РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015№910/23672/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23672/15

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", м. Київ,

про стягнення 80 000 грн. штрафу і 66 000 грн. пені та зобов'язання виконати пункт 6 резолютивної частини рішення від 09.06.2015 №303-р,

за участю представників:

позивача - Мазур І.О. (довіреність від 25.05.2015 №300-122/01-5446);

відповідача - Палажченко О.О. (довіреність від 10.08.2015 №108 Ф).

Антимонопольний комітет України (далі - АМК) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" (далі - ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», Банк) про:

стягнення з відповідача 80 000 грн. штрафу, накладеного рішенням АМК від 09.06.2015 №303-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» у справі №129-26.13/152-14 (далі - Рішення №303-р), та 15 600 грн. пені, нарахованої за невиконання вказаного рішення;

зобов'язання виконати пункт 6 резолютивної частини Рішення №303-р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: Рішення №303-р, яким визнано, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» вчинило порушення, передбачене передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною першою і пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон), у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з обслуговування валютних депозитних рахунків, відкритих в Банку на умовах договорів валютних банківських вкладів, не виконано відповідачем в добровільному порядку, а тому штраф у сумі 80 000 грн. підлягає стягненню з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» у судовому порядку, а за прострочення сплати вказаного штрафу з відповідача також слід стягнути нараховану АМК суму пені, що становить 15 600 грн.; разом з тим, позивач вважає за необхідне зобов'язати ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» виконати пункт 6 резолютивної частини Рішення №303-р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2015 порушено провадження у справі.

12.10.2015 позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій АМК просив суд стягнути з відповідача 8 0 000 грн. штрафу і пеню у сумі 66 000 грн. за період з 19.08.2015 по 12.10.2015.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд, перевіривши дотримання позивачем припису названої статті ГПК України, прийняв до розгляду вказану заяву позивача.

12.10.2015 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» подано заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що:

відповідно до постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 №408 «Про віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 23.06.2015 прийнято рішення №121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку; з метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду виконавча дирекція Фонду прийняла рішення №167 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до 23.10.2015 включно;

пунктом 3 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

отже, з часу запровадження у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» тимчасової адміністрації, а саме з 24.06.2015 Банку не можуть бути нараховані неустойка (штраф, пеня), інших фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, а задоволення кредиторських вимог позивача може бути здійснено виключно в межах процедури ліквідації Банку та у порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

12.10.2015 від АМК надійшли пояснення на заперечення відповідача, в яких зазначено, що 07.09.2015 від Банку надійшов лист від 03.09.2015 №2357 про тимчасову адміністрацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», в якому було зазначено, що про запровадження у Банку тимчасової адміністрації, а тому з 24.06.2015 Банку не можуть бути нараховані неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові (економічні) санкції; на даний час відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» знаходиться за адресою: 03150, м. Київ, вул. Щорса, буд. 7/9 і не перебуває в процесі припинення; штрафи, накладені Рішенням №303-р за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, не є грошовими зобов'язаннями, а пеня, нарахована відповідно до статті 56 Закону, не є фінансовою санкцією нарахованою внаслідок невиконання зобов'язання, а тому дія Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на такі правовідносини не поширюється.

У судовому засіданні 26.10.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог; представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог наголошуючи на доводах викладених у відзиві на позовну заяву.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У частині першій статті 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням №303-р:

- визнано, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» у період 2013 - 2014 років займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з обслуговування валютних депозитних рахунків, відкритих в Банку на умовах договорів валютних банківських вкладів, з часткою 100 відсотків;

- визнано, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» вчинило порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з обслуговування валютних депозитних рахунків, відкритих в Банку на умовах договорів валютних банківських вкладів, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку, шляхом відмови видати клієнту готівкові валютні кошти з депозитного рахунку в банкоматах чи в касі Банку та створення умов, коли клієнт може отримати належні йому кошти як переказ через систему SWIFT та/або додатково відкривши поточний рахунок, на який Банком буде здійснено перерахування коштів (тіла депозиту та відсотків з депозиту) з валютного депозитного рахунку, з понесенням додаткових фінансових витрат;

- за порушення, зазначене в пункті 2 Рішення №303-р, на ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» накладено штраф у розмірі 40 000 грн.;

- визнано, що ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» вчинило порушення, передбачене пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з обслуговування валютних депозитних рахунків, відкритих в Банку на умовах договорів валютних банківських вкладів, шляхом встановлення економічно необґрунтованого розміру комісійної винагороди Банку за перекази через систему SWIFT коштів, що надійшли з валютних депозитних рахунків Банку (сума вкладу та/або проценти), який неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за порушення, зазначене в пункті 4 Рішення №303-р, накладено на ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» штраф у розмірі 40 000 грн.;

- зобов'язано припинити порушення, передбачене пунктом 4 Рішення №303-р, шляхом приведення розміру комісійної винагороди за переказ коштів через систему SWIFT до економічно обґрунтованого рівня у місячний строк з дня одержання цього рішення.

Згідно з частиною другої і третьої статті 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішення №303-р було надіслано на адресу ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» супровідним листом від 16.06.2015 №129-26/04-6195 та отримано відповідачем 18.06.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №031, копія якого наявного в матеріалах справи.

Отже, строк добровільної сплати адресу ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» суми штрафу закінчився 18.08.2015.

Згідно з частиною восьмою статті 56 Закону протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як встановлено судом, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» станом на 04.09.2015 - день подання позовної заяви до господарського суду міста Києва (як і на даний час) не сплатило штраф у добровільному порядку.

З урахуванням приписів статті 60 Закону господарський суд міста Києва дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача 80 000 грн. штрафу.

При цьому, судом не беруться до уваги доводи відповідача про те, що Банку не можуть бути нараховані штраф та пеня за Рішенням №303-р у зв'язку із запровадженням тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» з огляду на таке.

Банк звернувся до АМК з листом від 03.09.2015 №2357, якому відповідач повідомив позивачу, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 23.06.2015 №408 «Про віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду 23.06.2015 прийнято рішення №121 про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку; а тому з часу запровадження у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» тимчасової адміністрації, а саме з 24.06.2015 Банку не можуть бути нараховані неустойка (штраф, пеня), інших фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань, а задоволення кредиторських вимог АМК може бути здійснено виключно в межах процедури ліквідації Банку та у порядку визначеному Законом.

У частині першій статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що виведення неплатоспроможного банку з ринку - це заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону; кредитор - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань; тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Предметом розгляду даної справи є вимоги АМК про стягнення з Банку у зв'язку з невиконанням відповідачем Рішення №303-р штрафу у сумі 80 000 грн., нарахованого на підставі статті 52 Закону, та 66 000 грн. пені, нарахованої на підставі статті 56 Закону за період з 19.08.2015 по 12.10.2015.

Закон, на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Названий закон не регулює ні цивільно-правових відносин, ані відносин у сфері оподаткування.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Виходячи з наведеного, зазначені нарахування, застосовані АМК на підставі Закону, не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.12.2013 №3-36гс13, яка відповідно до приписів частини першої статті 11128 ГПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

У частині п'ятій статті 56 Закону зазначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» 66 000 грн. пені, АМК визначило період її нарахування (з урахуванням заяви від 09.10.2015 №300-20.3/02-10331 про збільшення розміру позовних вимог) з 19.08.2015 по 12.10.2015, тобто 55 днів.

Судом встановлено, що кількість днів прострочення сплати штрафу становить 55 днів; сума пені за один день прострочення сплати штрафу складає 1 200 грн., тому за 55 днів прострочення сплати штрафу з відповідача слід стягнути 66 000 грн. пені.

Згідно з частиною дев'ятою статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до вимог статті 29 Бюджетного кодексу України та статті 56 Закону суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Згідно з Переліком кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 № 106 «Про деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету», контролюючими органами справляння надходжень бюджету по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», є органи Державної податкової служби України.

За приписами статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У підпункті 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на день подання позовної заяви) зазначено, що ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру є 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 28.12.2014 № 80-VIII «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01.01.2015 мінімальна заробітна плата становить 1 218 грн.

Таким чином, з ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» підлягає стягненню в доход державного бюджету України 2 920 грн. судового збору.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9; ідентифікаційний код 33299878) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход загального фонду державного бюджету України на рахунок управління Державної казначейської служби України у Солом'янському районі міста Києва, , банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106) 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. штрафу і 66 000 (шістдесят шість тисяч) грн. пені.

3. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (03150, м. Київ, вул. Щорса, 7/9; ідентифікаційний код 33299878) в доход державного бюджету України 2 920 грн. (дві тисячі дев'ятсот двадцять) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.10.2015.

Суддя О. Марченко