ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа № 911/4195/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 17.08.2015 р.); ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 01.09.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № 37/04.08 від 30.01.2015 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙ-БУД", м. Київ

до Коцюбинської селищної ради, смт Коцюбинське, Київська область

про стягнення 11 648, 32 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ "КРАЙ-БУД" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до Коцюбинської селищної ради про стягнення 1 278, 00 грн основної заборгованості, 904, 44 грн пені, 956, 03 грн інфляційних збитків, 102, 94 грн 3 % річних, 8 406, 93 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати за виконані позивачем роботи згідно договору на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.09.2015 р. порушено провадження у справі № 911/4195/15 за позовом ТОВ "КРАЙ-БУД" до Коцюбинської селищної ради про стягнення 11 648, 32 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 23.09.2015 р.

11.09.2015 р. до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшло клопотання № 11 від 10.09.2015 р. про повернення надлишково сплаченого судового збору у розмірі 609, 00 грн.

21.09.2015 р. до загальної канцелярії господарського суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову № б/н від 18.09.2015 р., в якій він просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача та всіх інших відомих рахунках відповідача в межах розміру суми позовних вимог.

23.09.2015 р. до загальної канцелярії господарського суду надійшло клопотання № б/н від 23.09.2015 р. про долучення документів до матеріалів справи.

23.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 07.10.2015 р.

07.10.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні заперечення проти позову, відзив та інші документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір на проведення авторського нагляду № 193, згідно умов п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобовязання по проведенню авторського нагляду за будівельними роботами по реконструкції каналізаційних мереж по вул. Бакала № № 8-38 в смт Коцюбинське Київської області, що надалі іменується "обєкт", а замовник зобовязується прийняти і оплатити результати виконаних робіт на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 3.2. договору договір набирає сили 20.12.2012 р. і закінчується 31.12.2012 р.

Відповідно до п. 4.1. договору вартість робіт по проведенню авторського нагляду за реконструкцією обєкта згідно розрахунку вартості проведення авторського нагляду складає 1 278, 00 грн.

Пунктом 4.2. договору передбачена форма оплати безготівкова, на особовий рахунок виконавця.

Пунктом 5.1. договору визначено, що виконавець здає, а замовник приймає виконані роботи по акту прийому виконаних робіт. У разі непогодження з результатами робіт, замовник впродовж 3-х робочих днів відправляє виконавцю протокол непогоджень по тим пунктам, до яких в нього є претензії. При відсутності претензій до виконавця замовник зобовязаний впродовж 3-х робочих днів надати виконавцю підписаний акт виконаних робіт.

20.12.2012 р. між сторонами підписано Додаток А (Форма № 3-П ДБН Д.1.1-7-2000).

На виконання умов договору позивачем у грудні 2012 р. було виконано для відповідача роботи на загальну суму 1 278, 00 грн, що підтверджується ОСОБА_2 № 15 здачі-приймання робіт згідно договору № 193 від 20.12.2012 р. від 24.12.2012 р., наявним у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із виконанням робіт здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 854 цього ж кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобовязаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати виконаних позивачем робіт не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 1 278, 00 грн, що підтверджується договором на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р., ОСОБА_2 № 15 здачі-приймання робіт згідно договору № 193 від 20.12.2012 р. від 24.12.2012 р., Додатком А (Форма № 3-П ДБН Д.1.1-7-2000) від 20.12.2012 р., наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 1 218, 40 грн за договором на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р., за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті виконаних робіт з 01.01.2013 р. по 07.09.2015 р. всього на загальну суму 904, 44 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 7.3. договору визначено, що у разі несвоєчасної оплати виконаних робіт замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від простроченої суми, за кожний день прострочення.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при укладенні договору на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання за період більш тривалий, ніж як встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним та не відповідає ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

період заборгованості - з 01.01.2013 р. по 24.06.2013 р., сума основної заборгованості 1 278, 00 грн, кількість днів заборгованості 175 днів, розмір облікової ставки НБУ 7, 5 %, 7, 0 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1278.0001.01.2013 - 09.06.20131607.5000 %0.041 %*84.03
1278.0010.06.2013 - 24.06.2013157.0000 %0.038 %*7.35
1 278, 00 грн х 7, 5 % х 2 х 160/365 = 84, 03 грн

1 278, 00 грн х 7, 0 % х 2 х 15/365 = 7, 35 грн

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період становить 91, 38 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 91, 38 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача інфляційні збитки та 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті виконаних робіт з 01.01.2013 р. по 07.09.2015 р. на загальну суму 956, 03 та 102, 94 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок інфляційних збитків від суми основної заборгованості наступний:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
01.01.2013 - 07.09.20151278.001.734938.052216.05
1 278, 00 грн. х 1, 734 = 2 216, 05 грн; 2 216, 05 грн 1 278, 00 грн = 938, 05 грн

Отже, загальний розмір інфляційних збитків від суми основної заборгованості згідно договору у вищевказаний період становить 938, 05 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних збитків від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 938, 05 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обгрунтованим та вірним. Отже, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 102, 94 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором на проведення авторського нагляду № 193 від 20.12.2012 р., за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті виконаних робіт на загальну суму 1 827, 00 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною другою п. 7.3. договору передбачено, що у випадку порушення строків сплати робіт більше ніж на 20 календарних днів замовник додатково сплачує виконавцю штраф у розмірі пяти відсотків від договірної ціни за кожні 20 календарних днів прострочення, починаючи з дня початку прострочення.

Розрахунок штрафу від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок штрафу наступний:

Період прострочення з 01.01.2013 р. по 07.09.2015 р. (980 днів).

5 % від договірної ціни (1278, 00 грн) становить 63, 90 грн.

Таким чином, загальна сума штрафу за договором становить 980/20 * 63, 90 = 3 131, 10 грн.

Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача штрафу від суми основної заборгованості за договором у розмірі 3 131, 10 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Також, як було зазначено вище, позивач у заяві б/н від 18.09.2015 р. про вжиття заходів до забезпечення позову просить суд вжити заходи до забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахунковому рахунку відповідача та всіх інших відомих рахунках відповідача в межах розміру суми позовних вимог.

У відповідності до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У звязку із тим, що позивач не зазначив жодних обставин та доказів їх підтвердження, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, суд дійшов висновку про залишення клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову без задоволення.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Коцюбинської селищної ради (ідентифікаційний код 04360600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙ-БУД" (ідентифікаційний код 37118649) 1 278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 91 (девяносто одна) грн 38 (тридцять вісім) коп. пені, 938 (девятсот тридцять вісім) грн 05 (пять) коп. інфляційних збитків, 102 (сто дві) грн 94 (девяносто чотири) коп. 3 % річних, 3 131 (три тисячі сто тридцять одна) грн 10 (десять) коп. штрафу та судові витрати 579 (пятсот сімдесят девять) грн 44 (сорок чотири) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

4. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 18.09.2015 р Товариства з обмеженою відповідальністю "КРАЙ-БУД" про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

16 жовтня 2015 р.