РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/24355/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»

до Національного університету біоресурсів і природокористування України

про стягнення 1464,75 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Набільський П.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: Дмитренко Р.М. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «Перша» звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного університету біоресурсів і природокористування України про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 1464,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 09.04.2011, по вул. Фастівській у смт. Борова Фастівського р-ну Київської обл., внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

На виконання умов укладеного між ПрАТ «АХА Страхування» (страховик) та власником автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_5 (страхувальник) договору добровільного страхування наземного транспорту № 19480Г-а/10К від 17.12.2010, ПрАТ «АХА Страхування» виплатило ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 2457,22 грн.

У подальшому, на вимогу ПрАТ «АХА Страхування» позивач виплатив останньому в порядку регресу 1464,75 грн. страхового відшкодування.

На підставі положень п. «ґ» п. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», внаслідок неповідомлення страхувальником за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4730852 від 04.07.2014, страховика про факт настання ДТП, позивач (страховик) просить стягнути з Національного університету біоресурсів і природокористування України (страхувальника) суму страхового відшкодування в розмірі 1464,75 грн. в порядку регресу.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що нормами чинного законодавства на позивача не покладено обов'язку відшкодування виплаченого страховиком страхового відшкодування.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 17.12.2010 між ПрАТ «АХА Страхування» та власником автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_5 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 19480Г-а/10К, за умовами якого застраховано зазначений транспортний засіб, у тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Крім того, 04.07.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «Перша» (далі - позивач, страховик) та Національного університету біоресурсів і природокористування України (далі - відповідач, страхувальник) укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4730852, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Шевроле», д.н.з. НОМЕР_1, у тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 8795989, 09.04.2011, по вул. Фастівській у смт. Борова Фастівського р-ну Київської обл., сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого пошкоджено зазначені транспортні засоби.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу.

ПрАТ «АХА Страхування», на виконання умов договору договір добровільного страхування наземного транспорту № 19480Г-а/10К від 17.12.2010, на підставі страхового акту № 2011/B/OMOD04340/VESKO6773 від 13.04.2011, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Ніссан» в розмірі 2457,22 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2302 від 15.04.2011.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО - ТОВ «ВіДі Санрайз Моторз» № СНзС-30343 від 11.04.2011, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_2, становить 3017,22 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У подальшому, ПрАТ «АХА Страхування» звернулося до позивача з претензією (вих. № 1334/Р від 18.10.2011) про виплату страхового відшкодування в порядку регресу, в сумі 2457,22 грн.

На виконання зазначеної вимоги, на підставі страхового акту № ЦВ/11/2249 від 04.09.2012, позивач сплатив на користь ПрАТ «АХА Страхування» страхове відшкодування в сумі 1464,75 грн., з урахуванням франшизи, передбаченої договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4730852, в розмірі 510 грн.

Факт здійснення виплати підтверджений наявною у матеріалах справи копією платіжного доручення № 6748 від 26.09.2012.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля НОМЕР_1, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/4730852, чинного на момент ДТП (09.04.2011), у позивача. Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, становить 51000 грн., франшиза - 510 грн.

На момент скоєння ДТП застрахований автомобіль правомірно перебував під керуванням ОСОБА_3 на підставі подорожнього листа службового легкового автомобіля № 537484.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Згідно з п. «ґ» п. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент ДТП), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону.

Підпунктом 33.1.2 Закону (в редакції, чинній на момент ДТП), визначено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

25.10.2012 позивач звернувся до відповідача з вимогою (вих. № 3208) про виплаченого ним страхового відшкодування в сумі 1464,75 грн в порядку регресу внаслідок неповідомлення останнім, протягом встановленого законом строку, про факт настання ДТП.

03.08.2015 позивач, в особі ТОВ «Старк Україна», як довіреної особи, звернувся до відповідача із аналогічною претензією (вих. № СУ/938/3) (повідомлення про вручення поштового відправлення від 05.08.2015).

Зазначені претензії відповідачем залишені без відповіді та задоволення.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача, враховуючи неповідомлення відповідачем (страхувальником) позивача про настання страхового випадку, відповідно до вимог п.п. 38.1.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 1464,75 грн.

Відповідно до ст.ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову, зокрема належних доказів повідомлення про страховий випадок.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Національного університету біоресурсів і природокористування України (03041, м. Київ, вул. Героїв Оборони, буд. 15; ідентифікаційний код 00493706) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03118, м. Київ, пр. Червонозоряний, 150; ідентифікаційний код 31681672) страхове відшкодування в сумі 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн. 75 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко