ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Справа № 910/7824/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Іванової Л.Б. - головуючого, Гольцової Л.А., Козир Т.П.,

за участю представників сторін: позивача - Перевозника П.М. дов. № 10 від 25 липня 2015 року та відповідача - Різник О.О. дов. № 5 від 2 березня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ТОВ "Тріумф" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 липня 2015 року у справі Господарського суду міста Києва за позовом ТОВ "Тріумф" до ПАТ "БГ Банк", треті особи - Корпоративний недержавний пенсійний фонд Національного банку України та Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козярська Ю.В., про визнання договорів недійсними,

УСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ТОВ "Тріумф" (далі - позивач) звернулось до ПАТ "БГ Банк" (далі - відповідач) з позовом про визнання недійсними пп. пп. 4.2.1.5, 4.2.2.4 договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярською Ю.В. 13 лютого 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 76; визнання недійсним договору № 5 від 23 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярською Ю.В. 23 грудня 2013 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1312; визнання недійсним договору № 6 від 26 червня 2014 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярською Ю.В. 26 червня 2014 року та зареєстрованого в реєстрі за № 547.

Позовні вимоги обгрунтовано порушення норм закону при укладенні вказаних правочинів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26 травня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 липня 2015 року апеляційну скаргу ТОВ "Тріумф" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26 травня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ТОВ "Тріумф" просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26 травня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 липня 2015 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Посилається на невідповідність висновків судів попередніх інстанцій про те, що положення пп. пп. 4.2.1.5, 4.2.2.4 договору іпотеки відповідають нормам ст. ст. 6, 203, 627 Цивільного кодексу України.

Вказує, що вказані положення договору суперечать нормам ч. 3 ст. 37, ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку".

Стверджує, що судами невірно застосовано норми ст. 627 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України.

Зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій не відповідають обставинам справи та суперечать нормам ст. ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України, ст. 13 Закону України "Про оцінку земель".

Крім того, вказує на порушення судами ст. ст. 25, 84 Господарського процесуального кодексу України.

Представники третіх осіб у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги треті особи повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 13 лютого 2013 року між ПАТ "Банк Перший", правонаступником якого є ПАТ "БГ Банк", (іпотекодержатель) та ТОВ "Тріумф" (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Козярською Юлією Валеріївною та зареєстрований в реєстрі за № 76, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, іпотекодавець передає, а іпотекодержатель приймає в заставу (іпотеку) належні іпотекодавцю об'єкти нерухомого майна, а саме: а) земельну ділянку розміром - 4,0000 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Великодимерська селищна рада, кадастровий номер :05:010:0047 (далі - земельна ділянка); б) незавершене будівництво агропромислового комплексу по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції готовністю 57%, яким є овочесховище загальною площею 15685,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111 (далі - овочесховище), (далі разом - предмет іпотеки), в якості забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань за кредитним договором № 20 від 9 жовтня 2012 року, зі всіма можливими змінами та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені сторонами у майбутньому, укладеним між іпотекодержателем та іпотекодавцем, щодо вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачене умовами кредитного договору, сплати процентів у розмірі, строки, в порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, сплати неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків та витрат, іншої заборгованості, що можуть виникнути у іпотекодержателя в зв'язку з укладенням та виконанням кредитного договору, надалі - "основне зобов'язання".

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як передбачено ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п. 1.3 договору переданий в іпотеку об'єкт нерухомості складається з: земельної ділянки розміром - 4,0000 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Великодимерська селищна рада, кадастровий номер :05:010:0047, цільове призначення - землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення; об'єкта незавершеного будівництва агропромислового комплексу по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції готовністю 57 %, яким є овочесховище загальною площею 15685,00 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ "Тріумф" зазначає, що умови пп. 4.2.1.5 та пп. 4.2.2.4 договору іпотеки та додаткових договорів до нього не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки не надають змогу позивачу отримати від відповідача відшкодування перевищення вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог за справедливою (ринковою) ціною, визначеною на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності у випадку позасудового задоволення вимог іпотекоджателя, у зв'язку з чим такі договори мають бути визнані недійсними.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В силу припису ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених

законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за пп. 4.2.1.5 договору ціна договору купівлі-продажу предмету іпотеки визначається у розмірі, визначеному в п. 1.5 цього договору.

Згідно пп. 4.2.2.4 договору вартість предмету іпотеки визначається у розмірі, зазначеному в п. 1.5 цього договору.

Відповідно до п. 1.5 договору за згодою сторін загальна вартість предмета іпотеки становить - 38000000 гривень 00 коп. (заставна вартість). Зазначена в цьому пункті сума відображає вартість предмета іпотеки на момент укладення цього договору і не може бути розцінена як обмеження розміру відповідальності іпотекодавця.

Вартість предмета іпотеки встановлена сторонами на підставі експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності про експертну грошову оцінку земельної ділянки промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення, складеного Науково-виробничою фірмою "Кадастр ЛТД" станом на 24 грудня 2012 року, за яким вартість земельної ділянки становить 4507600 гривень 00 коп., та експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності про експертну грошову оцінку незавершеного будівництва, складеного ТОВ "Екперт-Альянс" станом на 21 грудня 2012 року, за яким вартість незавершеного будівництва агропромислового комплексу по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції готовністю 57 % становить 160000000 гривень 00 коп. (п. 1.4 договору).

Додатковими угодами до договору іпотеки сторони неодноразово змінювали загальну вартість предмета іпотеки.

Так, 23 грудня 2013 року сторонами укладено договір № 5 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки (договір № 5), відповідно до п. 1 якого у зв'язку з поділом земельної ділянки загальною площею 4,0 га, кадастровий номер :05:010:0047, що розташована за адресою Київська область, Броварський район, Великодимерська селищна рада, на дві земельні ділянки: розміром 3,9775 га, кадастровий номер :05:010:0055; розміром 0,0225 га, кадастровий номер :05:010:0056, сторони дійшли згоди про внесення змін до договору іпотеки.

Вказаним договором внесено зміни до п. 1.5 договору іпотеки, а саме, за згодою сторін загальна вартість предмету іпотеки становить - 133861294 гривень 00 коп. (заставна вартість). Зазначена в цьому пункті сума відображає вартість предмету іпотеки на момент укладення цього договору і не може бути розцінена як обмеження розміру відповідальності іпотекодавця.

Договором № 6 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки у зв'язку з реєстрацією права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111, сторони погодили внести зміни до договору іпотеки в частині зазначення замість незавершеного будівництва агропромислового комплексу по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції готовністю 57%, яким є овочесховище загальною площею 15685,00 кв.м., що знаходиться за адресою Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111, на агропромисловий комплекс по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції - ІІ черга загальною площею 16722,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111.

Таким чином, зміни до договору іпотеки, внесені вказаними додатковими договорами, зумовлені поділом земельної ділянки та завершенням будівництва агропромислового комплексу, що є предметом іпотеки.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що договір іпотеки від 13 лютого 2013 року, договір № 5 від 23 грудня 2013 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки та договір № 6 від 26 червня 2014 року про внесення змін та доповнень до договору іпотеки підписані сторонами без жодних зауважень в присутності нотаріуса.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних положень договорів недійсними з огляду на відповідність цих умов загальним засадам цивільного законодавства щодо свободи договору, встановлення ціни у договорі за погодженням сторін, у зв'язку з чим відсутні підстави вважати оспорювані умови договорів такими, що суперечать нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про іпотеку" іпотека земельних ділянок здійснюється відповідно до цього Закону. Заборони та обмеження щодо відчуження і цільового використання земельних ділянок, встановлені Земельним кодексом України, є чинними при їх іпотеці. Реалізація переданих в іпотеку земельних ділянок сільськогосподарського призначення при зверненні стягнення на предмет іпотеки здійснюється на прилюдних торгах. Покупцями земельних ділянок сільськогосподарського призначення можуть бути особи, визначені Земельним кодексом України.

Разом з тим, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необгрунтованість доводів позивача щодо того, що заміна земельної ділянки, що була частиною первісного предмету іпотеки, новим об'єктом цивільних прав, а саме - земельною ділянкою, утвореною внаслідок поділу, вимагає проведення обов'язкової експертної грошової оцінки нової земельної ділянки згідно ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" експертна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі застави земельної ділянки відповідно до закону.

Так, встановлено, що вартість предмета іпотеки - земельної ділянки та овочесховища встановлені відповідно експертним висновком Науково-виробничою фірмою "Кадастр ЛТД" станом на 24 грудня 2012 року у розмірі 4507600 гривень 00 коп. та експертним висновком ТОВ "Екперт-Альянс" станом на 21 грудня 2012 року у розмірі 160000000 гривень 00 коп.

Згідно ч. 3 ст. 110 Земельного кодексу України поділ чи об'єднання земельних ділянок не припиняє дії обмежень, обтяжень, встановлених на земельні ділянки, крім випадків, коли обмеження (обтяження) поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої нової земельної ділянки.

З огляду на викладене, у зв'язку з тим, що експертна оцінка вже була проведена сторонами при укладенні договору іпотеки, а також враховуючи те, що поділ земельної ділянки на дві частини в своїй сукупності не змінює її оціночної вартості в загальному розмірі, суди попередніх інстанцій дійшли юридично обгрунтованого висновку про відсутність підстав проводити повторно оцінку земель відповідно до ст. 13 Закону України "Про оцінку земель".

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" об'єкт незавершеного будівництва - об'єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

Згідно до ст. 16 Закону України "Про іпотеку" передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них.

За ч. 3 ст. 16 Закону України "Про іпотеку" після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Водночас, згідно п. 1 договору № 6 про внесення змін та доповнень до договору, укладання вказаного договору було наслідком реєстрації права власності на нерухоме майно, що розташоване за адресою Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111.

Таким чином, після завершення будівництва агропромислового комплексу по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції виник об'єкт - Агропромисловий комплекс по зберіганню та переробці сільськогосподарської продукції - ІІ черга загальною площею 16722,6 кв.м., що розташований за адресою Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Леніна, 111, який, у відповідності до ч. 3 ст. 16 Закону України "Про іпотеку", залишається предметом іпотеки відповідно до укладеного іпотечного договору.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що укладення між сторонами договору № 6 від 26 червня 2014 року про внесення зміни та доповнень до договору іпотеки без проведення грошової оцінки суб'єктом оціночної діяльності порушує вимоги п. 4.16 Положення про порядок формування та використання банками України резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями, затвердженого Постановою правління НБУ № 23 від 25 січня 2012 року, відхиляються судом з огляду на те, що регулюють правовідносини у сфері банківської системи.

Враховуючи викладене, судові рішення прийняті за повного встановлення усіх істотних обставин справи, надання їм належної правової оцінки у сукупності, вірного застосування норм ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628, ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 15, 16Закону України "Про іпотеку", ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", ч. 3 ст. 110 Земельного кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, у зв'язку з чим рішення та постанова місцевого та апеляційного господарських судів законні та обгрунтовані, а тому зміні чи скасуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7- 111-9, 111-11Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 липня 2015 року - без зміни.

Головуючий Л. Іванова

Судді Л. Гольцова

Т. Козир