ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.10.2015 р. Справа№ 914/3513/14

За скаргою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1

про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції незаконними, а постанов недійсними

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна, м. Київ,

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1, с. Ставчани Пустомитівського району Львівської області,

про: відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 70 180,39 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від ДВС: не зявився,

від позивача: не зявився,

від відповідача (заявника): ОСОБА_2

На розгляд господарського суду ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 подано скаргу про визнання дій державного виконавця відділу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції незаконними, а постанов недійсними у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 70 180,39 грн. та стягнення судових витрат.

На підставі проведеного автоматизованого розподілу скаргу у справі №914/3513/14 передано для розгляду судді Яворському Б.І.

Ухвалою суду від 28.08.2015 р. скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 08.09.2015 р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судовому засіданні 26.10.2015 р. представник відповідача (скаржника) вимоги за скаргою підтримав. Зазначив, що постанову державного виконавця від 26.03.2015 р. про відкриття виконавчого провадження ВП №47006704 у справі №914/3513/14 було отримано боржником лише 04.04.2015 р., тобто після закінчення строку на добровільну сплату заборгованості, в цей же день заборгованість відповідачем була сплачена. На думку скаржника, починаючи виконувати рішення у примусовому порядку, державний виконавець повинен був перевірити чи постанова про відкриття виконавчого провадження була отримана боржником та чи була ним добровільно сплачена сума боргу. Проте державний виконавець цього не зробив, виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48416807 про стягнення з ТзОВ «Транс-Сервіс-1» 2 200,74 грн. виконавчого збору і постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48416902 про стягнення з ТзОВ «Транс-Сервіс-1» 264,74 боргу. Враховуючи наведене вище, просить визнати постанови ВП №48416902 та ВП№48416807 недійсними, а дії державного виконавця незаконними.

У судове засідання 26.10.2015р. представник ДВС не зявився, причин неприбуття не повідомив, на адресу суду надіслав заперечення, у яких зазначається наступне. Постанову державного виконавця від 26.03.2015 р. про відкриття виконавчого провадження у справі №914/3513/14 було 27.03.2015 р. надіслано боржнику поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручено боржнику особисто 31.03.2015 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення, яка знаходиться в матеріалах справи. Оскаржуваною постановою встановлено строк для добровільного виконання постанови до 02.04.2015 р., проте до вказаної дати боржником не було оплачено борг. Заява боржника про відкладення проведення виконавчих дій до державного виконавця не надходила. Як підтверджується даними з депозитарного рахунку ВДВС Пустомитівського РУЮ, заборгованість у розмірі 22 007,39 грн. була сплачена боржником 03.04.2015 р. Оскільки боржником у встановлений для добровільного виконання строк рішення суду не було виконано, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій. Розпорядженням державного виконавця стягнені кошти перераховано на рахунки стягувача. 24.06.2015 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій виділено в окреме провадження. На думку державного виконавця, підстав для визнання неправомірними його дій немає, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

У судові засідання 08.09.2015 р., 29.09.2015 р., 12.10.2015 р. та 26.10.2015р. представник позивача (стягувача) не зявився, причин неприбуття не повідомив, вимог ухвал суду не виконав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.12.2014р. у справі №914/3513/14 (суддя Козак І.Б.) стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 на користь Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Універсальна 20 180,39 грн. відшкодування матеріальної шкоди та 1 827,00 грн. судового збору. 30.12.2014 р. видано наказ про примусове виконання рішення суду. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30.03.2015 р.) рішення господарського суду від 18.12.2014 р. залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2015р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 р. і рішення господарського суду Львівської області від 18.12.2014 р. у справі №914/3513/14 залишено без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

26.03.2015р. державним виконавцем державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №47006704 та надано боржнику (ТзОВ «Транс-Сервіс-1») термін до 02.04.2015 р. для добровільного виконання сплати заборгованості.

Як підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.03.2015 р. надіслана державним виконавцем 27.03.2015 р. та отримана боржником 31.03.2015 р.

24.06.2015р. державним виконавцем винесено постанову ВП №47006704 про стягнення з боржника виконавчого збору на суму 2 200,74 грн.

24.06.2015р. державним виконавцем винесено постанову ВП №47006704 про стягнення з боржника витрати на проведення виконавчих дій на суму 264,74 грн.

13.08.2015 р. державним виконавцем винесено постанову ВП№48416807 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з боржника виконавчого збору на суму 2 200,74 грн. та постанову ВП №48416902 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з боржника 264,74 грн. боргу (витрат на проведення виконавчих дій).

При прийнятті ухвали суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1-3 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч.1 ст.27 цього ж Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

У разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору (ч.6 ст.28 Закону).

Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч.1 ст. 31 Закону).

У п. 2 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5.03.2009 р. N 270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

У п.2 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №47006704 від 26.03.2015 р. державний виконавець визначив строк до 02.04.2015 р. для добровільного виконання (сплати заборгованості) рішення суду. Зазначена постанова отримана боржником (ТзОВ «Транс-Сервіс-1») 31.03.2015 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд звертає увагу скаржника, що державним виконавцем було визначено у постанові 7-денний максимально допустимий законом строк для добровільного виконання судового рішення, вчасно надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження боржнику і у скаржника був ще строк для добровільного її виконання після отримання. Оскільки боржником не було добровільно виконано у визначений державним виконавцем строк рішення суду, державним виконавцем підставно винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Враховуючи наведене, відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними, а постанов ВП№48416807 та ВП №48416902 недійсними з тієї підстави, що боржник невчасно отримав постанову про відкриття виконавчого провадження через порушення закону державним виконавцем.

Згідно з ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Транс-Сервіс-1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Суддя Яворський Б.І.