ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 Справа № 917/1533/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", 36017, м. Полтава, вул. Лисенко, 98

До відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані", 77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Б. Хмельницького, 68

2. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, 36017, АДРЕСА_1

Про стягнення: (1) з першого відповідача 41 404,56 грн., з яких 30 000,00 грн. -заборгованість за отримані товарно-матеріальні цінності за Договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. по ТТН № Р19/09/1 від 19.09.2014 р., 10 941,00 грн. - інфляційних витрат та 463,56 грн. - 3 % річних;

(2) з другого відповідача 500,00 грн. - сума забезпечення зобовязання першого відповідача за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. перед позивачем за договором поруки від 15 січня 2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Інтерлінк".

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідачів: не зявилися (див. протокол судового засідання);

24.09.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 08.09.2015 р. в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" про стягнення з: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" 41 404,56 грн., з яких 30 000,00 грн. - заборгованість за отримані товарно-матеріальні цінності за Договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. по ТТН № Р19/09/1 від 19.09.2014 р., 10 941,00 грн. - інфляційних витрат та 463,56 грн. - 3 % річних; 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 500,00 грн. - сума забезпечення зобовязання першого відповідача за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. перед позивачем за договором поруки від 15 січня 2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Інтерлінк".

Позивач позовні вимоги підтримує, клопотанням № 330 від 22.09.2015 року (вх. № 13791 від 22.09.2015 року) надав суду докази сплати першим відповідачем заборгованості у сумі 30 000,00 грн. (копії платіжних доручень залучено до матеріалів справи, а. с. 62-72).

Відповідно до частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд розцінює дане клопотання як заяву про зменшення позовних вимог та приймає до розгляду в даному провадженні як таке, що не суперечить чинному процесуальному законодавству України. Спір розглядається в межах предмету позову в редакції прийнятого судом вищевказаного клопотання з урахуванням п. 3.10, п. 3.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідач 1 не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво в судові засідання не забезпечив. Повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідач 2 представництво в судові засідання не забезпечив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та зобовязався сплатити заборгованість (відзив на позовну заяву вх. № 11635 від 13.08.2015 року, а. с. 40). На момент прийняття рішення позивачем докази щодо такої сплати не надано, у матеріалах справи докази погашення другим відповідачем заборгованості також відсутні.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідачів про час, дату і місце проведення судового засідання, згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р. суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

(1) 15.01.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" (покупець) укладено Договір № 15/01/2 (далі - договір, а. с. 13), за умовами якого постачальник зобовязувався в порядку і на умовах цього договору передати у власність покупцю, а покупець зобовязувався прийняти і оплатити сировину та інгредієнти для хлібобулочного та кондитерського виробництва (п. 1.1 Договору).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- асортимент, кількість і ціна товару, умови і терміни поставки визначаються за попередньою домовленістю покупця і продавця шляхом підписання специфікації (п. 1.2 Договору);

- право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання товарних накладних (п. 4.4 Договору);

- розрахунки здійснюються в безготівковій формі на підставі рахунків - фактури погодженої ціни в специфікації на поставлену партію товару. Оплата за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару покупцем (п. 5.1-5.2 Договору);

- у випадку порушення покупцем строків оплати за товар, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення оплати (п. 7.5 Договору);

- даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2014 p. (п. 6.1 Договору).

Факт передачі продавцем та прийняття покупцем 500 кг льону очищеного на суму 4 750,00 грн. та 1 000 кг кунжуту на суму 49 900,00 грн., на загальну суму 54 650,00 грн., підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткової накладної № 19/09/1 від 19.09.2014 року, товарно - транспортної накладної № Р19/09/1 від 19.09.2014 року, довіреності № 1017 від 19.09.2014 року на імя водія автотранспортних засобів ОСОБА_3 (а. с. 14-16).

19.09.2014 року позивач надав відповідачу 1 рахунок № 19/09/1 для оплати товару на загальну суму 54 650,00 грн. (а. с. 17).

За даними позивача, в порушення умов договору відповідач 1 розрахувався за отриманий товар не в повному обсязі, здійснивши проплати на суму 24 650,00 грн. (виписки по рахунку позивача від 23.09.2014 року, 30.09.2014 року, 08.10.2014 року, 09.10.2014 року, 15.10.2014 року, 22.10.2014 року, 30.10.2014 року, 04.11.2014 року, 05.11.2014 року, 09.01.2015 року, а. с. 27).

Залишок заборгованості в розмірі 30 000,00 грн. підтверджується першим відповідачем шляхом підписання з позивачем акту звірки взаємних розрахунків за період з 19.09.2014 року по 06.04.2015 року (а. с. 28).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з першого відповідача 41 404,56 грн., з яких 30 000,00 грн. - заборгованість за отримані товарно-матеріальні цінності за Договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. по ТТН № Р19/09/1 від 19.09.2014 р., 10 941,00 грн. - інфляційних витрат та 463,56 грн. - 3 % річних.

(2) 15.01.2013 року між ТОВ Інтерлінк (кредитор) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки (а. с. 29), за умовами якого поручитель зобовязувався відповідати перед кредитором у обсязі 500,00 грн. за своєчасне і повне виконання зобовязань Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" (боржник) по договору № 15/01/2 від 15.01.2013 року (п. 1.1. Договору).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- у разі невиконання боржником зобовязань за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 року, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у обсязі 500 грн. (п. 2.1. Договору);

- цей договір є чинним з моменту підписання і діє до повного виконання договору № 15/01/2 від 15.01.2013 року (п. 3.1 Договору).

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" порушено зобовязання щодо оплати за товар, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з другого відповідача 500,00 грн. забезпеченого зобовязання першого відповідача за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 року перед позивачем за договором поруки від 15.01.2013 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

(1) Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення поставки товару, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором оплату провів невчасно та не в повному обсязі.

Як уже зазначалося вище, позивач звернувся до суду з клопотанням № 330 від 22.09.2015 року (вх. № 13791 від 22.09.2015 року), яким надав суду докази сплати першим відповідачем заборгованості у сумі 30 000,00 грн. Дане клопотання розцінене судом як заява про зменшення позовних вимог та прийняте судом, що є підставою для припинення провадження у справі в частині вимог щодо стягнення з відповідача 1 заборгованості у розмірі 30 000,00 грн. в порядку п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 463,56 грн. та 10 941,00 грн. інфляційних нарахувань, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "ОСОБА_4: ОСОБА_5 9.1.3" та додано до матеріалів справи).

(2) Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 543 вказаного кодексу передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 1 в порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором № 15/01/2 від 15.01.2013 року оплату за поставлений товар провів невчасно та не в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки від 15.01.2013 року у разі невиконання боржником зобовязань за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 року, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у обсязі 500 грн..

За викладеного, вимоги позивача щодо стягнення з другого відповідача в солідарному порядку 500 грн. є правомірними, відповідачем 2 визнаються, на момент прийняття рішення у справі не сплачені, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

(3) Згідно з частиною першою статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому ОСОБА_5 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (ч. 3 ст. 48 ГПК України). В розумінні даних статей судовими витратами є лише оплата тих послуг, які надаються адвокатами, що відповідають вимогам статті 2 ОСОБА_5 та здійснюють свою діяльність у організаційних формах, зазначених у статті 4 цього ОСОБА_5.

Відповідно до частини третьої статті 4 ОСОБА_5 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об'єднання (організаційні форми адвокатської діяльності). Пунктом 4 частини першої статті 1 вказаного ОСОБА_5 визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське об'єднання. Від імені адвокатського об'єднання договір про надання правової допомоги підписується учасником адвокатського об'єднання, уповноваженим на це довіреністю або статутом адвокатського об'єднання (ч. 5 ст. 15 ОСОБА_5 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Згідно з частиною другою статті 26 ОСОБА_5 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим ОСОБА_5 та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об'єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до ст. 30 ОСОБА_5 України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п 'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2015 року між позивачем, в особі директора ОСОБА_4 (клієнт), та Приватним підприємством "Адвокатське бюро ОСОБА_2", в особі директора ОСОБА_2 (адвокатське бюро), було укладено договір про надання правової допомоги (а. с. 30), відповідно до умов якого адвокатське бюро через адвоката ОСОБА_2 прийняв на себе зобов'язання представляти інтереси клієнта у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" про стягнення суми боргу, 3 % річних від суми боргу та втрат від інфляції по договору № 15/01/2 від 15.01.2013 рок, а також до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 500 грн.

Відповідно до п. 5.1 цього договору про надання правової допомоги до початку розгляду справи у господарському суді клієнт сплачує адвокатському бюро гонорар, що складає суму у розмірі 2 000,00 грн. на поточний рахунок адвокатського бюро. Вказаний гонорар позивачем сплачено у день підписання договору. На підтвердження викладеного до матеріалів справи залучено копію платіжного доручення № НОМЕР_1 від 16.07.2015 року з призначенням платежу "оплата за адвокатські послуги зг. пункту 2.1 договору про надання правової допомоги без ПДВ" (а. с. 31). Крім цього, позивачем додано також копію Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 308 від 05.10.1999 року, яке видано на імя ОСОБА_2 (а. с. 32).

Вказані документи підтверджують факт надання відповідних послуг адвокатом позивачу у зв'язку зі спором, який виник з відповідачами по договору поставки № 15/01/2 від 15.01.2013 року та договору поруки від 15.01.2013 року, витрати позивача на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню відповідачем 1 (про що просить у позовній заяві позивач).

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з першого відповідача 10 941,00 грн. інфляційних витрат та 463,56 грн. 3 % річних; а також з другого відповідача 500,00 грн. суми забезпечення зобовязання, підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачами, а тому в цій частині підлягають задоволенню. В частині позовних вимог щодо стягнення з першого відповідача 30 000,00 грн. основного боргу провадження у справі підлягає припиненню в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову та витрати на правову допомогу (за послуги адвоката), покладаються на першого відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" (77300, Івано-Франківська область, м. Калуш, вул. Б.Хмельницького, 68) , п/р 6239 в ПАТ "Креді ОСОБА_6", МФО 300614 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" (36017, м. Полтава, вул. Лисенко, 98) , п/р 5001 в ПГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 331401 - 10 941,00 грн. - інфляційних витрат та 463,56 грн. - 3 % річних за порушення умов Договору № 15/01/2 від 15.01.2013 р., 2 000,00 грн. витрат на правову допомогу та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (36017, АДРЕСА_1) ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" (36017, м. Полтава, вул. Лисенко, 98) , п/р 5001 в ПГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", МФО 331401 - 500,00 грн. - сума забезпечення зобовязання першого відповідача за договором № 15/01/2 від 15.01.2013 р. перед позивачем за договором поруки від 15 січня 2013 року, укладеним між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Інтерлінк".

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

4. В частині позовних вимог щодо стягнення з першого відповідача 30 000,00 грн. основного боргу провадження у справі припинити в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

5. Копію рішення направити відповідачам за вказаними у вступній частині адресами.

Повне рішення складено 05.10.2015 року.

Суддя Г.І.Бунякіна