ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" листопада 2015 р.Справа № 916/1670/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Ліпчанської Н.В., Ярош А.І.

При секретарі судового засідання: Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 2464 від 30.10.2012р.;

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Одеське регіональне управління"

на рішення господарського суду Одеської області від 02.07.2015р.

по справі № 916/1670/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та кредит"

про зобов'язання вчинити певні дії

Встановила:

У квітні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом про зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 10 філії "Одеське регіональне управління" публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" перерахувати грошову суму в розмірі 1 435 000,00 грн. на поточний рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «БАНК ВОСТОК», м. Дніпропетровськ, МФО 307123.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем умов договору на розрахунково-касове обслуговування № 5095 від 07.03.2014 року що в свою чергу призвело до звернення позивача з неодноразовими вимогами щодо перерахування коштів за вищевказаним платіжним дорученням, яке було залишене відповідачем без задоволення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.07.2015р. (суддя Цісельський О.В.) позов задоволено; зобов'язано ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі відділення № 10 філії "Одеське регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" перерахувати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 1 435 000,00 грн. Стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ФОП ОСОБА_2 1 218,00 грн. витрат на оплату судового збору.

Мотивуючи рішення місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з вищезазначеним судовим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також порушенням територіальної підсудності.

На думку апелянта, справа № 916/1670/15 повинна була розглядатись за місцезнаходженням відповідача - юридичної особи у місті Києві, а саме Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Артема, буд. № 60.

В апеляційній скарзі сторона посилається на приписи п. 1.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», та акцентує увагу на тому, що в Положенні про філію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» не визначено кола повноважень філії «Одеське регіональне управління» стосовно представництва інтересів юридичної особи ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» у суді.

Більш детальніше доводи вказані у скарзі.

В судове засідання, призначене на 02 листопада 2015 року, представник відповідача не з'явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином. Судова колегія розглядає справу за відсутності представника цієї сторони, оскільки явка сторін не визнавалась обов'язковою та неявка його у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 березня 2014р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Клієнт) та АТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 10 Філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 5095, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок НОМЕР_3 в національній валюті і (або) поточний (поточні) рахунок(и) в іноземній валюті (надалі Рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку згідно Тарифів Банку в порядку і на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, Банк здійснює розрахунково - касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно п. 3.1.1, п. 3.1.3 договору, Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку, гарантуючи при цьому, право Клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами; визначати і контролювати напрями використання Клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 3.3.3 договору на Банк покладений обов'язок здійснювати розрахунково - касове обслуговування рахунку у визначений час з 09:00 до 16:00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

На виконання розпорядчих документів, які діють в АТ "Банк "Фінанси та кредит" позивач направив по системі "Інтернет Банкінг" на адресу відповідача для виконання платіжне доручення №86 від 25.03.2015р. на суму 1 435 000,00 грн.

Однак, станом на дату звернення позивача з позовом до суду вказане платіжне доручення відповідачем не виконане.

Відповідно ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частина 2 вказаної статті містить у своєму змісті посилання на положення ст. 11 Цивільного кодексу України, що є переліком підстав з яких виникають зобов'язання.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Відповідно до ст. ст. 1066, 1067 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

З урахуванням положень п. 3 ст. 1068 Цивільного Кодексу України Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Частина 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору

Крім того, згідно ст. ст. 1091, 1092 Цивільного кодексу України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України встановлено, що одним із способів захисту права є примусове виконання зобов'язання в натурі. Отже, звернення позивача до відповідача з позовом про зобов'язання перерахувати грошові кошти, відповідає способам захисту, встановленим вказаними нормами, оскільки, звертаючись з такою вимогою, позивач фактично просить примусити відповідача виконати обов'язок, покладений на нього умовами договору та приписами законодавства.

Апеляційний господарський суд, дослідивши обставини справи та приписи вищезазначеного законодавства, зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору на розрахунково-касове обслуговування № 5095 від 07.03.2014р., а відтак, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 щодо зобов'язання банківської установи здійснити перерахування грошових коштів в розмірі 1 435 000,00 грн. є законними та обґрунтованими, отже, підлягають задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо порушення територіальної підсудності спору, з огляду на наступне.

За положеннями ч. 4 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Відповідно до ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Згідно з п. 1.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України «Про господарські товариства», «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність», юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами. Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Положення про Філію "Одеське РУ "Банк "Фінанси та кредит", затвердженого Спостережною радою АТ "Банк "Фінанси та кредит" 30.09.2009 року, Філія є відокремленим структурним підрозділом банку та вступає у правові відносини з юридичними та фізичними особами від імені банку, на підставі цього положення та довіреності, виданої керуючому філією (п.п.2.1,2.2 Положення), а також має право від імені банку, в межах повноважень, визначених довіреністю керуючого філії, бути позивачем та відповідачем в судах (п. 4.1.7 Положення). (а.с. 87-92)

При цьому, виходячи зі змісту довіреності керуючого філією, судова колегія приходить до висновку, що Філія "Одеське РУ ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" є відокремленим підрозділом АТ "Банк "Фінанси та кредит", повноважним діяти від імені юридичної особи, а територіальна підсудність справи правомірно визначена позивачем відповідно до вимог ст. 15 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, Філія повинна бути належним відповідачем у справі.

Втім, судова колегія вважає за необхідне скасувати судове рішення з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 08 червня 2015 року позивач звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням про заміну відповідача ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 10 Філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі Філії "Одеське регіональне управління" ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" на підставі ст. 24 ГПК України. (а.с. 85)

Зі змісту судового рішення та протоколу судового засідання від 02.07.2015р. вбачається, що суд відхилив зазначене клопотання, з підстав його необґрунтованості.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до Положення про відділення, відділення № 10 Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" до якого пред'явлено позов не є самостійним платником податків та не може бути відповідачем по справі. Відділення № 10 Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" є спеціалізованою структурною одиницею Банку і безпосередньо підпорядковується Філії «Одеське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит".

Тому суд першої інстанції повинен був задовольнити клопотання та замінити відповідача з вищенаведеної підстави.

Водночас, враховуючи те, що постановою Правління Національного Банку від 17.09.2015р. № 612 Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням від 17.09.2015р. № 171 Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації, судова колегія ухвалою від 24.09.2015р. замінено неналежного відповідача - Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 10 Філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" на належного відповідача - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та кредит", як представника Філії "Одеське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит".

Оскільки судом першої інстанції неправильно застосовані норми процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

У зв'язку з таким апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.2, 104 п. 4, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 02.07.2015р. по справі № 916/1670/15 - скасувати.

Прийняти нове рішення:

"Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Банк "Фінанси та кредит" перерахувати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (65045, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на поточний рахунок НОМЕР_2 у ПАТ «БАНК ВОСТОК», м. Дніпропетровськ, МФО 307123 грошову суму в розмірі 1 435 000 (один мільйон чотириста тридцять п'ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, код ЄДРЮОФОП 09807856) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65045, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви."

Господарському суду Одеської області доручити видати наказ із зазначенням необхідних реквізитів сторін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 03.11.2015р.

Головуючий суддя В.А.Лисенко

Суддя Н.В. Ліпчанська

Суддя А.І. Ярош