РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/16550/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд»
доКиївської міської ради Перинатального центру м. Києва
провизнання додаткової угоди укладеною, визнання права та визнання недійсним рішення
Суддя Борисенко І.І.

Представники:
від позивача - Біленко Б.В., представник за довіреністю;
від відповідача-1 - від вдіповідача-2 -Дорошенко О.С., за довіреністю; Худенко А.Я., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Відповідачів, в якому просить суд:

- визнати укладеною між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007 року, посвідченого 19.03.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №178 та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.04.2007 року №82-6-00416 у книзі записів державної реєстрації договорів, на умовах, визначених угодою та в редакції, підписаній товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо- будівельна компанія «Градобуд»;

- визнати за товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо- будівельна компанія «Градобуд» право оренди земельної ділянки по вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва, розміром 5 270 кв.м., цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом, кадастровий номер - 8 000 000 000:79:027:0012;

- визнати недійсним рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №559/559 «Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі міста Києва».

Позовні вимоги мотивовані посиланням на порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки, передбаченого ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Також, позивач послався на те, що відповідно до приписів ч.ч.6,8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» договір вважається поновленим на строк 5 років.

28.07.2015р. через відділ діловодства суду Позивачем подана заява про виправлення описок допущених у позовній заяві. Вказана заява прийнята судом до розгляду. Так, відповідно до заяви позивач просив суд:

- розглядати позовні вимоги у справі №910/16550/15 із виключенням з пункту 1 прохальної частини позовної заяви слів «Черновецького Леоніда Михайловича» й «Мятенко Юлії Віталіївни» та із заміною в пункті 1 прохальної частини позовної заяви слів « 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 12» на слова « 04112, м. Київ, вул. Тимофія Шамрила, 4- А», і читати пункт 1 прохальної частини позовної заяви у певній редакції;

- розглядати позовні вимоги у справі №910/16550/15 із заміною по тексту позовної заяви описки в номері оскаржуваного рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №599/599 «Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі міста Києва»;

- в абзаці 3 аркуша 4 позовної заяви замість «№559/559» читати «№599/599»;

- в пункті 3 прохальної частини позовної заяви замість «№559/559» читати «№599/599» і таким чином читати пункт 3 прохальної частини позовної заяви в такій редакції: «Визнати недійсним рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №599/599 «Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі міста Києва»;

- в пункті 8 додатків на аркуші 7 позовної заяви замість «№559/559» читати «№599/599».

Відповідач-1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив, з тих підстав, що відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк отримує орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору. Проте, згідно рішення Киівради від 17.09.09 № 10/2079 "Про відміну рішення Київської міської ради від 21.12.2006 N 337/394 "Про передачу ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "ГРАДОБУД" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва" рішення Киівради від 21.12.2006 N 337/394 відмінено у зв'язку із невиконання інвестором - ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "ГРАДОБУД" зобов'язань згідно з договором про сумісну діяльність, укладеним із Київським міським пологовим будинком №7.Також Відповідач зазначив, що рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.10 у справі № 45/238 розірвано договір про сумісну діяльність, укладеним із Київським міським пологовим будинком N7. Отже, правових підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки в порядку ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у Позивача не має.

Відповідач-2 проти позову заперечив, зокрема з наступних підстав:

- твердження Позивача про те, що він належним чином виконував обов'язки за умовами Договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007р. спростовується наявними доказами у справі, а відтак у Позивача немає підстав посилатися на ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі";

- спірна земельна ділянка не передана в оренду іншій юридичній особі, тому, у Позивача немає правових підстав порушувати питання щодо його переважного права на укладення договору оренди на новий строк;

- на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно Відповідача-2 будівля блоку допоміжних приміщень, яка є комунальною власністю, та експлуатується Відповідачем-2.

Відповідач-2 заявив клопотання на підставі ст.ст. 257, 267 ЦК України про сплив строку позовної давності у Позивача по зверненню до суду з указаним позовом.

Ухвалою суду від 28.07.2015р. суд відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У задоволенні клопотання про призначення колегіального розгляду справи суд відмовив за необґрунтованістю.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням №337/394 від 21.12.2006 року Київська міська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва. Також було вирішено передати Позивачу в короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,53 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування. Крім того, Позивачу було необхідно у місячний термін звернутися до Головного управління земельних ресурсів КМДА із клопотанням щодо організації робіт по винесенню меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) та виготовленню документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

На підставі вказаного рішення №337/394 від 21.12.2006 року, між Відповідачем-1 та Позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки від 19.03.2007 року, посвідчений 19.03.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстрований в реєстрі за №178 (надалі - Договір), в подальшому, Договір було зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів КМДА, про що зроблено запис від 26.04.2007 року №82-6-00416 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до п. 3.1 Договору, договір укладено на 5 років.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

За таких обставин, строк дії Договору визначений до 26.04.2012р.

Тобто, оскільки строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки закінчився 26.04.2012р. до нього слід застосовувати редакцію Закону України «Про оренду землі» яка діяла на той час.

Позивач, посилаючись на ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» зазначив, що у судовій відповідності із вказаним порядком дій, Позивач звернувся до Відповідача-1 із листом №02 від 16.01.2012 року. Позивач вказує, що вказаний лист отриманий Відповідачем-1 за вх. №2696 від 24.01.2012 року.

Проте, доказів надсилання та вручення вказаного листа матеріали справи не містять. На вказаному листі немає відмітки про його отримання 24.01.2012р. за вх. 2696 Відповідачем-1. Отже, вказані твердження про отримання листа №02 від 16.01.2012 року Відповідачем спростовано матеріалами справи та визнані судом, як такі, що не відповідають дійсності. Зворотного суду не доведено.

Листом №03 від 24.01.2012 року Позивач звернувся до Відповідача-1 щодо поновлення Договору, до якого і долучив проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, підписаний та скріплений печаткою Позивача, та у якому просив вчинити дії, пов'язані з оформленням додаткової угоди у відповідності із нормами чинного законодавства України. Вказаний лист отриманий 26.01.2012р. Відповідачем-1 за вх. №6798.

Відповіді на пропозицію щодо підписання додаткової угоди та поновлення Договору Позивач від Відповідача-1 не отримав.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що протягом строку дії Договору останній належним чином виконував обов'язки орендаря, зокрема, сплачував орендну плату. Також вказав, що і після закінчення строку Договору Позивач продовжував користуватися Земельною ділянкою, яка не поверталася Відповідачу-1, про що свідчить відсутність відповідного Акта про повернення Земельної ділянки.

Позовні вимоги Позивач нормативно обґрунтовує ст. 1, ч.ч.1-5, 6, 8, 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 116,152 ЗК України.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним в справі, встановивши фактичні обставини справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Відповідно до ч.ч. 2-6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (у відповідній редакції) орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Відповідно до п.11.3. Договору договір припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 11.7. Поновлення Договору, після закінчення строку, на який було укладено цей Договір, Орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення Договору.

З правової позиції Верховного Суду України у справі №6-219цс14 вбачається, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", суд має встановити наявність, зокрема, такого юридичного факту, як належне виконання орендарем своїх обов'язків за договором оренди. Для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Позивачем, суду не доведено належного виконання обов'язків за умовами Договору, в силу наступного.

Пунктом 8.4 Договору визначені обов'язки Орендаря.

Так, серед обов'язків Орендар (Позивач) зобов'язаний: приступати до використання Земельної ділянки в строк, встановлений цим Договором та після підписання цього Договору і Акту приймання-передачі Земельної ділянки та державної реєстрації Договору; завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення; своєчасно вносити орендну плату; виконати вимоги викладені в листі Київського міського пологового будинку №7 від 09.03.2005р. №82.

Відповідно до листа від 09.03.2005р. №82 Київського міського пологового будинку №7, адміністрація Київського міського пологового будинку №7 погоджує вилучення частини території по вул. Предславинскій ,9 на користь ТОВ „Виробничо-будівельна компанія ГРАДОБУД" для здійснення будівництва житлового будинку з вбудовано-прибудованим приміщеннями та підземним паркінгом за умовою проведення силами та за рахунок товариства реконструкції існуючої будівлі гінекологічного корпусу під сучасні гінекологічне відділення, харчоблок та пральню пологового будинку з урахуванням обслуговування поруч розташованого відділення „Міського Геріатричного Центру" по вул. Ул'янових,6.

Отже, даним листом Київський міський пологовий будинок №7 погодив вилучення частини території по вул. Предславинський, 9 на користь ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" за умовою проведення силами та за рахунок Товариства реконструкції існуючої будівлі гінекологічного корпусу під сучасне гінекологічне відділення, харчоблок та пральню пологового будинку з урахуванням обслуговування поруч розташованого відділення "Міського Геріатричного Центру по вул. Ульянових, 6".

Вищезазначена умова, також відображена в п. 3.4. рішення Київради від 21.12.2006р. №337/394 "Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва".

Вимоги листа №82 від 09.03.2005 року Київського міського пологового будинку № 7, за умови виконання яких, було погоджено відведення земельної ділянки Позивачу, були також підставою для укладання Договору про сумісну діяльність від 21.04.2005р. між Позивачем та Відповідачем-2.

21.04.2005р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" та Відповідачем-2 (Київським міським пологовим будинком № 7, який відповідно до рішення Київської міської ради від 26.01,2012р. № 18/7355 переіменовано в Перинатальний центр м. Києва) було укладено Договір про сумісну діяльність, за умовами якого сторони домовилися вести сумісну діяльність по відведенню земельної ділянки під будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом орієнтовною площею 0,5 га та реконструкції існуючої будівлі гінекологічного корпусу Київського міського пологового будинку №7 під гінекологічне відділення з збереженням його потужності (40 ліжок), харчоблок та пральню з урахуванням обслуговування поруч розташованого Міського Геріатричного Центру, демонтажу надземних переходів, благоустрою території пологового будинку.

Відповідач-2 розірвав Договір про сумісну діяльність від 21.04.2005р. з Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Градобуд" в судовому порядку, про що наявне відповідне рішення господарського суду міста Києва від 18.10.2010р. у справі №45/238 (за позовом Київського міського пологового будинку №7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» про розірвання договору про сумісну діяльність).

Факт неналежного виконання Позивачем своїх обов'язків, передбачених п.8.4. Договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007р., в частині виконання вимог листа №82 від 09.03.2005 року Київського міського пологового будинку №7, за умови виконання яких, було погоджено відведення земельної ділянки Позивачу, та які були підставою для укладання Договору про сумісну діяльність від 21.04.2005р. між Позивачем та Відповідачем -2, встановлений рішенням від 18.10.2010р. господарського суду міста Києва у справі №45/238.

Рішення суду від 18.10.2010р. №45/238 не оскаржувалось та набрало законної сили.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, судом встановлено, що умови за яких Відповідач-2 погодив вилучення частини земельної ділянки на користь Позивача, останнім не виконані.

Також, Позивачем суду не доведено виконання наступних обов'язків Позивача, визначених у п 8.4 Договору: приступати до використання Земельної ділянки в строк, встановлений цим Договором та після підписання цього Договору і Акту приймання-передачі Земельної ділянки та державної реєстрації Договору; завершити забудову земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору. Доказів в обґрунтування вказаних обставин Позивачем суду не надано.

Таким чином, посилання Позивача про те, що він належним чином виконував обов'язки за умовами Договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007р. спростовується вищенаведеними обставинами та доказами.

Твердження Позивача про те, що він продовжував користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди є також не доведеними суду та не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилання Позивача на те, що останній продовжував користуватися спірною земельною ділянкою з огляду на відсутність Акта про повернення земельної ділянки не є підставою фактичного продовження користування земельною ділянкою, адже в силу приписів абз. 8 п. 8.4. Договору оренди земельної ділянки саме Орендар зобов'язаний повернути Земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору.

Судом встановлено, що на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно Перинатального центру м. Києва 2-поверхова капітальна будівля - блок допоміжних приміщень площею 2862,15 м. кв., рік забудови 1994 (власність територіальної громади м. Києва). Дана будівля обліковується по бухгалтерському обліку Перинатального центру м. Києва, про що свідчать облікові документи.

Отже, на спірній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно Відповідача -2 будівля блоку допоміжних приміщень, яка є комунальною власністю, та експлуатується Відповідачем-2.

З пояснень Відповідача-2 вбачається, що блок допоміжних приміщень Відповідач-2 використовує як господарське, складське та підсобне приміщення та, після проведення ремонту, планує використовувати під жіночу та дитячу консультації, в яких на даний час у Відповідача-2 є потреба згідно з європейськими вимогами якості щодо надання медичної допомоги жінкам, вагітним, молодим мамам та немовлятам, а також, під розміщення харчоблоку (з іншої сторони будівлі). Гінекологічний корпус Відповідач-2 відремонтував власними силами. Пральня в роботі поголовного будинку вже не потребується, оскільки, з розвитком новітніх технологій, вся медична білизна, що використовується пологовим будинком - одноразового застосування. Будівля блоку допоміжних приміщень експлуатується Відповідачем-2 та необхідна для подальшої організації медичної допомоги жінкам та немовлятам.

Позивач не виконував належним чином свої обов'язки за Договором, суду не доведено використання Позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору оренди, тому підстав для поновлення договору оренди земельної ділянки, відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі» немає, відтак у задоволенні вимог Позивача про визнання укладеною між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007 року та про визнання за Позивачем право оренди суд відмовляє.

Щодо застосування до даних правовідносин рішення прийнятого Київрадою від 17.09.09 №10/2079 "Про відміну рішення Київської міської ради від 21.12.2006 N337/394 "Про передачу ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "ГРАДОБУД" земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського, соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на вул. Анрі Барбюса у Печерському районі м. Києва".

Так, відповідно до п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарському суду слід мати на увазі, що оскільки відповідний орган не має права скасовувати та вносити зміни до раніше прийнятих ним індивідуальних правових рішень, тобто ненормативних правових актів, що є актами одноразового застосування і вичерпують свою дію фактом їхнього виконання (стосовно відповідних актів органів місцевого самоврядування про це зазначено також у Рішенні Конституційного Суду України від 16.04.2009 N 7-рп/2009 у справі N 1-9/2009), то такі дії не свідчать про припинення існування предмета спору. Водночас юридична оцінка актів державних та інших органів, прийнятих з питань скасування та внесення змін до згаданих індивідуальних правових рішень, має здійснюватися господарським судом з урахуванням частини другої статті 4 ГПК.

Згідно статті 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Водночас, згідно ст. 9 Земельного Кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Оскаржуване рішення Київради від 10.12.2014р. №599/599 "Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі м. Києва" відповідає вимогам закону.

До прийняття цього рішення Перинатальний центр м. Києва розробив та погодив проект землеустрою щодо відведення земельної на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі м. Києва (категорія земель - землі охорони здоров'я і соціальних послуг, заява ДЦ N 01013-04 від 03.06.2014, справа А-4311).

Зокрема, це підтверджується висновками Департаменту містобудування та архітектури від 27.11.2013 N 20656/0/12-1/19-13, Головного управління Держземагентства у м. Києві від 20.03.2014 N 19-26-0.31-1254/2-14, управління охорони культурної спадщини від 23.04.2014 N 066/09-945. Про виконання вказаних вимог йдеться в п. 3.2 рішення №599/599 від 10.12.2014р.

Посилання Позивача на те, що розпорядження земельною ділянкою Відповідачем-1 відбулося без припинення орендних відносин із Позивачем, є необґрунтованим в силу того, що рішення Київради від 10.12.2014р. №599/599 "Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі міста Києва" прийнято після закінчення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 19.03.2007р., тобто, після 26.04.2012р.

При цьому судом встановлено, що Київська міська рада не передала спірну земельну ділянку в оренду іншій юридичній особі, а повернула в постійне її в користування Відповідачу-2.

У задоволенні вимоги про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 10.12.2014 року №599/599 «Про надання Перинатальному центру м. Києва земельної ділянки для експлуатації та обслуговування будівель і споруд Перинатального центру м. Києва на вул. Предславинській, 9 у Печерському районі міста Києва» суд відмовляє.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Суд відмовляє в позові по суті з підстав його необґрунтованості, тому суд не застосовує строк позовної давності до вказаних правовідносин.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на Позивача у зв'язку з відмовою в позові.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.11.2015.

Суддя І.І. Борисенко