КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Справа№ 910/19492/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Чекмарьов О.С. - довіреність б/н від 20.07.2015;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Сичов О.О. - довіреність б/н від 05.08.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ КЕЙТЕРІНГ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2015

у справі № 910/19492/15 (суддя - Літвінова М.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ФУД СЕРВІС"

до Державного підприємства "ІНФОРМАЦІЙНИЙ ЦЕНТР" Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Відділ примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

2) Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ КЕЙТЕРІНГ"

про визнання недійсними електронних торгів та скасування протоколу проведення електронних торгів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ФУД СЕРВІС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Інформаціний центр" Міністерства юстиції України, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - третя особа 1) про визнання недійсними електронних торгів з реалізації транспортного засобу IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ, місцезнаходження майна: Київська обл., Бориспольський район, м. Бориспіль, 7; "Бориспіль" Міжнародний державний аеропорт, реєстраційний номер лота: 78932, які відбулись 20.07.2015 через систему електронних торгів арештованим майном "СЕТАМ" https://torgi.minjust.gov.ua; визнання недійсним та скасування протоколу №101430 проведення електронних торгів, сформований 21.07.2015 00:00:01 з реалізації транспортного засобу IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронні торги з реалізації арештованого транспортного засобу IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ, які відбулись 20.07.2015 та оформлені протоколом 101430, були проведені з порушенням визначеного порядку їх проведення, у зв'язку з чим позивач вказує на існування підстав для визнання їх недійсними.

29.07.2015, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення, в якій просив накласти арешт на транспортний засіб IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ; заборонити Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України вчиняти у будь-який спосіб будь-які дії щодо оформлення результатів електронних торгів, складати та затверджувати акт про проведення електронні торги чи акт про реалізацію арештованого майна на підставі протоколу №101430, заборонити вчиняти дії щодо зняття арешту із транспортного засобу IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ; заборонити зберігачу майна та/або будь -яким іншим третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо реалізації результатів електронних торгів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 заяву позивача про забезпечення позову частково задоволено, накладено арешт на транспортний засіб IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ; заборонено Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України вчиняти у будь-який спосіб будь-які дії щодо оформлення результатів електронних торгів, складати та затверджувати акт про проведення електронних торгів чи акт про реалізацію арештованого майна на підставі протоколу №101430, заборонено вчиняти дії щодо арешту із вищезазначеним транспортним засобом. В іншій частині заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ТОВ "РОЯЛ КЕЙТЕРІНГ" (яке ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, далі - третя особа 2) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала була прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, без врахування того, що ТОВ "РОЯЛ КЕЙТЕРІНГ" фактично є власником майна, на яке було накладено арешт, оскільки вважає себе законним переможцем електронних торгів. Таким чином апелянт зазначає, що накладення арешту позбавляє його законного права володіти та розпоряджатися спірним майном.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 29.10.2015.

Представник третьої особи 1 у судовому засіданні 29.10.2015 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

У судовому засіданні 29.10.2015 представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судове засідання 29.10.2015 представники відповідача та третьої особи 1 не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників апеляційного провадження копії ухвали від 20.10.2015. Отримання процесуального документа відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 350. Отримання процесуального документа третьою особою 1 підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 368.

Жодних клопотань, заяв або пояснень від відповідача та третьої особи 1 не надходило.

Разом з цим, згідно частини 3 пункту 3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 102 ГПК України строк для перегляду ухвали місцевого господарського суду, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представника відповідача та третьої особи 1, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як було вищезазначено, у поданій позовній заяві позивач просив визнати недійсними електронні торги з реалізації транспортного засобу IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ, а також визнати недійсним та скасувати протокол №101430 проведення електронних торгів.

Водночас, у поданій до суду в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України заяві про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно - транспортний засіб IVEKO EUROCARGO ML 150Е22 2007ДНЗ АІ1104ЕІ, позивач вказував на те, що до ухвалення рішення у даній справі переможець оскаржуваних торгів (третя особа 2) може відчужити вказане нерухоме майно, яке, у свою чергу, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Інститут забезпечення позову в господарському процесі є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення суду. Тобто, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомоги яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

В абзаці 2 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011р. № 16 (далі - Постанова Пленуму № 16) роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення (аналогічна позиція викладена в п. 3 Постанови Пленуму № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що задовольняючи клопотання позивача та накладаючи арешт на спірне майно, місцевий господарський суд правомірно виходив з пов'язаності предмету спору з заходами забезпечення позову, можливості утруднення або унеможливлення виконання рішення. Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що прилюдні торги за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, а тому визнання їх недійсними, у разі задоволення позовних вимог, матиме своїм наслідком визнання недійсними укладених договорів купівлі-продажу та скасування державної реєстрації за переможцем торгів права власності на майно та внесення до реєстру відомостей про належність майна на праві власності боржнику.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ст.ст. 66, 67 ГПК України щодо визначених Законом підстав та заходів до забезпечення позову, а також заявленого позивачем предмету і підстав позову у даній справі, їх співвідносності із видом забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано та законно частково задовольнив заяву позивача та застосував вищенаведені заходи забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2015 по справі № 910/17366/14).

При цьому, суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні заяви позивача в частині вимоги щодо заборони будь -яким іншим третім особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо реалізації результатів електронних торгів, оскільки в даному випадку позивач просив здійснити заборону стосовно невизначеного кола осіб, тоді як резолютивна частина ухвали ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно (аналогічна правова позиція викладена у пункті 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6).

В свою чергу, необґрунтованими та безпідставними є доводи апелянта про те, що накладення арешту на майно порушує його права та законні інтереси, з посиланням на те, що він не має можливості вільно розпоряджатися цим майном. Як було встановлено у даній постанові, позивач фактично оскаржує як результат електронних торгів, так і право третьої особи 2 бути визнаним переможцем цих торгів. Відтак, до вирішення спору по суті зі спірним майном не має бути вчинено будь-яких дій, направлених на його відчуження.

До того ж, до апеляційної скарги апелянтом не надано, а під час апеляційного перегляду не обґрунтована неможливість подання з причин, що не залежать від сторони, доказів наявності права власності на спірне майно, крім інших документів, на які третя особа 2 посилається у скарзі та які могли би бути прийняті судом апеляційної інстанції відповідно до ст. 101 ГПК України (як підстава для скасування оспорюваної ухвали). При цьому, суд апеляційної інстанції відзначає, що сторона не обмежена правом в порядку ст. 68 ГПК України звернутися до суду першої інстанції при наданні зазначених доказів.

Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали в суді апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції по даній справі в розумінні ст. 104 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 66-67, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЯЛ КЕЙТЕРІНГ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 у справі № 910/19492/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 у справі № 910/19492/15 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 у справі № 910/19492/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім