ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.10.2015 Справа № 920/1343/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», м. Київ

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 9 015 грн. 74 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність № 2653 від 17.09.2015)

від відповідача не прибув

За участю секретаря судового засідання Н.М.Мітіної

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на свою користь 9015,74 грн. у якості відшкодування збитків, а також покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання його повноважний представник не прибув.

Судом було встановлено, що конверт з процесуальними документами, а саме: ухвалою суду про порушення провадження у справі від 28.08.2015 року, був повернутий у звязку із закінченням терміну зберігання. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, зробленого судом за власною ініціативою, вбачається, що адреса відповідача зазначена вірно.

Враховуючи, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 75 ГПК України розглядати справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

24.02.2014 між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія», (позивачем у справі) та ОСОБА_1 було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7062303 (Поліс).

У відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов'язання, у разі настання страхового випадку, за участю забезпеченого транспортного засобу, автомобіля марки Рута-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що 27.05.2014 о 17 год. 30 хв., в м. Суми по вул. Білопільській шлях в районі будинку № 24, стався страховий випадок - дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів, автомобілів марки Рута-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та автомобілем марки Джилі, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до відомості ДАІ про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Ковпаківського районного суду м. Суми по адміністративній справі № 592/5796/14-п від 26.06.2014, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія транспортного засобу - автомобіля марки Рута-20, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, який порушив п.13.1 Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди зазначеним транспортним засобам, було завдано механічних ушкоджень.

ПрАТ «СК «Уніка» (страховик особи, яка була визнана постраждалою у ДТП) визнала дану подію страховим випадком та здійснила виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування на транспорті №019030/4014/0000031 у розмірі 9515,74 грн. згідно платіжного доручення № 001805 від 23.06.2014.

Після набрання права на зворотну вимогу ПрАТ «СК «Уніка» звернулась у регресному порядку до ПрАТ «Української пожежно-страхової компанії» з заявою № 14410 від 14.07.2014 про виплату страхового відшкодування за Полісом № АС/7062303.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за Полісом страхування, позивач виплатив ПрАТ «СК «Уніка» страхове відшкодування у розмірі 9015,74 грн.

Дані обставини справи підтверджуються, зокрема, страховим актом № 00143999 від 20.06.2014; платіжним дорученням №2766 від 14.08.2014.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача склав 9015,74 грн.

Відповідно пп. г) 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1172 Цивільного Кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 993, ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, суд вважає, що право регресної вимоги виникло у позивача з моменту виплати страхового відшкодування, а саме 14.08.2014, що підтверджується платіжним дорученням.

З метою врегулювання спірного питання в досудовому порядку 21.04.201 позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування збитків в порядку регресу сума якої становила 9015,74 грн.

Відповідач, як вбачається з матеріалів справи, жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості в добровільному порядку на вчинив, а відтак, позивач був змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

Як вбачається з вищенаведеного та обставин справи, завдана відповідачем майнова шкода носить безспірний характер, який породжує факт виникнення цивільно-правових обов'язків, виконання яких покладено на відповідача відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем надані необхідні документи в обґрунтування позовних вимог, у той час як відповідач своїм правом на участь у судових засіданнях та подання заперечень позовним вимогам не скористався, як не подав суду і доказів сплати суми завданих збитків.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість вимог позивача та про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (40034, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_3) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40; ) збитки у розмірі 9015 грн. 74 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.10.2015.

Суддя В.Л.Котельницька