ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.11.2015 Справа № 920/1542/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД", м. Київ;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

про стягнення 2 850 грн. 00 коп.

СУДДЯ ДЖЕПА Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: Щерба Т.М. (довіреність № 15 від 02.01.2015);

від відповідача: не прибув;

При секретарі судового засідання Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 2 850 грн. 00 коп. заборгованості, відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № С/615 від 01.01.2014, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав позовні вимоги.

03.11.2015 судом здійснено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 03.11.2015 за № 21378412, згідно якого, відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Судом направлялася ухвала на дану адресу, поштове відправлення повернуте на адресу суду із зазначенням «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач в дане судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, правом подати заперечення проти вимог позивача або докази сплати суми заборгованості відповідач не скористався, повноважного представника в судове засідання не направив, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд вважає, що сторонам створені всі належні умови та є підстави для розгляду справи по суті за наявними матеріалами відповідно до вимог ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем 01.01.2014 був укладений договір поставки № С/615, за умовами п. 1.1 якого продавець (позивач) зобов'язується передавати у власність покупця (відповідачу) продукцію (надалі - товар), а покупець (відповідач) зобов'язується приймати цей товар та оплачувати його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Пунктом 1.2 Договору передбачено, що асортимен та ціна товару погоджуються сторонами у накладній на поставку товару, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Згідно п. 4.4 Договору, покупець (відповідач) зобов'язаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 21 (двадцять один) календарних днів з моменту отримання товару.Оплата здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок позивача, або шляхом внесення готівки в касу постачальника (позивача).

Позивач зазначає, що відповідно до вищевказаного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 22 795 грн. 00 коп.

Факт отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме товарно-транспортними накладними, на яких містяться підписи відповідача.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що взяті на себе зобов'язання по вищевказаному Договору він виконав, проте відповідач частково розрахувався за поставлений товар, про що свідчать чеки, копії яких завірені належним чином і які знаходяться в матеріалах справи. Загальна сума сплати за поставлений товар становить 19 945 грн. 00 коп.

Станом на 07.09.2015 заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 850 грн. 00 коп.

Господарський суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання обома сторонами.

Відповідачем доказів сплати 2 850 грн. 00 коп. заборгованості та аргументованих заперечень проти вимог позивача не подано, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони, також якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору. Враховуючи, що відповідач порушив умови договірних зобов'язань, з нього на користь позивача підлягають стягненню 1 218 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат останнього зі сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 549, 610 Цивільного кодексу України, ст. 173, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІТРЕЙД" (юридична адреса: вул. Куренівська, 14Б, м. Київ, 04073; фактична адреса: вул. Путивльська, 19, м. Суми, 40030; код 38518542) 2 850 грн. 00 коп. заборгованості, 1 218 грн. 00 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.11.2015

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА