ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 жовтня 2015 року Справа № 904/1889/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Гольцової Л.А.,
перевіривши касаційну скаргуОСОБА_4
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015
та на рішеннягосподарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015
у справі№904/1889/15 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомОСОБА_4
доПублічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг"
провизнання недійсним рішення наглядової ради

ВСТАНОВИВ:

Подана 17.08.2015 (відповідно до штампу канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги) ОСОБА_4 (далі- скаржник) касаційна скарга на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 у справі №904/1889/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон) визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 2 ст. 4 вказаного Закону у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, визначені ставки судового збору, зокрема, за подання до господарського суду: позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати; касаційної скарги на рішення суду у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, у разі подання позовної заяви немайнового характеру.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 N 80-VIII мінімальна заробітна плата на 1 січня 2015 року встановлена у місячному розмірі 1218,00 грн.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства та враховуючи, що предметом даного спору є немайнова вимога (визнання недійсним рішення наглядової ради), на момент звернення скаржника з касаційною скаргою (17.08.2015- день подачі касаційної скарги) мінімальний розмір судового збору за немайновим спором становив 852,60 грн.

Однак, скаржник, звертаючись до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою, наведеного вище не врахував і сплатив судовий збір в меншому ніж було потрібно розмірі, а саме, 609,00 грн. (квитанція №72014296 від 17.08.2015), що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили

Частиною 2 ст. 110 ГПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо вона подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з моменту набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Частиною 1 ст. 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається із штампу канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду на титульному аркуші вказаної касаційної скарги, скаржник звернувся з касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 у справі №904/1889/15 - 17.08.2015, (тоді як останнім днем строку на подачу касаційної скарги було 10.08.2015 /понеділок/), тобто з пропуском двадцятиденного строку, передбаченого у ст. 110 ГПК України, проте, не подав клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження прийнятих у даній справі судових актів, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України є підставою для повернення скаржнику його касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу заявника касаційної скарги, що з 01.09.2015 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 р. №484VIII.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 53, 86, п. п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2015 у справі №904/1889/15 повернути скаржнику без розгляду.

Справу №904/1889/15 повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

Л.А. Гольцова