РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/20335/15

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Нечай О.Н.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Іванківська пересувна механізована колона №2"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т"

про стягнення 182 870,68 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

За клопотанням позивача, з метою з'ясування фактичних обставин справи, дослідження додаткових доказів, строк слухання спору по даній справі було продовжено додатково на 15 (п'ятнадцять днів), що відповідає вимогам частини 3 статті 69 ГПК України і знайшло своє відображення у процесуальних документах суду.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Іванківська пересувна механізована колона №2" звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т" про стягнення заборгованості у розмірі 106 843,00 грн., пені в розмірі 67 305,43 грн. та 3% річних в розмірі 8 722,26 грн. внаслідок неповного виконання зобов'язаня згідно умов договору № 16 від 12.09.2012 на виконання робіт по ремонту котельні на території районної лікарні за адресою: смт. Іванків, вул. Поліська, 65.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42,43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом. Неприбуття у судове засідання представників позивача та відповідача, які були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

Відповідно до п. 9.2.3 роз'яснень постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

До прийняття рішення у справі, позивач використовуючи своє право передбачене статтею 22 ГПК України надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 9 027,64 грн. основної заборгованості за договором та 3% річних у розмірі 4 547,02 грн.

Як зазначено у абз. 1 п. 3.10 роз'яснень постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Дана заява не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України та не порушує права сторін у справі, тому прийнята судом.

Також до прийняття рішення у справі позивачем було подано клопотання про об'єднання позовних вимог згідно ст. 58 ГПК України, в якому ним було заявлено прохання про об'єднання вимоги у про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 9 996,59 грн. в одне провадження з даною справою.

Пунктом 3.6 роз'яснень постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 зазначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Оскільки підставою виникнення вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 9 996,59 грн. є заборгованість, що виникла внаслідок неповного виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором на виконання робіт № 16 від 12.09.2012, дана вимога не суперечить вимогам ст. 58 ГПК України та не порушує права сторін у справі, тому прийнята судом.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 12.09.2012 між Приватним акціонерним товариством "Іванківська пересувна механізована колона №2" (надалі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т" (далі - замовник) був укладений договір субпідряду № 0208-12 (далі договір) відповідно до предмету якого (п. 2.1 договору) підрядник зобов'язується на замовлення замовника власними та/або залучення силами та засобами, з власних матеріалів згідно проектно-кошторисної документації виконати роботи по реконструкції котельні (виконання загально-будівельних робіт з ремонту котельні за адресою: смт. Іванків, вул. Поліська, 65 під твердопаливну котельню) та здати у встановлений даним договором строк, а замовник зобов'язується передати підряднику проектно-кошторисну та робочу документацію, обладнання, прийняти виконані роботи та оплатити їх на умовах даного договору.

Згідно пункту 3.1. договору договірна ціна за даним договором складає 269 161 грн. 00 копійок (двісті шістдесят дев'ять тисяч сто шістдесят одна гривня 00 коп.), без ПДВ, крім того ПДВ 53 832 гривні 00 копійок. Загальна договірна ціна складає 322 993 грн. 00 копійок (триста двадцять дві тисячі дев'ятсот дев'яносто три грн. 00 копійок), згідно розрахунку договірної ціни (додаток №1 до даного договору) та локального кошторису, який є невід'ємною частиною даного договору і є твердою.

Пунктом 5.4. договору визначено, що остаточний розрахунок проводиться замовником протягом 5 (п'яти) банківських днів після повного документального підтвердження виконання робіт з ремонту котельні за адресою смт. Іванків, вул. Поліська, 65 та підписання сторонами останнього в часі акту приймання виконаних робіт.

На виконання умов Договору відповідачем складена довідка про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) від 28.09.2012 на суму 322 993,00 грн., були виконані відповідні роботи згідно договору та підписано акт приймання виконаних робіт (форма КБ-2) № 1 від 28.09.2012, на загальну суму 322 993,00 грн. Передача позивачем відповідачу виконавчої документації по реконструкції котельні була здійснена 07.10.2012, що засвідчено відповідним актом, копія якого міститься в матеріалах справи.

25.02.2015 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №08 від 24.02.2015 з вимогою про сплату заборгованості тому числі по договору 16.09.2012, яку відповідач отримав 06.03.2015.

Доказів погашення заборгованості по договору в повному обсязі суду не надано.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір субпідряду. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно цього типу договору, встановили його предмет, визначили договірну ціну (кошторис), порядок прийняття виконаних робіт, а тому в розумінні вимог ст.ст. 638, 639, 837, 854 ЦК України договір вважається укладеним.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГПК України.

Так, стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (Підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (Замовника), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем доведено факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором на виконання робіт № 16 від 12.09.2012 в частині оплати вартості виконаних робіт, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості яка, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог склала 9 027,64 грн., слід задовольнити.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 4 547,02 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 996,59 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив та погоджується з наданими позивачем розрахунками інфляційних втрат та 3% річних, а тому вимога позивача про стягнення 3% річних у розмірі 4 547,02 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 996,59 грн. підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Іванківська пересувна механізована колона №2", що були заявлені з урахуванням клопотань про зменшення розміру та об'єднання позовних вимог, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

При цьому, відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позову) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.01.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

З огляду на те, що позивачем при звернені до суду було внесено судовий збір в більшому розмірі, йому підлягає поверненню зайво сплачена сума судового збору в розмірі 1 830,41 грн. (3 657,41 грн. - 1 827,00 грн.) сплачена згідно платіжного доручення №87 від 01.07.2015.

Витрати по судовому збору в сумі 1 827,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т", згідно вимог ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.10.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 614, 629, 837, 838 ЦК України, ст. ст. 193, 224, 225 ГК України, ст. ст. 42, 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 58, 82, 84, частиною другою та третьою ст. 85 ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Іванківська пересувна механізована колона №2" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Енергія Т" (04074, м. Київ, вул. Шахтарська, буд. 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Іванківська пересувна механізована колона №2" (07200, Київська обл., Іванківський район, селище міського типу Іванків, вулиця Поліський Шлях, 3, ), основну заборгованість у розмірі 9 027,64 грн., 3% річних у розмірі 4 547,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 9 996,59 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн., видавши наказ.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Іванківська пересувна механізована колона №2" (07200, Київська обл., Іванківський район, селище міського типу Іванків, вулиця Поліський Шлях, 3, ) з Державного бюджету України зайво сплачену суму судового збору у розмірі 1 830,41 грн., сплачену на підставі платіжного доручення №87 від 01.07.2015 року. Підставою повернення судового збору є дане рішення, яке затверджене гербовою печаткою Господарського суду міста Києва.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 23.10.2014 року.

Суддя Ю.О. Підченко