ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015р. Справа№ 914/3129/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта», м. Червоноград, Львівська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Червоноград, Львівська область

про стягнення 732 128 грн. 14 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3, представник (довіреність №440/15 від 01.09.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_4, представник (довіреність від 23.09.2015 р.);

від третьої особи: не зявився

Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта», м. Червоноград, Львівська область про 732 128 грн. 14 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 07.09.2015р. призначив розгляд справи на 21.09.2015 р., залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2. Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду.

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та третьою особою було укладено кредитний договір, на виконання умов якого третій особі було надано грошові кошти. Третя особа зобовязувалася протягом дії договору сплачувати проценти за користування коштами та повернути суму кредиту у визначений в договорі строк, а в разі неналежного виконання обовязків по договору на вимогу позивача повернути суму кредиту достроково. У звязку з неналежним виконанням третьою особою зобовязань по кредитному договору, позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення суми кредиту та нарахованих процентів. Однак, третя особа свої зобовязання щодо сплати процентів та повернення суми кредиту не виконала, на дату подання позову до суду заборгованість становила 649 805 грн. 69 коп. по кредиту, 56 101 грн. 22 коп. по сплаті процентів. За порушення строків повернення кредиту та сплати процентів позивачем нараховано 9 120 грн. 40коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 359 грн. 12 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків, а також 4741 грн. 71 коп. штрафу (за не укладення додаткової угоди до договору іпотеки на протязі 9 місяців з моменту реструктуризації). Крім цього, між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, у відповідності до якого відповідач відповідає перед позивачем за невиконання третьою особою зобовязань за кредитним договором. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості, яка становить 732 128 грн. 14 коп. та судові витрати.

05.10.2015 р. представником відповідача через канцелярію суду було подано клопотання про залишення позову без розгляду на п. 2 ст. 81 ГПК України у звязку з тим, що у провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває справа за позовом ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 732 128 грн. 14 коп. за кредитним договором №010/08-3/3718/в від 15.05.2008 р. На думку представника відповідача розгляд справ у різних судах про стягнення однієї і тієї ж заборгованості за кредитним договором №010/08-3/3718/в від 15.05.2008 р. у разі задоволення позовних вимог ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» призведе до незаконного подвійного стягнення суми заборгованості.

Відповідно до п. 4.1.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 р. №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у розгляді справ за окремими позовами до боржника та поручителя як солідарних боржників необхідно виходити з того, що чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не повязує припинення зобовязання з прийняттям судового рішення. Наявність судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Тому подання кредитором позову до боржника не є перешкодою для подання позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашено.

З огляду на те, що матеріалами справи не підтверджується факт сплати заборгованості по кредитному договору №010/08-3/3718/в від 15.05.2008 р. станом на дату розгляду справи №914/3129/15, в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з наведених ним підстав слід відмовити.

15.10.2015 р. представником відповідача через канцелярію суду було подано клопотання про залучення ОСОБА_2 до участі у справі як іншого відповідача.

Відповідно до ст. 18 ГПК України до складу учасників судового процесу входять: сторони, треті особи, прокурор, інші особи, які беруть участь у процесі у випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 21 цього Кодексу сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким предявлено позовну вимогу.

Беручи до уваги той факт, що кредитний договір №010/08-3/3718/в від 15.05.2008 р., у звязку із невиконанням якого ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» звернулося із позовом до поручителя в господарський суд, укладено між ПАТ «ОСОБА_1 Аваль» та фізичною особою ОСОБА_2, залучення останнього до участі у даній справі як іншого відповідача в силу положень ст.ст. 1, 12, 21 ГПК України не допускається, а тому у задоволенні вищевказаного клопотання слід відмовити. Закон у такому випадку для захисту прав та інтересів передбачив можливість залучення фізичної особи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Ухвалою від 07.09.2015 р. суд залучив ОСОБА_2 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

19.10.2015 р. через канцелярію суду від надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6 про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою від 19.10.2015 р. суд відмовив в прийнятті вказаної позовної заяви.

Третя особа явку представника в судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

15 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір №010/08-3/3718/в.

За цим договором банк (позивач) зобовязувався надати позичальнику (третій особі) кредит в сумі 150 000,00 доларів США строком до 14 травня 2018р. із сплатою 14,5% річних.

На виконання умов вищевказаного договору, позивач надав третій особі грошові кошти в сумі 150000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №26 від 19.05.2008 р.

Відповідно до п. 4 договору повернення кредиту та сплати процентів відбувається шляхом сплати позичальником платежів, що зменшуються згідно з графіком погашення до цього договору.

30 грудня 2008 р. сторони уклали додатковий договір №1 до кредитного договору, яким погодили новий графік погашення заборгованості за кредитним договором.

11 лютого 2010 р. сторони уклали додаткову угоду №2 до кредитного договору, яким графік повернення кредиту та сплати процентів виклали в новій редакції.

1 березня 2012 р. сторони уклали додаткову угоду №3 до кредитного договору, яким внесли зміни до кредитного договору.

5 вересня 2012 р. сторони уклали додаткову угоду №4 до кредитного договору, яким змінили умови кредитування.

Відповідно до п. 1 додаткового договору №4 від 05.09.2012 р., кредитор (позивач) з 05.09.2012 р. надає позичальнику (третій особі) кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії, а позичальник зобовязується отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обовязки, визначені цим договором.

Кредит надається позичальнику на наступних умовах: кредитний ліміт 948341,09грн. та 115 229,78 доларів США; дата остаточного погашення кредиту 115 229,78 доларів США в день траншу кредиту рефінансування, 948341,09грн. згідно графіку, остаточне погашення 14 травня 2018 р.; процентна ставка: 14,5% річних за користування кредитом в доларах США, 20,5% річних за користування кредитом в гривнях.

Згідно п. 1.5.1. кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок.

Нараховані в порядку, передбаченому цим договором, проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту в строк, передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів (п. 1.5.1.1. кредитного договору).

Відповідно до п. 1.9. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.8.-2.3.13., п.п. 1.4.1. та ст. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги.

15 травня 2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта» (поручитель) було укладено договір поруки №010/08-3/3718/в/3.

30 грудня 2008 р. сторони уклали додатковий договір №1 до договору поруки, яким внесли зміни та доповнення до договору поруки №010/08-3/3718/в/3 від 15.05.2008 р.

5 вересня 2012 р. сторони уклали додатковий договір №2 до договору поруки, яким внесли зміни та доповнення до договору поруки №010/08-3/3718/в/3 від 15.05.2008 р.

За договором поруки (з наступними змінами) поручитель (відповідач) брав на себе зобовязання перед банком відповідати за зобовязаннями боржника фізичної особи ОСОБА_2, які виникають з умов кредитного договору №010/08-3/3718/в від 15.05.2008 р. та всіх додаткових угод/договорів, що були укладені до нього та можуть бути укладені в майбутньому і будуть його невідємною частиною, а саме: повернути кредит в розмірі 948 341,09 грн., проценти за його користування в розмірі 20,5%, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки, сторони договору визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки.

У випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, банк має право звернутись до поручителя з вимогою про виконання боргових зобовязань в повному обсязі чи в частині (п. 2.4. договору поруки).

Згідно п. 2.5. договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання боржником боргових зобовязань перед банком за кредитним договором, здійснити виконання боргових зобовязань в повному обсязі, заявленому банком, протягом 3-х банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги банку. Погашення здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок банку, який буде повідомлено поручителю додатково.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою за вих. №140-5-0-/8-286 від 20.07.2015 р., в якій вимагав сплатити за боржника (третьої особи) заборгованість по кредиту, процентах та пеню. Відповідачем вказана вимога залишена без розгляду та задоволення.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх обовязків щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, сплати пені, позивач просив суд стягнути з відповідача 649 805 грн. 69 коп. заборгованості по кредиту, 56 101 грн. 22 коп. заборгованості по сплаті процентів, 9 120 грн. 40коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 359 грн. 12 коп. пені за несвоєчасне сплату відсотків, 4 741 грн. 71 коп. штрафу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

Ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником (поручителем), що в свою чергу є підставою для стягнення з нього суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до п. 4.1.1. договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобовязаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Згідно п. 4.1.3. кредитного договору (в редакції, викладеній додатковою угодою №3), за невиконання або неналежне виконання позичальником умов, передбачених пунктами 2.3.8.-2.3.13. договору, позичальник, на вимогу кредитора, сплачує останньому неустойку в розмірі 0,5% (але не менше 500,00грн.) від суми кредиту за кожне порушення обовязку.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано 9 120 грн. 40 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 359 грн. 12 коп. пені за несвоєчасне сплату відсотків, 4 741 грн. 71 коп. штрафу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 649805грн. 69 коп. заборгованості по кредиту, 56 101 грн. 22 коп. заборгованості по сплаті процентів, 9 120 грн. 40 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 359 грн. 12 коп. пені за несвоєчасне сплату відсотків, 4741грн. 71 коп. штрафу.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 49 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 543, 553, 554, 599, 610, 612, 625, 626, 1048, 1050, 1052, 1054 ЦК України, ст. 193, 230, 231 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Орбіта», м. Червоноград, вул. Львівська, 85, Львівська область (ідентифікаційний код 20770774) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ, вул. Лєскова, 9 (ідентифікаційний код 14305909) 649 805 грн. 69 коп. заборгованості по кредиту, 56 101 грн. 22 коп. заборгованості по сплаті процентів, 9 120 грн. 40коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 359 грн. 12 коп. пені за несвоєчасне сплату відсотків, 4 741 грн. 71 коп. штрафу, 14 642 грн. 56 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 19.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 26.10.2015 р.

Суддя Мазовіта А.Б.