РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015Справа №910/18464/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей Дабл'Ю Сі Україна»

До Приватного акціонерного товариства «Бліц - Інформ»

Про стягнення 760 579,48 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Москаленко А.С., довіреність № б/н від 17.06.2015

від відповідача Пшеничний С.І., довіреність № 1/3 від 12.01.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей Дабл'Ю Сі Україна» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Бліц - Інформ» (далі - відповідач) про стягнення 760 579,48 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 3 від 10.01.2013р..

Ухвалою суду від 21.07.2015р. порушено провадження у справі № 910/18464/15 та призначено розгляд на 07.09.2015 р.

07.09.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

07.09.2015р. відповідач подав через канцелярію суду заяву про застосування строку позовної давності та відзив.

07.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі та додаткові документи по справі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення по справі.

Суд відклав розгляд на 19.10.2015р., у зв'язку з необхідністю позивача ознайомитись з відзивом, поданим представником відповідача через канцелярію суду перед початком судового засідання.

06.10.2015р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі.

19.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги, повідомив суд про сплату частково боргу.

Представник відповідача проти позову заперечив частково, повідомив суд про часткову сплату боргу.

Сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення спору згідно 69 ГПК України.

Суд задовольнив клопотання про продовження строку вирішення спору та відклав розгляд справи на 23.10.2015р.

22.10.2015р. позивач подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог.

22.10.2015р. відповідач подав через канцелярію суду акт звірки.

23.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні повідомив суд про сплату основного боргу відповідачем, проте наполягав на стягнення основного боргу.

Представник відповідача повідомив суд про сплату основного боргу.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2013 р. між ТОВ «Джей Дабл'Ю Сі Україна» (далі - Позивач) та ПРАТ «Бліц-Інформ» (далі - Відповідач) було укладено договір поставки продукції №3, згідно якого Постачальник (Позивач) зобов'язався систематично поставляти та передавати у власність Покупця (Відповідача), а Покупець приймати та оплачувати папір для поліграфії (Продукція) в кількості, асортименті та по цінам, зазначеними Сторонами в Специфікації (додаток до договору), які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 3.1. Договору, загальна ціна договору складає загальну вартість продукції, зазначену в рахунках-фактурах чи специфікаціях, підписані сторонами в період дії даного договору.

Відповідно до п. 3.4.1. договору, покупець проводить 100% оплати вартості доставленої продукції на підставі рахунку-фактури Продавця через 60 календарних днів з моменту доставки продукції на склад покупця.

На виконання умов договору, позивач поставляв продукцію в кількості, асортименті та по цінам згідно укладеного договору та специфікацій. При цьому сторонами укладалися відповідні товаропровідні документи, зокрема видаткові накладні, довіреності тощо.

Проте, в порушення умов договору, відповідач систематично не сплачував вчасно, тобто у встановлений п. 3.4.1. договору строк, вартість продукції, а за деяку продукцію взагалі не розрахувався.

Внаслідок неоплати вартості товару, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 267 515, 34 грн.

Згідно п. 7.2. договору, при порушенні строків здійснення платежів згідно п. 3.4.1. Договору, Покупець (Відповідач) сплачує Постачальнику (Позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прос рочки.

Внаслідок не врегулювання спору у досудовому порядку, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 760 579,48 грн., з яких: 267 515,34 грн. - основного боргу, 23 976,01 грн. - пені, 49 717,50 грн. - 3% річних, 419 370,63 грн. - інфляційних втрат та 15 211,59 грн. - судового збору.

В подальшому позивач подав через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просив суд стягнути з відповідача: 27 035,23 грн. - пені, 49 717,50 грн. - 3% річних, 419 370,63 грн. - інфляційних втрат, окрім основного боргу, який відповідач погасив під час судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629, 712 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань, настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором поставки.

Відповідно до п.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.2 ст.712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У судових засіданнях сторони повідомили суд про сплату основного боргу у повному обсязі, проте представник позивача наполягав на стягненні штрафних санкцій, оскільки борг було сплачено вже після порушення провадження у справі.

Беручи до уваги той факт, що заборгованість була сплачена вже після порушення провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість стягнення штрафних санкцій у вигляді пеня, інфляційних втрат та 3% річних за порушення умов договору поставки, в частині оплати вартості поставленого товару, проте судом здійснено перевірку нарахованих штрафних санкцій, та за розрахунком суду до стягнення підлягають 203 900,11 грн. - інфляційних втрат, 12 005,21 грн. - 3% річних та 27 035,23 грн. - пені.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням сплати основного боргу та перерахунку 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 173, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 712, 714 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Бліц - Інформ» (, 02156, м.Київ, вул. Кіото 25) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Джей Дабл'Ю Сі Україна» (, 03056 м.Київ, вул.Борщагівська 154а, к.401) 203 900 (двісті три тисячі дев'ятсот) грн. 11грн. - інфляційних втрат, 27 035 (двадцять сім тисяч тридцять п'ять) грн. 23 коп. - пені, 12 005 (дванадцять тисяч п'ять) грн. - 3% річних, та 10 191 (десять тисяч сто дев'яносто одну) грн. 77 коп. - судового збору.

В частині стягнення основного боргу у розмірі 267 515,34 грн. - провадження припинити.

В іншій частині, заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 30.10.2015р.)

Суддя В.І.Мельник