ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.15 Справа № 904/8128/15
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробудметиз", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина", м. Дніпропетровськ

про стягнення 36 940, 53 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 27/08-15 від 27 серпня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпробудметиз" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. №66405/15 від 12.10.2015 а.с. 32) просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина" заборгованість у розмірі 36 940,53 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 19 728,88 грн.;

- 3 % річних у розмірі 2 064,41 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 15 147,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 12/8-21 від 22 серпня 2011 року в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару. У звязку з простроченням оплати вартості поставленого товару, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України позивачем нараховані втрати від інфляції у сумі 15 147,24 грн. та три відсотка річних у сумі 2 064,57 грн. за загальний період прострочки виконання зобовязання з 17.10.2012 по 07.09.2015.

Відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Відповідач зазначає, що, оскільки сторонами було змінено умови поставки товару і товар поставлений без попередньої оплати, у нього не було обов'язку оплачувати товар з моменту його поставки. Нові строки поставки не були узгоджені, вимога про сплату заборгованості позивачем не пред'явлена відповідачу, тому відсутнє право вимагати сплати боргу, та, відповідно, штрафні санкції.

Розгляд справи був відкладений з 12 жовтня 2015 року на 28 жовтня 2015 року.

У судове засідання, призначене для розгляду справи 28 жовтня 2015 року, відповідач не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 28 жовтня 2015 року оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпробудметиз" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Валентина" (покупець) укладений договір №12/8-21, відповідно до умов якого (п.1.1) продавець зобовязується поставити, а покупець прийняти і оплатити продукцію, кількість, найменування, асортимент якої вказані у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.9.1. договору, строк дії цього договору з 22 серпня 2011 року по 31 грудня 2011 року, фінансові зобовязання сторін до повного їх виконання.

Загальна сума даного договору визначається шляхом підсумовування вартості продукції, зазначеної у специфікаціях до цього договору. Ціна одиниці продукції вказана на умовах EWX - склад продавця. Зміна ціни продукції продавцем в односторонньому порядку може здійснюватися відповідно до коливання ціни на сировину та енергоресурси та узгоджуватися з покупцем протягом п'яти календарних днів (п. п. 2.1.-2.3. договору).

Умови поставки викладені у пункті 3 договору. У відповідності з цим договором продавець на підставі заявки покупця складає рахунок на партію продукції. Вказаний рахунок направляється покупцеві для оплати на умовах, передбачених договором. Оплата рахунку є підтвердженням згоди покупця на умови та ціни обумовлені в рахунку. Разом з продукцією продавець зобов'язаний надати покупцю документи, передбачені чинним законодавством України. Право власності і ризик випадкової загибелі продукції переходить до покупця в момент прийому продукції від продавця.

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на суму 26 406,66 грн., що підтверджується видатковими накладними:

№РН-0000203 від 17 жовтня 2012 року на суму 13 784,65 грн.;

№РН-0000204 від 18 жовтня 2012 року на суму 5 684,81 грн.;

№РН-0000205 від 18 жовтня 2012 року на суму 6 937,20 грн.

30.07.2014 відповідачем було відвантажено позивачу продукцію на суму 22 260,00 грн., частина з якої була зарахована в рахунок погашення боргу за видатковою накладною № РН-000203 від 17.10.2012 року у сумі 6 677,81 грн. Залишкова сума боргу за видатковою накладною № РН-000203 від 17.10.2012 року становить 7 106,84 грн.

Таким чином, залишок несплаченої суми становить 19 728,85 грн. (26 406,66 грн. 6 677,81 грн.).

Відповідно до п.4.1. договору оплата узгодженої сторонами партії продукції, що поставляється за цим договором, проводиться покупцем на умовах 100% передоплати. Всі інші умови оплати продукції обумовлюються в додаткових угодах або специфікаціях до цього договору.

08 серпня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу №08/08-13, якою просив в строк до 15.08.2013 здійснити оплату за отриману продукцію, вимога отримана відповідачем 12.08.2013 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи, а.с.15-16).

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобовязань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 19 728,88 грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Згідно частини 1 статті 693 цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 2015 року позивач направив відповідачу вимогу №08/08-13, якою просив в строк до 15.08.2013 здійснити оплату за отриману продукцію, вимога отримана відповідачем 12.08.2013 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи, а.с.15-16).

Враховуючи умови договору, наведені положення чинного законодавства, строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав 19 серпня 2013 року.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 19 728,88 грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 19 728,88 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути втрати від інфляції у сумі 15 147,24 грн. та три відсотки річних у сумі 2 064,41 грн. за загальний період прострочки з 17.10.2012 по 07.09.2015.

Оскільки позивачем невірно визначений період прострочення виконання зобовязання вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню.

Розрахунок трьох відсотків річних:

за видатковою накладною №РН-0000203 від 17 жовтня 2012 року:

- за період прострочки з 20.08.2013 по 16.07.2014 три відсотки річних складають: 13784,65грн. х 3%/365 х 331 (день прострочки) = 375,02 грн.;

- за період з 17.07.2014 по 07.09.2015: 7 106,86 грн. х 3%/365 х 418 (днів прострочки) = 244,16 грн., а всього за цією накладною 619,18грн.;

за видатковою накладною №РН-0000204 від 18 жовтня 2012 року на суму 5 684,81 грн. за період з 20.08.2013 по 07.092015 три відсотки річних складають: 5 684,81 грн. х 3%/365 х 749 (днів прострочки) = 349,97 грн.;

за видатковою накладною №РН-0000205 від 18 жовтня 2012 року на суму 6 937,20 грн. за період з 20.08.2013 по 07.09.2015 три відсотки річних складають: 6 937,20 грн. х 3%/365 х 749 (днів прострочки) = 427,07 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума трьох відсотків річних 1 396,22 грн. (619,18грн. +349,97грн. + 427,07грн.).

В решті вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних задоволенню не підлягають.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми втрат від інфляції, позивач невірно визначив період виникнення прострочки виконання зобов'язання та, відповідно, сукупний індекс інфляції, який діяв у спірному періоді.

З урахуванням приписів листа Верховного Суду України від 03.04.1997 року №62-97р. "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", вимога позивача про стягнення втрат від інфляції підлягає частковому задоволенню у сумі 15 046,88 грн. виходячи з наступного розрахунку:

- за видатковою накладною №РН-0000203 від 17 жовтня 2012 року: на суму 13 784,65 грн. за період з вересня 2013 року по червень 2014 року:

13 784,65грн. х 112,79845287% (сукупний індекс інфляції за період з вересня 2013 року по червень 2014 року) = 1 764,22 грн.;

на суму 7 106,84 грн. за період з липня 2014 року по серпень 2015 року: 7 106,84грн. х 154,66217331% (сукупний індекс інфляції за період з липня 2014 року по серпень 2015 року) = 3 884,75 грн., а всього за цією накладною 5648,97грн.;

- за видатковою накладною №РН-0000204 від 18 жовтня 2012 року на суму 5 684,81 грн. за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року: 5 684,81 грн. х 174,45653867% = 4 232,71 грн.;

за видатковою накладною №РН-0000205 від 18 жовтня 2012 року на суму 6 937,20 грн. за період з вересня 2013 року по серпень 2015 року: 6 937,20 грн. х 174,45653867% = 5 165,20 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума втрат від інфляції 15 046,88 грн. (5 648,97грн. +4 232,71грн. + 5 165,20грн.).

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 36 171,98 грн. (основна заборгованість у сумі 19 728,88 грн. + три відсотки річних у сумі 1 396,22 грн. + втрати від інфляції у сумі - 15 046,88 грн.).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1 192,66 грн.

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина" (49102, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32756460) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробудметиз" (49035, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код 37539069) заборгованість у сумі 19 728 (девятнадцять тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 88 коп. три відсотки річних у сумі 1 396 (одна тисяча триста дев'яносто шість) грн. 22 коп., втрати від інфляції у сумі 15 046 (п'ятнадцять тисяч сорок шість) грн. 88 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 192 (одна тисяча сто дев'яносто дві) грн. 66 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, -28.10.2015.