КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2015 р. Справа№ 910/20423/14
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Зубець Л.П.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Натха М.С.

за участю представників:

від прокуратури: Стригун М.А. посв. № 034225 від 06.07.2015

від позивача-1: Лябах О.О. за довіреністю

від позивача-2: Тритиніченко А.І. за довіреністю

від відповідача: Бойко І.Г. за довіреністю

від третьої особи-1: Вовченко С.Д. за розпорядженням

від третьої особи-2: Мирошина Ю.В. за довіреністю

від третьої особи-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 (дата підписання 31.03.2015)

по справі №910/20423/14 (головуючий суддя Головатюк Л.Д., судді Ковтун С.А., Чеберяк П.П.)

за позовом Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі:

1)Державної служби України з надзвичайних ситуацій

2)Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області

до Вінницької обласної ради

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Департамент цивільного захисту Вінницької обласної державної адміністрації

2) Вінницька міська рада

3) Вінницька обласна державна адміністрація

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду міста Києва від 19.03.2015 по справі №910/20423/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна служба України з надзвичайних ситуацій звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 по справі №910/20423/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим, оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 у справі №910/20423/14 апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р. та призначено до розгляду на 30.06.2015.

22.06.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній підтримує вимоги викладені в апеляційній скарзі.

30.06.2015 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшла телеграма та відзив на апеляційну скаргу, в яких він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 по справі №910/20423/14 залишити в силі.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у зв`язку з перебуванням суддів Власова Ю.Л. та Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Зубець Л.П., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Зубець Л.П., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 розгляд справи №910/20423/14, на підставі ст.77 ГПК України, відкладено на 05.08.2015.

28.07.2015 через відділ документального забезпечення суду від позивача-2 надійшла заява, в якій позивач-2 підтримав вимоги апеляційної скарги та просить розгляд справи здійснювати без участі свого представника.

04.08.2015 через відділ документального забезпечення суду від третьої особи-1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Департамент цивільного захисту Вінницької обласної державної адміністрації просить суд у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Зубець Л.П., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді: Зубець Л.П., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Вінницьку міську раду та Вінницьку обласну державну адміністрацію, оскільки рішення з господарського спору може вплинути на їх права і обов`язки, розгляд справи відкладено на 09.09.2015.

31.08.2015 від представника третьої особи-2 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача-1, просив припинити провадження у справі.

07.09.2015 від представника третьої особи-3 надійшли письмові пояснення по справі, в яких зазначено, що апеляційна скарга є безпідставною та необґрунтованою, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні 09.09.2015 надав для огляду та долучення до матеріалів справи додаткові документи.

Представник третьої особи-2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представника третьої особи-2, явка якого в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї та додаткових письмових пояснень, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

28 березня 2007 року Вінницькою обласною Радою прийнято рішення №247 «Про внесення доповнень до рішення 10 сесії Вінницької обласної Ради народних депутатів 21 скликання від 30 жовтня 1992 року «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» (далі рішення №247), пунктом 1 якого до вказаного Переліку включено споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика, 9) у м. Вінниця.

30.03.2007 Вінницькою міською радою прийнято рішення №968 «Про внесення доповнення в розділ 14 додатку до рішення міської ради від 18.10.2002 №107 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Вінниці та визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради від 09.06.1995 щодо об`єктів комунальної власності» у пунктах 1, 3 якого вказано про прийняття в комунальну власність територіальної громади міста споруди та будівлі учбового містечка по вул. Ілика,9 та зобов`язано управління житлового господарства взяти на баланс ці споруди та будівлі.

Предметом позову у даній справі є вимога Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону в інтересах держави в особі: Державної служби України з надзвичайних ситуацій та Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області про визнання недійсним рішення Вінницької обласної Ради №247 від 28 березня 2007 року «Про внесення доповнень до рішення 10 сесії Вінницької обласної Ради народних депутатів 21 скликання від 30 жовтня 1992 року «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» в частині внесення до Переліку споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика, 9) у м. Вінниця.

За твердженнями прокурора рішення №247 суперечить вимогам чинного законодавства, прийняте Радою із перевищенням своїх повноважень та порушує майнові права позивачів у справі.

На обґрунтування позову прокурор зазначає, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 в м. Вінниці є об`єктами державної власності, що знаходиться у сфері управління ДСНС України та з 2005 року перебувають на балансі ГУ ДСНС України у Вінницькій області як інженерне містечко, що включає в себе 9 приміщень загальною вартістю 294 тис. грн. та земельну ділянку площею 3, 77 га, вартість якої становить не менше 8 749 тис. грн. Всупереч приписів ст. ст. 2, 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та пунктів 2, 4 Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, передача спірного цілісного майнового комплексу оспорюваним рішенням здійснена за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України та без відома Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи як власника майна. Крім того, як вказує прокурор, при прийнятті оспорюваного рішення рада незаконно розпорядилась земельною ділянкою державної форми власності площею 3, 77 га.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову та виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 4 ст. 13 Конституції України Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання.

Інтереси держави закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів і в їх основі є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій (програм), у тому числі - спрямованих на захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання (п. 3 описової частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/99 від 08.04.1999 року). Таким чином, захист прав суб`єктів права власності та господарювання є загальнодержавним інтересом.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних питаннях (ч. 4 п.4 описової частини рішення Конституційного Суду України №3-рн/99 від 08.04.1999).

У відповідності до ст. 17 Кодексу цивільного захисту України до системи центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, входять сили цивільного захисту, навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я, які входять до сфери його управління.

Нормами п. п. 1,4 «Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій», затвердженого указом Президента України від 16 січня 2013 року № 20/2013, передбачено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України. ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності. ДСНС України відповідно до покладених на неї завдань здійснює безпосереднє керівництво діяльністю єдиної державної системи цивільного захисту, виконує функції з управління об`єктами державної власності, що належать до сфери її управління.

Згідно п. 1 «Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області», затвердженого наказом Державної служби з надзвичайних ситуацій України від 18.08.2014 № 474 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області є територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру.

Таким чином, для захисту порушеного права держави Державна служба з надзвичайних ситуацій України та Управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області вправі виступати позивачами в господарському судочинстві.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 19.12.2003 № 1467/2003 «Про питання перетворення військ Цивільної оборони України і державної пожежної охорони в окрему невійськову службу» та наказу МНС України від 15.07.2005 №83 «Про здійснення організаційно-штатних заходів у структурних підрозділах МНС України», який прийнятий на виконання Указу Президента України, розформована військова частина Цивільної оборони України Д0055 і на її базі утворений Аварійно - рятувальний загін спеціального призначення Управління МНС України в Вінницькій області, правонаступником військової частини Д0055 визначено Управління МНС України в Вінницькій області (на даний час - Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області).

Управління МНС України в Вінницькій області на підставі вказаних вище нормативних актів здійснило прийом всього майна військової частини, в тому числі і спірної території по вул. Ілика. Відповідно до акту приймання-передачі будівель, споруд та території військового містечка військової частини НОМЕР_1 с. Якушенці (далі в/ч НОМЕР_1 ) до УМНС України в Вінницькій області від 27.12.2005 (пункт 1), підписаного комісіями від військової частини та від управління і затвердженого начальником УМНС, командиром в/ч НОМЕР_1 полковником ОСОБА_1 передано, а начальником аварійно-рятувального Загону спеціального призначення підполковником в/с Грицюком B.C. прийнята разом з будівлями та спорудами земельна ділянка інженерного містечка м. Вінниця, площею 3,77 га.

У своєму позові прокурор стверджує, що беззаперечним фактом являється те, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 в м. Вінниці є об`єктами державної власності, що перебуває у сфері управління ДСНС України. При цьому, по даний час містечко використовується ГУ ДСНС України у Вінницькій області, на утримання якого Управлінням використовуються кошти державного бюджету, зокрема для забезпечення охорони та електропостачання.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що цілісний майновий комплекс полігону цивільної оборони по вул. Ілика, 9 у м. Вінниця є державною власністю, яка знаходиться у сфері управління ДСНС України.

Позивач-1 посилається на те, що споруди полігону цивільної оборони до сфери управління ДСНС України були передані внаслідок перетворення військової частини Цивільної оборони України Д0055.

В матеріалах справи наявний Акт про прийняття і здавання військового та фінансового господарства командиром військової частини Д-0055 від 22.08.2005 з якого слідує, що на балансі частини також знаходиться учбове містечко площею 3,77 га в м. Вінниці по вул. Ушакова на території якого експлуатуються 9 будівель та споруд, які були збудовані в 1985 р.

Однак, судова колегія зазначає, що перебування майна на балансі юридичної особи не свідчить про право власності на згадане майно.

Крім того, передача майна за актом прийому-передачі від 27.12.2005 від розформованої військової частини НОМЕР_1 до правонаступника - управління МНС України у Вінницькій області також не підтверджує право власності на майновий комплекс полігону цивільної оборони та не визначає яким чином в/ч НОМЕР_1 набула права власності на згадане майно.

Таким чином, прокурором та позивачами не надано належних та допустимих доказів, які свідчили б про те, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика) є власністю або знаходяться у користуванні позивачів.

Не відповідає дійсності зазначене у позові твердження щодо перевищення Вінницькою обласною Радою повноважень в частині розпорядження земельною ділянкою 3,77 га по АДРЕСА_1 , оскільки у оспорюваному рішенні обласної Ради земельна ділянка відсутня.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка для полігону цивільної оборони була відведена рішенням Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 року № 484 «Про відведення земельних ділянок під будівництво учбових містечок Цивільної оборони». Відповідно до клопотання Виконавчого комітету Староміської районної ради депутатів трудящих м. Вінниці від 02.04.1975 року № 117 про виділення на території районну земельної ділянки площею 4 га для будівництва учбового містечка по цивільній обороні у відповідності з наказом начальника Цивільної оборони м. Вінниці від 25.05.1973 рішенням «Суженного заседания исполкома Старогородського районного Совета депутатов трудящихся г. Винницы» від 12.04.1975 №1 «О строительстве учебного городка по гражданской обороне района», пунктом 1 якого передбачено учбове містечко по цивільній обороні району побудувати у відповідності з «кратким описаним» і порадами штабу ЦО області. Будівництво учбового містечка завершити до 15.05.1975 на території, відведеній рішенням Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 № 484. Актом управління головного архітектора міста Вінниці від 15.04.1975 «Про отвод земельного участка под государственное строительство» відповідно до рішення Виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих від 12.07.1973 № 484 «произведен в натуре отвод земельного участка под строительство учебного городка по ГО».

Питання права власності на земельну ділянку площею 3,77 га по вул. Ілика, 9 у м. Вінниця вже було предметом судового розгляду у справі №802/72/2014-а за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Вінницької обласної ради, Вінницької міської Ради, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Департамент Цивільного захисту облдержадміністрації, за участю Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері про визнання недійсними рішень та зобов`язання видати акт на право постійного користування земельною ділянкою на вул. Ілика, 9 в м. Вінниця.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2014 у справі №802/72/2014-а, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 27.01.2015, в задоволенні позову Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Вінницької міської ради про визнання рішення Вінницької міської ради №968 від 30.03.2007 недійсним та зобов`язання видати акт на право постійного користування земельною ділянкою, відмовлено.

Вказаним судовим рішенням, зокрема встановлено, що жодних документів, які б свідчили про те, що споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика) є власністю або знаходиться у користуванні позивача суду не надано.

Доказів того, що земельна ділянка площею 3,77 га належить до державної власності прокурором та позивачами не надано.

Нормами ч. 1 ст. 140 Конституції України та ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.

У відповідності з ст.ст. 5, 6, 26, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Вінницька обласна рада, яка діє на території міста Вінниця як суб`єкт права власності, від імені та в інтересах територіальної громади здійснює правомочності щодо володіння, користування й розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України «Про приватизацію державного майна» відчуження майна, що є у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування.

Положеннями п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради належить прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Положеннями п. 2 Роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» від 26.01.2000 № 02-5/35 передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ні прокуратура, ні позивачі не довели, що спірним рішенням Вінницької обласної ради порушено їх права чи охоронювані законом інтереси. Не довели прокуратура та позивачі також і те, що спірне рішення винесене Вінницькою обласною радою з порушенням норм законодавства, чинного у період прийняття спірного рішення.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо посилання відповідача на пропуск строку позовної давності, яке міститься у письмових запереченнях наданих до суду першої інстанції 27.11.2014 (т. 1 а.с. 112-113), колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» встановлено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Зважаючи, що право або охоронюваний законом інтерес позивачів відповідачем порушено не було, у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Посилання представника Вінницької міської ради в наданих суду апеляційної інстанції письмових поясненнях на те, що провадження у даній справі підлягає припиненню на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України з посиланням на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2014 по справі №802/72/2014-а, колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до п.2 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як вбачається, ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2014 по справі №802/72/2014-а залишено без розгляду позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області в частині позовних вимог щодо визнання недійсним рішення Вінницької обласної ради від 28.03.2007 № 247 «Про внесення доповнень до рішення 10 сесії Вінницької обласної Ради народних депутатів 21 скликання від 30 жовтня 1992 року «Про перелік об`єктів комунальної власності обласної Ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб`єктами власності» в частині внесення до Переліку споруди полігону цивільної оборони по вул. Ушакова, 79 (на сьогоднішній день вул. Ілика) у м. Вінниця.

Таким чином, ухвала Вінницького окружного адміністративного суду від 19.02.2014 по справі №802/72/2014-а не є рішенням господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а відтак відсутні підстави для припинення провадження у даній справі.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача-1 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 року по справі №910/20423/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.03.2015 року по справі № 910/20423/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/20423/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.П. Зубець

О.О. Хрипун