залученими під державні гарантії, в тому числі передбачено фінансування вказаного вище об'єкта поточного середнього ремонту. На виконання вищезазначеної постанови ОСОБА_1 подано Укравтодору - головному розпоряднику бюджетних коштів, реєстри договорів із зазначенням обсягів виконаних робіт в розрізі відповідних об'єктів, з метою проведення розрахунків з підрядниками, в т.ч. і з ДП «Львівський дорсервіс»;

- кошти за даним бюджетним асигнуванням у 2013 році зменшені ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області на 108 078 235,00 грн. (копія змін до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2013 рік), що стало причиною неоплати виконаних робіт і по даному об'єкту. Тому, цей об'єкт включений до переліку, затвердженого Постановою КМ України №46 від 12.02.2014 року в редакції Постанови КМ України № 168 від 04.06.2014 року «Деякі питання використання у 2014 році коштів, залучених у 2012 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг», за якою ОСОБА_1 не додано коштів на суму 143 663 937,00грн.

Станом на даний час рішення щодо оплати робіт, виконаних у 2012 році за рахунок коштів, залучених під державні гарантії урядом не прийняті.

- Згідно з п.9.5. п.9.6 Договору №68р від 18.09.2012 року замовник виконує свої зобов'язання по даному договору лише в разі наявності та межах фактичних надходжень коштів (відкритих асигнувань (виділених коштів). Підрядник підписав договір без застережень, а отже погодився з усіма його умовами.

- Пунктами 15.1, 15.2 договору передбачено, що строком дії договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки, при цьому договір діє до повного виконання зобов'язань Сторонами.

Таким чином, договір №68р від 18.09.2012 р. в частині оплати за виконані роботи залишається чинним, ОСОБА_1 ( як одержувач бюджетних коштів відповідно до затвердженого плану фінансування головним розпорядником бюджетних коштів - Укравтодором ) вживає всіх можливих заходів для виконання своїх зобов'язань за договором.

Оскільки, ОСОБА_1 є лише одержувачем бюджетних коштів, заборгованість не оплачена у зв'язку з відсутністю бюджетного асигнування, тому відповідач, з урахуванням положень ст. 614 ЦК України, заперечує проти пред'явлених в позовній заяві інфляційних втрат на суму 38708,15 грн. та 3% річних на суму 1829,32 грн.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 24.09.2015 року розгляд справи, у відповідності до п.п.1,2 ст.77 ГПК України, відкладався.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

18 вересня 2012 року між ДП "Львівський дорсервіс" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (надалі підрядник) та ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі замовник) укладено наступні договори підряду (надалі - Договори):

- №68р по виконанню робіт з поточного (середнього) ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 443+000-447+860;

- №69р по виконанню робіт з експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 442+000-443+000;

Відповідно до умов вказаних договорів Замовник доручив Підряднику та зобовязався прийняти і оплатити виконання робіт з поточного (середнього) ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 443+000-447+860 на суму 89027,00 грн. (договірна ціна) та з експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 442+000-443+000 (нанесення дорожньої розмітки) на суму 24707,00 грн. (договірна ціна), а ДП "Львівський дорсервіс" в свою чергу - виконати доручені роботи (п.1.1. Договорів);

- відповідно до п. 9.2. Договорів Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Відповідача, на підставі "Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма КБ-3);

- п. 10.4 Договорів встановлено, що прийняття-передача закінчених робіт здійснюється на основі акту прийому-передачі відповідно до діючих норм та правил;

- згідно п.п. 9.5 та 9.6 Договорів Замовник зобовязався виконати свої зобовязання лише у разі наявності та в межах фактичних надходжень коштів (відкритих асигнувань (виділених коштів), а також лише у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

На виконання умов вказаних договорів ДП "Львівський дорсервіс" повністю та належним чином виконало роботи по ремонту автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 443+000-447+860 та роботи з експлуатаційного утримання автомобільної дороги державного значення М-19 Доманове Ковель Чернівці Тереблече км 442+000-443+000 на загальну суму 113 734,00 грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в):

- за вересень 2012р. по Договору №68р від 18.09.2012р. на суму 89 027,00 грн.;

- за вересень 2012р. по Договору №69р від 18.09.2012р. на суму 24707,00 грн.,

та Довідками про вартість робіт і витрати (форма КБ-3) (всього 2 шт.) від підписання яких Замовник відмовився.

У звязку із зазначеним ДП "Львівський дорсервіс" звертався до відповідача з проханнями та вимогами прийняти та оплатити виконані роботи, а саме: листи №13 від 20.01.2014р., №36 від 17.03.2014р., №76 від 04.04.2014р. та № 149 від 08.10.2014р., разом з листами відповідачу надсилались акти виконаних робіт форма КБ-2в та Довідки про вартість виконаних робіт форма КБ-3, згідно договорів №68р та №69р від 18.09.2012р., з проханням підписати та повернути один екземпляр на адресу підприємства.

Листом №15-6/1311 від 17.11.2014р. відповідач надав позивачу відповідь, згідно якої визнає наявність заборгованості в сумі 113 734,00грн., та вказує на відсутність фінансування, як причину неоплати виконаних робіт.

26.11.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №182 про плату заборгованості в сумі 113 734,00грн. за договорами №68р та №69р від 18.09.2012р., 17.02.2015р. з претензією № 25 від про погашення заборгованості в сумі 113 734,00грн. та 26.05.2015р. з претензією №81 про погашення заборгованості в сумі 89027,00грн.

Матеріали справи свідчать, що відповідач частково оплатив виконані роботи на і станом на час звернення позивача з позовом до суду заборгованість становить 89027,00грн, дану заборгованість відповідач визнає у свої листах № №08-5/352 від 31.03.2015р та №08-2/808 від 02.07.2015р. відповідях на претензії, в яких, зокрема, зазначає, що причиною неоплати виконаних робіт є відсутність фінансування.

Оцінивши зібрані у справу докази та дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з огляду на таке:

- згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як взаємовідносини, що випливають із договору підряду, згідно якого та в силу ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно п.1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України у випадку, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, в силу зобовязання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В процесі розгляду спору судом встановлено, що договори № 68р та №69р. від 18.09.2012р. є такими, що відбулися, оскільки предмет їх є чітко визначеним, що дає змогу зрозуміти, що саме розраховував отримати Замовник за договором і планує виконати та надати йому Підрядник, крім того, договори не змінені і не розірвані.

Подані позивачем докази, а саме: копії актів приймання виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в) (всього 2 шт.) свідчать про факт виконання ним робіт по Договорах №68р та №69р. на суму 113 734,00грн., грн., про що також не заперечує відповідач у поданому відзиві на позов № 08-2/1256 від 13.10.2015р.

- відповідач своїх зобов'язання за договорами виконав не в повному обсязі , а саме не оплатив вартість виконаних позивачем за Договорами №68р та №69р. від 18.09.2012р. робіт на суму 89027,00грн.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення наявної заборгованості, більше того відповідач визнав та підтвердив заявлену позивачем суму боргу, а тому, згідно вимог ст.ст.33, 34 ГПК України слід вважати, що за ним рахується заборгованість в сумі 89 027,00грн.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення від простроченої суми, що за період з грудня 2014р. по липень 2015р. (включно) становить 38708грн.15коп., а також 3% річних, що згідно розрахунку позивача становить 1829грн. 32коп.

При цьому судом не можуть бути взяті до уваги заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, щодо вимог позивача в частині 38 708,15грн. інфляційних нарахувань та 1 829,15 грн. 3% річних, з огляду на те, що інфляційні нарахування та 3% річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, а відповідно до ч.1. ст. 652 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім цього, відсутність бюджетних коштів не виправдовує замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобовязання.

При таких обставинах та відповідно до вимог ст.ст. 509, 526, 625 ЦК України позов підлягає задоволенню, як обґрунтовано заявлений і по суті неоспорений відповідачем.

Судовий збір згідно ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області Державного агентства автомобільних доріг України, вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, ідент. код 25887079

- на користь Дочірнього підприємства "Львівський дорсервіс" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вул.. Чорновола, 32, м. Самбір, Львівської області, 81400, 89 027 (вісімдесят дев'ять тисяч двадцять сім)грн. боргу, 38 708(тридцять вісім тисяч сімсот вісім)грн.. 15 коп. втрати від інфляції, 1829(одну тисячу вісімсот двадцять дев'ять) грн. 3% річних та 2591 ( дві тисячі пятсот девяносто одну) грн. 29 коп. в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 22 жовтня 2015р.

Суддя Н.М. Бурда