ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015р. Справа№ 914/2859/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз в ос. Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ, м. Львів

про коригування вартості та стягнення збитків в розмірі 41697, 60 грн.

Суддя Н.Мороз

При секретарі М. Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2

Від відповідача: ОСОБА_3

Суть спору:

Позовну заяву подано Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» в ос. Філії «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ЛЕВ», м. Львів про коригування вартості та стягнення збитків в розмірі 41697, 60 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 21.08.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.10.2015р.

В судовому засіданні 06.10.2015р. оголошувалась перерва до 27.10.2015р., про що представники сторін ознайомлені під розписку.

Ухвалою суду від 21.10.2015р. строк вирішення спору продовжено до 05.11.2015р.

В судове засідання 27.10.2015р. представник позивача зявився, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Ствердив, що 25.10.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію №, відповідно до якого замовник (позивач) доручив, а виконавець (відповідач) прийняв на себе виконання обовязків по наданню послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєктах позивача. За результатами проведення Держфінінспекцією у Львівській області державного фінансового аудиту окремих господарських операцій позивача було встановлено факти, що призвели до втрат фінансових результатів. Зокрема, виявлено, що вартість реагування становить 1,19 грн./год., вартість технічного обслуговування 200 грн. на місць. Натомість в розрахунку вартості послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію (додатку до договору), дана калькуляція не наведена, а вказана лише загальна сума по реагуванню: 1,8 грн./год. та вартість технічного обслуговування на місяць: 200грн. Також в ході перевірки встановлено, що по обєктах, вказаних у договорі за період, що підлягає звірці (грудень 2013р.-грудень 2014р.) виїзди наряду охорони на обєкти замовника, з метою реагування для зясування причини надходження з них сигналу тривоги не здійснювалися по причині відсутності факту отримання сигналу тривоги на ПЦС виконавця та спрацювання тривожної сигналізації. Відтак, весь період, що підлягає звірці відповідач та залучені ним підрозділи здійснювали роботу на обєктах позивача в режимі спостереження. Відповідно до калькуляцій-розрахунку вартості послуг до договору, наданої відповідачем, питома вага вартості виїзду наряду охорони на обєкти позивача з метою реагування для зясування причини надходження з них сигналу тривоги, становить 1,19 грн. за год. Загальна вартість витрат виїзду наряду охорони на обєкти позивача включених відповідачем до активів прийому наданих послуг за договором та оплачених позивачем в період з листопада 2013р. по грудень 2014р. склала 41697,60 грн. Відтак, позивач вважає, що замовником (позивачем по справі) були сплачені кошти за послуги по реагуванню на тривожну сигналізацію, які фактично надані відповідачем не були. Позов просить задоволити та зобовязати відповідача провести коригування вартості робіт на суму 41 697,60 грн. в сторону зменшення, а також стягнути з відповідача 41 697,60 грн. збитків.

Крім того, 06.10.2015р. через службу діловодства господарського суду представником позивача подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 фінансову інспекцію у Львівській області. Дане клопотання обгрунтоване тим, що прийняття рішення у даній справі може вплинути на права та обовязки Державної фінансової інспекції у Львівській області, оскільки позов, заявлений позивачем, повністю ґрунтується на висновках викладених у довідці ДФІ у Львівській області, а також необхідним на думку позивача є заслухати пояснення представників ДФІ у Львівській області по справі з приводу проведення зустрічної перевірки.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обовязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Розглянувши клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ДФІ У Львівській області, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання поданого в порядку ст. 27 ГПК України, оскільки позивачем не доведено, а судом не встановлено, що рішення по даній справі вплине на права та обовязки Державної фінансової інспекції у Львівській області, відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві. Зазначив, що відповідачем як виконавцем згідно умов договору про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію № послуги надані відповідно до умов договору, прийняті та оплачені позивачем, жодних претензій та зауважень щодо наданих послуг позивач не предявив. Крім того, звертає увагу суду, що в додатку №2 до договору - розрахунку вартості послуг не згадується про складові погодинної оплати (спостереження, реагування і обслуговування), фактичні витрати виконавця, а також про те, що розмір оплати якимось чином залежить від кількості виїздів чи інших методів або факторів роботи. Також зазначив, що аналіз вартості послуг за 1 год. технічної охорони 1 поста в розрізі елементів витрат та її складових, не є належним доказом у справі, оскільки такий розроблявся головним державним аудитором і ним же підписаний, так як згідно статуту товариства відповідача усі без винятку документи підписує директор товариства та скріплює їх печаткою. Зазначив, що обставини, встановлені ревізією та довідка фінансової інспекції не породжує преюдиціальних фактів в розумінні ст.35 ГПК України, а тому підстав для коригування вартості послуг немає. Ствердив, що кошти сплачені за надання послуг є оплатою за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті на підставі укладеного між сторонами договору та не підпадають під визначення збитків передбачених ст.22 ЦК України, ст.ст.224, 225 ГК України. Вважає, що позивачем не доведено наявності у діях відповідача усіх елементів складу правопорушення у сфері господарювання, які б створювали підстави для стягнення збитків. Позовні вимоги вважає безпідставними та недоведеними, в задоволенні позову просить відмовити.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, створивши сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, суд встановив наступне.

25.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (позивач, за договором - замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ (відповідач, за договором - виконавець) було укладено договір № НОМЕР_1 про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію. Крім того, сторонами підписано Додаток №1 до договору дислокація обєктів, які охороняються ТзОВ Лев; Додаток №2 розрахунок вартості послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію по обєктах; Додаток №3- Інструкція про порядок приймання (здавання) під спостереження на пульт централізованого спостереження тривожної сигналізації на обєкті та дії при безпосередній загрозі нападу.

Відповідно до умов п.2.1 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання обовязків по наданню послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєктах УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз: КС «Бібрка», що знаходиться за адресою: вул. Глібовецька,6, м. Бібрка, Перемишлянського району, Львівської області; КС «Комарно», що знаходиться за адресою: вул. Городоцька, 77, м. Комарно, Городоцького району, Львівської області; ГРС «Холодновідка», що знаходиться за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району, Львівської області, автогараж, що знаходиться за адресою: вул. Глібовецька,6, м. Бібрка, Перемишлянського району, Львівської області, а замовник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити вищезазначені послуги.

Під послугами, які за цим договором виконавець зобовязується надати замовнику, слід розуміти: обслуговування та реагування на спрацювання системи тривожної сигналізації на обєкті (п.3.1 договору).

Згідно п.4.1. договору передбачено, за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті замовник щомісячно перераховує виконавцю оплату в розмірі згідно розрахунку вартості послуг (додаток №2). Оплата за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті проводиться щомісячно згідно рахунку протягом 180 днів після підписання акту про надання послуг (п.4.2 договору).

Пунктом 6.1 договору встановлено строк надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті: з 01 грудня 2013 р. по 30 листопада 2014 р.

28.11.2014 р. сторонами підписано додаток №4 до договору Додаткову угоду №1 про зміни і доповнення до договору від 25.10.2013 р. №, якою внесено зміни до п.5 основного договору ціна договору, згідно якого ціна договору становить 87206,40 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 14534,40 грн., що є на 20% більша від початкової суми договору № від 25.10.2013р., в п.6.1 договору строк надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті: з 01 грудня 2013р. до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди (про що виконавця буде повідомлено замовником за пять робочих днів), але не пізніше 11 лютого 2015р. включно. Пункт 7.1 договору - строк дії договору викладено в редакції: строк дії даного договору в частині з надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті з 01 грудня 2013р. до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди (про що виконавця буде повідомлено замовником за пять робочих днів), але не пізніше 11 лютого 2015р. включно; в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобовязань визначених договором.

На виконання взятих на себе за договором зобовязань відповідачем надано, а позивачем прийнято надані послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обумовлених обєктах, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг за період січень-грудень 2014р., підписаними та скріпленими печатками сторін, а позивачем оплачено надані послуги згідно договору від 25.10.2013 р. №, що підтверджується платіжними дорученнями (в матеріалах справи).

Як встановлено судом, ОСОБА_4 фінансовою інспекцією у Львівській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №214 «Про окремі заходи щодо забезпечення фінансового контролю за діяльністю субєктів господарювання державного сектору економіки» та Програми аудиту на 2015р рік, проводиться державний фінансовий аудит окремих господарських операцій УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» в ході якого встановлені порушення законодавства, що відображені в довідці №7 від 18.02.2015р.

Зокрема, ОСОБА_4 фінансовою інспекцією у Львівській області проведено зустрічну звірку ТзОВ Лев щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу якості операцій та розрахунків, зясування їх реальності та повноти відображення в обліку УМГ Львівтрансгаз за період з 25.10.2013р. по 14.01.2015р., за результатами якої складено довідку від 21.01.2015р. №16-35/1.

Згідно долученої до позовної заяви Довідки про наслідки зустрічної звірки проведеної ДФІ у Львівській області у ТОВ «ЛЕВ» №16-35/1 від 21.01.2015р. вбачається, що з грудня 2013р. по грудень 2014р. виконавці послуг (ТОВ «ЛЕВ» та залучені підрозділи УДСО при ГУМВС України) здійснювали роботу на обєктах замовника (УМГ «Львівтрансгаз») в режимі спостереження. В результаті проведення зустрічної звірки ДФІ у Львівській області встановлено, що вартість витрат виїзду наряду охорони на обєкти замовника включених ТзОВ «ЛЕВ» до актів прийому наданих послуг, зокрема, за договором № та оплачених УМГ «Львівтрансгаз» в період з листопада 2013р. по грудень 2014р. склала 41697,60 грн.

06.02.2015р. головним державним аудитором Держфінінспекції у Львівській області складено акт про відмову від підпису №16-35/1, у якому зазначено, що директор ТзОВ Лев ОСОБА_5 не підписав відповідні примірники довідки зустрічної звірки.

Головним державним аудитором відділу операційного аудиту здійснено моніторинг господарської операції щодо закупівлі послуг систем безпеки (реагування на тривожну сигналізацію) в Філії Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» ПАТ Укртрансгаз», за результатами якого складено довідку №7 від 18.02.2015р.

Так, згідно довідки зазначено, що у вартість технічної охорони 1 поста (1,80 грн./год.) згідно наданих калькуляцій, включено витрати як по спостереженню (0,61 грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19 грн./год.). З 21 обєкту УМГ «Львівтрансгаз», на яких згідно угод передбачено надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію, ТзОВ «ЛЕВ» надавав такі послуги власними силами лише по 5 обєктах (КС «Кам'янка-Бузька», КС «Бібрка», КС «Комарно», ГРС «Холодновідка», автогараж). Згідно отриманої відповіді від ТзОВ «ЛЕВ», фактів реагування ТОВ «ЛЕВ» на тривожну сигналізацію по зазначених 5 обєктах УМГ «Львівтрансгаз» в період з грудня 2013р. по грудень 2014р. не було. Отже, виходячи з розміру витрат ТОВ «ЛЕВ» по реагуванню, які становлять 1,19 грн. за 1 год., УМГ «Львівтрансгаз» сплачено коштів в сумі 52 тис. грн. за послуги, які фактично ТОВ «ЛЕВ» не були надані. Згідно рахунків та актів прийому-передачі виконаних послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на 5ти обєктах УМГ Львівтрансгаз в період з грудня 2013 по грудень 2014 р. сигнали тривоги не надходили, і відповідно, додаткова плата за надану послугу не виставлялась. Таким чином, ТзОВ Лев надано Філії послуги лише по Обслуговуванню та Спостереженню. У довідці аудитором запропоновано позивачу, зокрема, звернутися до ТзОВ «ЛЕВ» щодо повернення коштів, як таких, що були перераховані за послуги, які фактично не були надані.

25.02.2015р. Держфінінспекція у Львівській області звернулась до УМГ Львівтрансгаз листом №16-15/м/1162 про предявлення обовязкових до виконання вимог щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Листом від 03.03.2015 р. №949/31-01 позивач звернувся до відповідача з вимогою провести корегування вартості робіт з врахуванням зауважень (пропозицій) викладених у довідці №7 від 18.02.2015р. Однак, такий лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про зобовязання ТзОВ «ЛЕВ» провести коригування вартості робіт на суму 41697,60 грн. в сторону її зменшення та стягнути з відповідача на користь позивача збитки в розмірі 41697,60 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ч.1. ст.11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

Зобовязання між сторонами виникли на підставі договору № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію від 25.10.2013р.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 ЦКУкраїни (свобода договору) встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

До загальних принципів господарювання відноситься свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини (ст.6 ГК України).

Відповідно до приписів ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що договір № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію від 25.10.2013р. сторонами укладено на основі вільного волевиявлення, погоджено умови щодо послуги, яка надається за договором (п.3.1 договору), погоджено розрахунок вартості послуг, порядок здійснення оплати.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на виконання умов договору відповідач надав позивачу обумовлені договором послуги, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг, підписаними та скріпленими печатками сторін. В свою чергу, позивачем прийнято надані послуги та оплачено без жодних претензій, що підтверджується платіжними дорученнями (в матеріалах справи).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.2 ст.224 ГК України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх умов такої відповідальності: протиправної поведінки, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявності збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини боржника.

Згідно ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання, а відтак не може вважатися доведеним причинний зв'язок між заподіяною шкодою та поведінкою особи.

Крім того, судом встановлено, що кошти, які позивач просить стягнути з відповідача в якості збитків, отримані останнім від УМГ Львівтрансгаз як оплата наданих за договором № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію від 25.10.2013р., а отже за наявності правової підстави, а тому такі кошти не можуть вважатися збитками. Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові від 06.10.2015р. у справі №922/1471/15.

Таким чином, позивачем не доведено факту порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань, невиконання або неналежного виконання укладеного між сторонами договору, відтак правові підстави застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків відсутні.

Позивач посилається на довідку Державної фінансової інспекції у Львівській області №7 від 18.02.2015р. та вимогу Держфінінспекції у Львівській області від 25.02.2015р. №16-15/м/1162. як на підставу для коригування вартості робіт та стягнення з відповідача збитків в розмірі 41697,60 грн.

Згідно приписів ст.15 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Як випливає з наведеного, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укратрнасгаз» порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Водночас, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 18.08.2015 р. у справі № 908/360/15-г).

Крім того, згідно пп. 4 п. 4 Положення про ОСОБА_4 фінансову інспекцію України затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011р. №499/2011, врегульовано вжиття Держфінінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією України як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відтак, акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Таким чином, довідка Державної фінансової інспекції у Львівській області №7 від 18.02.2015р. не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. При цьому, вимога про усунення порушень від 25.02.2015р. №16-15/м/1162 не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору.

Щодо вимоги про зобовязання провести коригування вартості робіт в сторону її зменшення, суд зазначає.

У відповідності до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позовна вимога про зобовязання провести корегування вартості робіт (послуг), які вже виконані, прийняті та оплачені як спосіб захисту цивільного права чинним законодавством України не передбачена. Відтак, заявлена позивачем вимога не відповідає способам захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин встановленим законодавством України.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку в позові відмовити повністю.

Судовий збір у відповідності до ст.49 ГПК України, залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.4-3, 32, 33, 38, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення складено 30.10.2015р.

Суддя Мороз Н.В.