ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р. Справа № 911/3297/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1821-К-0 від 28.04.2015 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „КОРСУНЬ ОІЛ, м. Ірпінь

про стягнення 209 853, 71 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ КБ „Приватбанк звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „КОРСУНЬ ОІЛ про стягнення 130 000, 00 грн основної заборгованості по кредиту, 39 826, 95 грн основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 5 850, 00 грн основної заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 34 176, 76 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом і своєчасної сплати комісії за користування кредитом згідно договору б/н банківського обслуговування від 16.04.2014 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.08.2015 р. порушено провадження у справі № 911/3297/15 за позовом ПАТ КБ „Приватбанк до ТОВ „КОРСУНЬ ОІЛ про стягнення 209 853, 71 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 09.09.2015 р.

09.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.09.2015 р.

23.09.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав документи, витребувані судом, та усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обовязок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 08200, Гостомельське шосе, 39, м. Ірпінь, Київська область, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н банківського обслуговування, що підтверджується Заявою б/н від 16.04.2014 р. та Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, наявними у матеріалах справи.

Згідно вказаної Заяви позивачем відкрито відповідачу поточні рахунки, у тому числі поточний рахунок № 4433, щодо якого було встановлено кредитний ліміт.

Згідно п. 3.2.1.1.1. Умов та Правил надання банківських послуг кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов та Правил надання банківських послуг кредит надається в обмін на зобовязання клієнта по поверненню кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.5. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів в межах якої банк проводить оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що проведення платежів клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угод про приєднання клієнта до Умов та Правил надання банківських послуг. При порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, банк на свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту.

Згідно п. 3.2.1.4. Умов та Правил надання банківських послуг за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36, 00 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку негогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобовязання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення., виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязань.

Під „непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань, передбаченого Умовами та Правилами надання банківських послуг змінити умови кредитування вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту сплати відсотків за його користування, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі.

На виконання умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит та перераховано грошові кошти у розмірі 130 000, 00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за період з 09.01.2015 р., розрахунком заборгованості станом на 14.07.2015 р., довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту вих. № 08.7.0.0.0/39 від 15.07.2015 р., наявними в матеріалах справи.

В червні 2015 р. позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 40417К2G0S0G6 від 18.06.2015 р., у якій просив відповідача негайно погасити прострочену заборгованість в повному обсязі у розмірі 195 956, 76 грн. Факт направлення позивачем претензії відповідачу підтверджується фіскальним чеком № 1243 від 01.07.2015 р. про відправлення цінного листа від 01.07.2015 р. і описом вкладення до нього.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням грошових коштів в кредит здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 цього ж кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що з моменту надання кредиту та за період дії договору відповідач неналежним чином виконував свої обовязки по поверненню кредиту та сплаті відсотків і комісії за його користування за договором, у звязку із чим та у звязку із направленням позивачем вищевказаної претензії відповідачу про повернення кредиту та сплату нарахованих відсотків і комісії за його користування і на підставі п. 3.2.1.2.3.4. Умов та Правил надання банківських послуг у відповідача виник обовязок достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобовязання.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом і оплати комісії за користування кредитом у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 175 676, 95 грн, з якої 130 000, 00 грн - основна заборгованість по кредиту, 39 826, 95 грн - основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 5 850, 00 грн - основна заборгованість по сплаті комісії за користування кредитом, що підтверджується Заявою б/н від 16.04.2014 р. та Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, випискою з банківського рахунку позивача за період з 09.01.2015 р., розрахунком заборгованості станом на 14.07.2015 р., довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту вих. № 08.7.0.0.0/39 від 15.07.2015 р., наявними в матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 130 000, 00 грн та основної заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 39 826, 95 грн та основної заборгованості по оплаті комісії за користування кредитом у розмірі 5 850, 00 грн за договором б/н банківського обслуговування від 16.04.2014 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ „Приватбанк, за періоди прострочення відповідачем виконання зобовязань по сплаті платежів за користування кредитом з 17.04.2014 р. по 14.07.2015 р. всього на загальну суму 34 176, 76 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2., 3.18.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4., винагороди, передбаченого п., п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 3.2.1.5.4. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань, передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по сплаті платежів за користування кредитом, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по сплаті платежів за користування кредитом за договором у вищевказані періоди у розмірі 34 176, 76 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „КОРСУНЬ ОІЛ (ідентифікаційний код 34223815) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „Приватбанк (ідентифікаційний код 14360570) 130 000 (сто тридцять тисяч) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості по кредиту, 39 826 (тридцять девять тисяч вісімсот двадцять шість ) грн 95 (девяносто пять) коп. основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5 850 (пять тисяч вісімсот пятдесят) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості по комісії за користування кредитом, 34 176 (тридцять чотири тисячі сто сімдесят шість) грн 76 (сімдесят шість) коп. пені та судові витрати 4 197 (чотири тисячі сто девяносто сім) грн 07 (сім) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

07 жовтня 2015 р.