РІШЕННЯ

26 жовтня 2015 року Справа № 913/818/15

Провадження №3/913/818/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Східні ресурси», м. Луганськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Марічка», м. Сєвєродонецьк,

про стягнення 173 597 грн. 25 коп.

суддя Секірський А.В.,

секретар судового засідання Краєвська К.П.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.09.2015;

від відповідача представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Східні ресурси» (далі позивач) звернулось з позовною заявою до господарського суду Луганської області з вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Марічка» (далі відповідач) про стягнення основної заборгованості у сумі 100 000,00 грн., пені у сумі 3994,51 грн., штрафу у сумі 10000,00 грн. за договором позики №07/09-01 від 07.09.2011.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору позики (безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі) №07/09-01 від 07.09.2011 позивачем було надано зворотну фінансову допомогу у сумі 500 000,00 грн. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, надав відповідачу зворотну фінансову допомогу на загальну суму 500 000,00 грн., але відповідач не в повному обсязі здійснив повернення позики, повернувши позивачу частину позики у сумі 250 000,00 грн. Станом на 16.09.2015 заборгованість відповідача, щодо повернення позики, становить 100 000,00 грн. Крім того, за порушення строків повернення позики позивачем нараховано та заявлено до стягнення: пеню у сумі 3994,51 грн. та штраф у сумі 10000,00 грн.

Заявою б/н від 13.10.2014 позивач збільшив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основну заборгованість у сумі 150 000,00 грн., пеню у сумі 8597,25 грн. та штраф у сумі 15000,00 грн.

Відповідна заява прийнята судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, дав пояснення, аналогічні викладеному в позові.

Відповідач, відзив на позовну заяву не надав, участь представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення. Так, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичною адресою відповідача є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 2а/1, у звязку з чим, позовна заява та процесуальні документи по справі направлялися відповідачу саме за вказаною адресою.

Згідно з приписами пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою ( тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У звязку з викладеним, справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

07.09.2011 між сторонами у справі був укладений договір позики (безпроцентної фінансової допомоги на зворотній основі) №07/09-01 (далі договір) відповідно до п. 1.1 якого, Кредитор (позивач) зобовязується надати Позичальнику (відповідач) безпроцентну фінансову допомогу на зворотній основі, а останній зобовязується повернути позику у визначений даним договором строк, або раніше (а.с. 8).

Відповідно до п. 2.1 договору сума позики становить 500 000,00 грн.

Згідно з п.п. 3.1 та 3.2 договору Кредитор зобовязаний надати позику в день підписання цього договору. Позика надається у безготівковому порядку платіжним дорученням, шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок Позичальника.

Позивач належним чином виконав умови договору та перерахував відповідачу позику у сумі 500 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку з відміткою банку (а.с. 12).

На підставі п. 4.1 договору строк надання позики: з моменту надходження грошей на розрахунковий рахунок Позичальника, і до 17 годин 00 хвилин 15 жовтня 2011 року.

Відповідно до п. 5.1 договору у строк, визначений в п. 4.1 даного договору, Позичальник зобовязується повернути суму позики.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання і діє до моменту повного виконання сторонами свої обовязків (п. 6.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 12.10.2011 до договору позики №07/09-01 від 07.09.2011 сторони домовились викласти п.п. 2.1 та 4.1 договору в наступній редакції:

- п. 2.1 сума позики за даним договором становить 250 000,00 грн.;

- п. 4.1 строк надання позики: з моменту надходження грошей на розрахунковий рахунок Позичальника, і до 17 год. 00 хв. 30 березня 2012 року (а.с. 9).

Додатковою угодою №2 від 12.03.2012 до договору позики №07/09-01 від 07.09.2011 сторони домовились викласти п. 4.1 договору в наступній редакції:

- п. 4.1 строк надання позики: з моменту надходження грошей на розрахунковий рахунок Позичальника, і до 17 год. 00 хв. 30 вересня 2012 року (а.с. 10).

20.05.2015 сторони уклали додаткову угоду № 3 (а.с. 11) до договору позики №07/09-01 від 07.09.2011 про таке:

1. Сторони визнають та підтверджують, що розмір не погашеної Позичальником заборгованості за договором позики, станом на 20.05.2015 складає 250 000,00 грн.

2. Позичальник зобовязаний сплатити зазначену суму боргу до 17 год. 00 хв. 01 грудня 2015 року, рівними частками, починаючи з липня 2015 року, згідно наступного графіку:

50000 грн. до 01 серпня 2015 року;

50000 грн. до 01 вересня 2015 року;

50000 грн. до 01 жовтня 2015 року;

50000 грн. до 01 листопада 2015 року;

50000 грн. до 01 грудня 2015 року.

Відповідачем було частково погашено заборгованість на суму 250 000,00 грн., що підтверджується випискою з банку (а.с. 13).

Таким чином, заборгованість відповідача на момент звернення з позовом складає 250 000,00 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення основної заборгованості у сумі 150 000,00 грн., оскільки строк виконання зобовязання зі сплати решти заборгованості станом на дату прийняття рішення не настав.

Відповідно до п. 7.2 договору за несвоєчасне, або не в повному розмірі, повернення позики, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 10% від суми фінансової допомоги за даним договором.

На підставі умов договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за порушення строків повернення позики за період з 01.08.2015 по 10.10.2015 у розмірі 8597,25 грн. та штраф у розмірі 15000,00 грн.

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.1046, ст.1047 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 Господарського Кодексу України (далі ГК України) встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Фактичні обставини свідчать, що позивач на виконання умов договору перерахував відповідачеві грошові кошти за договором позики у сумі 500 000,00 грн., але відповідач не в повному обсязі здійснив повернення позики, повернувши позивачу частину позики у сумі 250 000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача на момент звернення з позовом складає 250 000,00 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення основної заборгованості у сумі 150 000,00 грн., оскільки строк виконання зобовязання зі сплати решти заборгованості станом на дату прийняття рішення не настав.

Заявлена позивачем вимога про стягнення основної суми боргу з відповідача у розмірі 150 000,00 грн. є обґрунтованою, та такою, що підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 7.2 договору за несвоєчасне, або не в повному розмірі, повернення позики, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 10% від суми фінансової допомоги за даним договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені 8597,25 грн., суд дійшов висновку, що позивачем дана сума нарахована вірно та заявлена обґрунтовано.

Позивачем також обґрунтовано нараховано та заявлено до стягнення штраф у сумі 15000,00 грн., що підтверджено відповідним розрахунком позивача, наявним у матеріалах справи та відповідає п. 7.2 договору.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю з віднесенням на відповідача судових витрат у справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, 75 статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Марічка», 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини, 2а/1, код 32909278, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східні ресурси», 91021, м. Луганськ, вул. Павловская, 2-в, код 24049643, заборгованість за договором позики №07/09-01 від 07.09.2011 в розмірі 150 000 грн. 00 коп. (сто пятдесят тисяч гривень 00 коп.), пеню в розмірі 8597 грн. 25 коп. (вісім тисяч пятсот девяносто сім гривень 25 коп.), штраф в розмірі 15000 грн. 00 коп. (п'ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2603 грн. 96 коп. (дві тисячі шістсот три гривні 96 коп.), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.10.2015

Суддя А.В. Секірський