РІШЕННЯ

26 жовтня 2015 року Справа № 913/747/15

Провадження № 6/913/747/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Старобільськ, Луганська область

до відповідача Кремінського виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства, м. Кремінна, Луганська область

про стягнення 5 171 922 грн. 99 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 12р від 02.08.2012 в розмірі 5 171 922 грн., 99 коп., в тому числі: заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 195 230 грн. 59 коп., заборгованість по компенсації перетоків реактивної електроенергії в сумі 355 059 грн. 15 коп., заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 14 194 грн. 29 коп., 3% річних в розмірі 109 911 грн. 20 коп., інфляційні нарахування в розмірі 1 472 815 грн. 81 коп., пеня в розмірі 24 111 грн. 96 коп.

Сторони не скористалися правом на участь в судовому засіданні та не забезпечили явку повноважних представників.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, хоча про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать в тому числі і відмітки органу поштового зв'язку на відповідних повідомленнях про вручення поштових відправлень.

При цьому, в ухвалах суду від 04.08.2015, 21.09.2015, 12.10.2015 явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обов'язковою.

Також відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених вимог, позивач зазначає, що на підставі договору №12р від 02.08.2012 про постачання електричної енергії позивач зобов'язався постачати відповідачу електричну енергію, а той в свою чергу - зобов'язався здійснювати оплату за спожиту електричну енергію згідно додатку до договору «Порядок розрахунків».

Так, розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величинг споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Дата отримання рахунку визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Споживач не сплачував за спожиту активну електричну енергію за період вересень 2013 - липень 2015, у зв'язку з чим за вказаний період утворилось прострочення виконання зобов'язання. За вказаний період відповідач спожив електричної енергії на 3 447 912,40 грн., а сплатив 252 681,81 грн., у зв'язку з чим утворилась заборгованість за активну електричну енергію в сумі 3 195 230,59 грн.

Також, за період січень 2013 року - липень 2015 року за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з компенсації перетоків реактивної електроенергії в сумі 355 062,15 грн.

Відповідно до умов договору за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно вимог розділу 9 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Згідно додатку до договору «Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам», за січень 2013 року вказано кількість електричної енергії - 21000 кВт/рік, в той час коли спожито відповідачем 226851 кВт/рік, різниця становить 16851 кВт/рік, що становить 14 194,29 грн.

В той же час, позивачем нараховані 3% за неоплачену електроенергію в загальній сумі 109 911,20 грн., інфляційні нарахування в сумі 1 472 815,81 грн., а також пеня за період з 08.10.2014 по 01.02.2015 в сумі 24 111,96 грн.

Оскільки зазначені суми відповідачем в добровільному порядку сплачені не були, позивач звернувся до суду із даним позовом, який обґрунтовує посиланням на норми ст.ст. 173, 193, 230, 231 та інші ГК України, ст. 625 ЦК України та інші.

Встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного

02.08.2012 р. між Кремінським виробничим управлінням водопровідно-каналізайного господарства та ТОВ «Луганське енерегетичне обєднання» було укладено договір про постачання електричної енергії № 12р, умовами якого передбачено, що ТОВ «ЛЕО» постачає електричну енергію Споживачу з загальною дозволеною потужністю 2880 кВт, величини якої по кожному обєкту визначені додатком «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача»", а Споживач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 9.3 договір укладено на строк до 31.12.2012 р. та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про припинення його дії або про перегляд його умов. Так, позивач вказує, що, оскільки до цього часу жодною із сторін не було заявлено про припинення його дії або перегляд умов останнього, даний договір діє по теперішній час.

Пунктами 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3. договору встановлено обов'язки споживача виконувати умови договору, оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків" та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Так, споживач зобов'язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових засобів обліку, оформити „Акт про обсяги спожитої електричної енергії" у двох примірниках, по одному для кожної із сторін, і направляти його постачальнику.

Згідно п. 4 додатку № 5 „Порядок розрахунків" до договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається на підставі даних розрахункового обліку електричної енергії, які фіксуються в терміни, передбачені договором, і вказуються в акті про обсяги показів розрахункових засобів обліку електричної енергії. Обсяг фактично спожитої (поставленої) за розрахунковий період електричної енергії визначається в Акті про використану електричну енергію, що складається за формою, наведеною у додатку «Форма «Акт про використану електричну енергію».

Згідно п. 8 вказаного додатку розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання. Дата отримання рахунку визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

Як зазначає позивач, в період вересень 2013 року - липень 2015 року відповідачем було спожито електричної енергії на загальну суму 3 447 912,40 грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії та рахунками-фактурами на оплату вартості спожитої електричної енергії, отриманим представником відповідача, та підтверджено відповідачем за актом звірення розрахунків станом на 01.08.2015 року. За розрахунком позивача, відповідачем оплата використаної активної електроенергії була здійснена частково в сумі 252 681,81 грн., у зв'язку з чим за вказаний період утворилась заборгованість в сумі 3 195 230,59 грн. Зазначена сума боргу відповідачем не оспорена та підтверджена за актом звірення розрахунків станом на 01.08.2015.

Таким чином, неналежне виконання умов договору у частині своєчасного проведення розрахунків за договором про постачання електричної енергії призвело до виникнення у відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у період з вересня 2013 року по липень 2015 року у розмірі 3 195 230,59 грн.

Також, за умовами договору, споживач зорбовязаний здійснювати плату за перетікання реактивної електроенергії.

Так, за ствердженнями позивача, за період січень 2013 року - липень 2015 року відповідачу надавались послуги з компенсації перетоків реактивної електроенергії, що підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії та рахунками-фактурами на оплату вартості перетікання реактивної електричної енергії, отриманим представником відповідача. За розрахунком позивача, за вказаний період відповідачу було нараховано плати з компенсації перетоків реактивної електроенергії на суму 479 097,53 грн., а відповідачем сплачено 124 035,38 грн., у звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 355 062,15 грн. Зазначена сума боргу відповідачем не оспорена та підтверджена за актом звірення розрахунків станом на 01.08.2015.

Поряд з цим відповідно до умов договору відповідач зобов'язався дотримуватись режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору та режиму роботи електроустановки.

Згідно пункту 5.1 договору договірні величини споживання електричної енергії визначаються у Додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу" на підставі заяви Споживача на обсяг очікуваного споживання електричної енергії для кожної площадки вимірювання за місяцями року, яка надається Споживачу Постачальнику не пізніше ніж за 45 днів до початку року.

Обсяг очікуваного споживання електричної енергії має не перевищувати дозволений обсяг споживання електричної енергії, визначений на підставі дозволеної потужності.

У разі надання Споживачем у встановлений договором термін відомостей про обсяг очікуваного споживання електоричної енергії, який перевищує дозволений обсяг споживання електричної енергії, відомості про обсяг очікуваного споживання електричної енергії в наступному році вважаються ненаданими.

У разі ненадання Споживачем відомостей про обсяг очікуваного споживання електричної енергії у встановлений цьому пункті термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється Постачальником за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

У разі потреби Постачальник може вимагати від Споживача надання обґрунтування очікуваних обсягів споживання електричної енергії.

Відповідно до пункту 5.2 договору договірні величини споживання електричної потужності на розрахунковий період визначаються для Споживача на години контролю максимального навантаження енергосистеми окремо для кожної площадки вимірювання приєднаною потужністю 150 кВт і більше та середньомісячним споживанням 50 тис. кВт/год і більше, виходячи із установленого енергосистемою завдання щодо граничного споживання електричної потужності.

Для визначення договірних величин споживання електричної потужності Споживач за місяць до початку розрахункового періоду надає Постачальнику дані про очікуване споживання електричної енергії у робочі та вихідні дні для кожної площадки вимірювання з приєднаною потужністю 150 кВА (кВт) і більше та середньомісячним (за підсумком минулого року) обсягом фактичного споживання електричної енергії 50 тис. кВт/год і більше та графік роботи у розрахунковому періоді.

У разі ненадання Споживачем зазначених даних і графіку роботи у розрахунковому періоді розрахунок кількості робочих днів проводиться виходячи з режиму роботи Споживача, зазначеного в Договорі. При відсутності у Договорі даних про режим роботи кількість робочих днів приймається рівною кількості днів у розрахунковому періоді.

Споживачі, які розраховуються за електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу і електроустановки яких обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, мають надати відомості про величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми на відповідні розрахункові періоди.

У разі, якщо для відповідних площадок вимірювання Споживач на підставі Додатку «Акт екологічної, аварійні та технологічної броні електропостачання», має погоджену технологічну броню електропостачання, договірна величі на споживання електричної потужності в години максимуму навантаження має бути не нижче величини технологічні броні, обумовленої цим Додатком.

Договірні величини споживання електричної потужності доводяться Постачальником електричної енергії Споживача письмовим повідомленням, яке є невід'ємною частиною Договору, не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного розрахункового періоду. Форма повідомлення наведена в Додатку «Форма «Повідомлення про встановлені договірні величини споживання електричної потужності.

Згідно пункту 5.5 договору Споживач має право протягом поточного розрахункового періоду звернутися до Постачальника із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії та електричної потужності. Датою звернення Споживача є дата реєстрації його письмової заяви щодо коригування договірних величин споживання електричної енергії та електричної потужності у Постачальника. Заява Споживача розглядається Постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури. За результатами розгляду Споживачу надсилається письмове повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова на здійснення коригування.

Скоригована договірна величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії, яка передбачена Додатком «Порядок розрахунків». У разі якщо Додатком «Порядок розрахунків» попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття Постачальником рішення про коригування договірний величин на підставі письмового звернення Споживача.

Відповідно до пункту 7.9 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються Споживачем у порядку, передбаченому додатком «Порядок розрахунків».

Пунктом 3 Додатку до договору «Порядок розрахунків» передбачено, що величина коштів, яку необхідно оплатити за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, визначається наступним чином: обсяг спожитої (переданої) електричної енергії між датами зняття показів розрахункових засобів обліку множиться на тариф, який діяв на кінець розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію; за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності; за перетікання реактивної електроенергії; оплату сум на відшкодування збитків та пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків Споживач здійснює на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після його отримання (пункт 9 Додатку «Порядок розрахунків» до договору).

Договірна величина споживання електричної енергії була визначена сторонами у додатку "Обсяги постачання електричної енергії Споживачу та субспоживачам", згідно якого споживачу були встановлені обсяги постачання електричної енергії у січня 2013 року в розмірі 210000 кВт/год. Але фактично відповідачем було спожито 226851 кВт/год.

Таким чином, відповідач перевищив договірну величину споживання електроенергії у січні 2013 року на 16851 кВт/год. І відповідно до п. 4.4.2 повинен сплатити двократну вартість річниці між фактично спожитою та договірною ціною.

Згідно пункту 6.11 ПКЕЕ та пункту 9 додатку до договору "Порядок розрахунків" відповідачу 01.02.2013 вручено рахунок № 12р/1/4 від 01.02.2013 на сплату суми перевищення договірної величини споживання електроенергії за січень 2013 року в розмірі 14 194 грн. 29 коп.

Відповідач позовні вимоги не спростував, хоча судом неодноразово надавалася така можливість. При цьому сума заборгованість за перевищення договірної величини споживання електроенергії підтверджена відповідачем за актом звірення розрахунків станом на 01.08.2015 року.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору про постачання електричної енергії №12р від 02.08.2012, який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу і до нього застосовуються, як загальні положення про договір купівлі-продажу, так і положення глави 54 ЦК України та параграф 1 глави 30 ГК України, Закону України "Про електроенергетику", Правил користування електричною енергією".

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 6 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" передбачено, що у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину Споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідно до пункту 6.16 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на отримання від споживача підвищеної оплати за електричну енергію за обсяг перевищення споживачем договірних величин споживання електричної енергії та величини потужності за розрахунковий період відповідно до актів законодавства та умов договору.

Пунктом 6.17 ПКЕЕ передбачено, що у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії за розрахунковий період споживачем, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, або якщо відповідно до договору для споживача протягом розрахункового періоду змінювався тариф, він за обсягом перевищення сплачує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії підвищену згідно з законом вартість різниці між фактично спожитим та договірним обсягами електричної енергії за середньозваженим тарифом.

Виходячи з наведеного вище, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 195 230 грн. 59 коп., заборгованості по компенсації перетоків реактивної електроенергії в сумі 355 059 грн. 15 коп., заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 14 194 грн. 29 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та відповідачем, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем нараховані 3% річних за період прострочки оплати активної та реактивної електричної енергії з 08.02.2013 по 31.08.20145 в загальній сумі 109 911,20 грн. та інфляційні нарахування за період лютий 2013 року - серпень 2015 року в загальній сумі 1 472 815,81 грн.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та втрати від інфляційні відповідно до ст. 625 ЦК України, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з наведеного, нарахування 3 % та інфляційних з боку позивача є обґрунтованим і позовні вимоги в цій частині слід задовольнити.

В той же час, позивачем нарахована пеня в сумі 24 111,96 грн. за несвоєчасно оплачену електроенергію за період з 08.1.0.2014 по 01.02.2015 в сумі 24 111,96 грн.

Відповідно до п. 4.4.1 договору у разі порушення строків оплати за активну електроенергію та здійснення інших передбачених договором платежів, постачальник нараховує споживачу пеню в розмірір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Отже, види забезпечення виконання зобов'язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов'язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов'язань будь-яким із видів, передбачених статтею 546 ЦК України, також створює зобов'язальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За умовами договору, оплата за надані послуги здійснюється відповідачем протягом 10 днів з дня отримання рахунку, а відповідний рахунок було отримано 20.05.2014 року.

Виходячи з наведеного, нарахування пені з боку позивача є правомірним, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.

Під час розгляду справи відповідач вимоги позивача не спростував, доказів оплати відповідної заборгованості не надав.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн. 00 коп. слід покласти на відповідача.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, та рішення відбулось на користь позивача, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, слід віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Кремінського виробничого управління водопровіднор-каналізаційного господарства, м. Кремінна, Луганської області, вул. Дзержинського, буд. 2 «а», , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське нерегетичне обєднання»,

м. Старобільськ, Луганської області, вул. Горького, б. 123, :

- заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 195 230 грн. 59 коп. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання 60 у ЛОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 31443937;

- заборгованість з компенсації перетоків реактивної електричної енергії в сумі 355 059 грн. 15 коп. на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937;

- заборгованість за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 14 194 грн. 29 коп., на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937;

- 3% річних в сумі 109 911 грн. 20 коп. на на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937;

- інфляційні нарахування в сумі 1 472 815 грн. 81 коп. на на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937;

- пеню в сумі 24 111 грн. 96 коп. на на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937;

- витрати зі сплати судового збору в сумі 73 080 грн. 00 коп. на на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 31443937.

Видати наказ позивачу.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 92 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 28.10.2015.

Суддя Т.А. Василенко