РІШЕННЯ

20 жовтня 2015 року Справа № 913/879/15

Провадження №15/913/879/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Аграрний фонд, м.Київ

до Приватного сільськогосподарського підприємства Хлібороб, смт Фрунзе Словяносербського району Луганської області

про стягнення 1572550 грн 32 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Ткаченко Д.І.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю, довіреність №341 від 11.08.2015;

від відповідача не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Аграрний фонд звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства Хлібороб про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 1121169 грн 00 коп., 24% річних в сумі 451381 грн 32 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.10.2015 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 20.10.2015.

Позивач поясненням №02-01/2607 від 16.10.2015 зазначив про неможливість надання договорів-доручення та довіреностей витребуваних ухвалою суду; що повноваження брокерів при укладенні біржових договорів належить до компетенції Аграрної біржі.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, не забезпечив участі повноважного представника у судовому засіданні, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно до п.п.3.9.1, 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманої на сайті https://usr.minjust.gov.ua, місцезнаходженням відповідача є: вул.Інтернаціональна, б.157, смт Фрунзе Словяносербського району Луганської області, тел..

Відповідно до п.3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (ст.17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців).

Згідно з ст.18 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За інформацією Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта, розміщеній на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257D7E002C3293) пересилання пошти до/з Словяносербського району Луганської області тимчасово не здійснюється.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі Судова влада в Україні в мережі Інтернет: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/ інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідною роздруківкою (а.с.33).

Господарський суд повідомляв відповідача про розгляд справи відповідною телефонограмою (а.с.34).

Також відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, не забезпечив явку представника у судове засідання, не надання відзиву на позовну заяву та не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

Згідно положень ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Між Публічним акціонерним товариством Аграрний фонд (позивач, покупець) та Приватним сільськогосподарським підприємством Хлібороб 09.12.2013 був укладений біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №1292Ф, за умовами якого в порядку та на умовах договору постачальник передає покупцю у власність товар: пшениця мяка 2 клас (товар), а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити його (п.1.1 договору).

Згідно з пп.1.1.1 п.1.1 договору кількість (тон) товару: 870.

Термін поставки: до 01.10.2014 включно (п.1.2 договору).

Відповідно до п.1.3 договору поставка вважається здійсненою в момент підписання акта (ів) передавання-приймання на всю кількість товару на базисі поставки відповідно до умов цього договору.

В п.2.5 договору сторони визначили документи, на підставі яких покупцем здійснюється попередня оплата: платіжне доручення про сплату страхового внеску з відміткою страхової компанії; акт огляду посівів сільськогосподарських культур; рахунок-фактура.

Згідно з п.3.1 договору сума попередньої оплати за договором складає 50 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 800835 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 133472 грн 50 коп.

Відповідно до п.4.1 договору покупець протягом 5 робочих днів з дня надходження на його адресу документів, визначених п.2.5 договору перераховує на поточний рахунок постачальника попередню оплату у сумі, визначеній п.3.1 договору.

В п.7.5 договору сторони передбачили, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. У разі предявлення покупцем вимоги про повернення попередньої оплати постачальник зобовязаний протягом 5 робочих днів повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату у сумі визначеній п.3.1 договору та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 24% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

09.12.2013 між Публічним акціонерним товариством Аграрний фонд (позивач, заставодержатель) та Приватним сільськогосподарським підприємством Хлібороб (відповідач, заставодавець) був укладений договір застави, за умовами якого заставодавець з метою забезпечення в повному обсязі виконання своїх зобовязань перед заставодержателем за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 року №1287Ф від 09.12.2013, передає в заставу заставодержателю зерно, яке буде у власності заставодавця на момент виконання зобовязання за основним договором, а також зерно, яке буде вирощено (зібрано) заставодавцем на площі посіву 358,0247 га, на полях за №№1, 8, 9, 7, розташованих на території Весняненської сільської ради Словяносербського району Луганської області. Під зерном в цьому договорі розуміється плоди зернових, зернобобових та олійних культур, які використовуються для харчових, насіннєвих, кормових та технічних цілей (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору сторони оцінюють предмет застави у 1601670 грн 00 коп.

17.04.2014 між сторонами був укладений додатковий договір №1 до біржового договору, яким сторони внесли зміни до п.3.1, п.4.1 договору: п.3.1. Сума попередньої оплати за цим договором складає 70% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 1121169 грн 00 коп., у тому числі ПДВ 186861 грн 50 коп. Попередня оплата здійснюється покупцем в два етапи згідно з п.4.1 цього договору, п.4.1. Покупець протягом пяти робочих днів з дня надходження на його адресу документів, визначених п.2.5 цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника першу частину попередньої оплати, яка дорівнює 50% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 800835 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 133472 грн 50 коп. Постачальник у день надходження першої частини попередньої оплати на поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму, зареєстровану в установленому порядку. Після надання постачальником актів огляду посівів після початку вегетації, покупець перераховує на поточний рахунок постачальника другу частину попередньої оплати, яка дорівнює 20% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 320334 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 53389 грн 00 коп.

На виконання вказаних умов біржового договору та додатку №1 до нього, позивач перерахував відповідачу попередню оплату в сумі 1121169 грн 00 коп.

Відповідач в обумовлений договором строк, тобто до 01.10.2014, поставку зерна не здійснив.

02.10.2014 позивач направив відповідачу повідомлення №2426 про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання з вимогою протягом 30 днів передати у власність Публічному акціонерному товариству Аграрний фонд пшеницю 2 класу врожаю 2014 року у кількості 870 тон, яке відповідач залишив без відповіді та задоволення.

17.01.2015 позивач повторно направив відповідачу повідомлення №03/102 з вимогою здійснити повернення суми попередньої оплати, сплати процентів та штрафу, а 29.01.2015 здійснив в газеті Урядовий курєр №16 (5390) відповідну публікацію.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 650 Цивільного кодексу України передбачено, що особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Відповідно до абзацу 4 ч.1 п.4 Правил біржової торгівлі на Аграрній біржі біржова торгівля - діяльність Біржі та учасників біржової торгівлі, спрямована на вчинення і виконання біржових угод.

Пунктом 93 розділу 14 Правил біржової торгівлі на Аграрній біржі передбачено, що біржовий договір (контракт), додаткова угода, угода про розірвання біржового договору (контракту) або біржової угоди вважаються укладеними з моменту їх реєстрації на Біржі.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір №1292Ф від 09.12.2013 є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.1 біржового договору №1292Ф від 09.12.2013 в редакції додаткового договору №1 сторони передбачили, що покупець протягом пяти робочих днів з дня надходження на його адресу документів, визначених п.2.5 цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника першу частину попередньої оплати, яка дорівнює 50% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 800835 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 133472 грн 50 коп. Постачальник у день надходження першої частини попередньої оплати на поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму, зареєстровану в установленому порядку. Після надання постачальником актів огляду посівів після початку вегетації, покупець перераховує на поточний рахунок постачальника другу частину попередньої оплати, яка дорівнює 20% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 320334 грн 00 коп., у т.ч. ПДВ 53389 грн 00 коп.

Позивач перерахував відповідачу попередню оплату 19.12.2013 в сумі 800835 грн 00 коп. та 23.04.2014 в сумі 320334 грн 00 коп., всього в загальній сумі 1121169 грн 00 коп. , що підтверджується банківською випискою (а.с.18).

Відповідач в обумовлений п.1.2 договору строк поставку не здійснив.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач 02.10.2014 направив відповідачу повідомлення №2426 про порушення забезпеченого обтяженням зобовязання з вимогою протягом 30 днів передати у власність Публічному акціонерному товариству Аграрний фонд пшеницю 2 класу врожаю 2014 року у кількості 870 тон, яке відповідач залишив без відповіді та задоволення.

17.01.2015 позивач повторно направив відповідачу повідомлення №03/102 з вимогою здійснити повернення суми попередньої оплати, сплати процентів та штрафу, а 29.01.2015 здійснив в газеті Урядовий курєр №16 (5390) відповідну публікацію.

За змістом ст.526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно вимог ст.599 Цивільного України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати за біржовим договором №1292Ф від 09.12.2013 в редакції додаткового договору №1 в сумі 1121169 грн 00 коп.

Відносно вимоги позивача про стягнення з відповідача 24% річних за період з 19.12.2013 по 28.09.2015 суд зазначає наступне.

Згідно з пп.5.2 п.5 постанові пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобовязання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобовязання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобовязань, а з інших підстав.

В даному випадку стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобовязання, а є поверненням сплаченого авансу за непоставлений товар. За своєю суттю обовязок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобовязання в розумінні ст.625 Цивільного кодексу України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обовязок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч.2 ст.536 ЦК України).

В п.7.5 договору сторони передбачили, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. У разі предявлення покупцем вимоги про повернення попередньої оплати постачальник зобовязаний протягом 5 робочих днів повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату у сумі визначеній п.3.1 договору та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 24% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Відповідно до ч.3 ст.693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обовязок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 24%, суд прийшов до висновку про те, що позивачем невірно визначена загальна кількість днів прострочення і як наслідок сума процентів на попередню оплату.

Так відповідно до розрахунку позивача (а.с.21), відповідач за користування грошовими коштами в розмірі 800835 грн 00 коп. за період з 19.12.2013 по 28.09.2015 має сплатити проценти у сумі 341221 грн 53 коп., а за користування грошовими коштами в розмірі 320334 грн 00 коп. за період з 23.04.2014 по 28.08.2015 проценти у сумі 110159 грн 79 коп. Господарський суд відзначає, що період з 19.12.2013 по 28.09.2015 складає 649 днів (а не 648 як визначено позивачем); період з 23.04.2014 по 28.09.2015 складає 534 дні (а не 523 як визначено позивачем). Відтак, за зазначені періоди сума нарахованих процентів на попередню оплату складає 341748 грн 11 коп. та 110370 грн 42 коп. відповідно. Водночас, оскільки розгляд справи здійснюється судом в межах позовних вимог, з відповідача слід стягнути на користь позивача проценти на суму попередньої оплати в розмірі 451381 грн 32 коп.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

При зверненні з даним позовом до суду 30.09.2015 позивачем за заявленими позовними вимогами сплачено судовий збір за платіжним дорученням №5822 від 29.09.2015 у розмірі 23588 грн 26 коп., в той час як у відповідності до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір (зі змінами) мало бути сплачено 23588 грн 25 коп.

Таким чином наразі існує переплата судового збору в сумі 00 грн 01 коп., який у відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір може бути повернутий ухвалою господарського суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судовий збір у сумі 23588 грн 25 коп. покладається на відповідача згідно ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Аграрний фонд до Приватного сільськогосподарського підприємства Хлібороб задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства Хлібороб, вул.Інтернаціональна, б.157, смт Фрунзе Словяносербського району Луганської області, ідентифікаційний код 32672281, на користь Публічного акціонерного товариства Аграрний фонд, вул.Б.Грінченка, б.1, м.Київ, ідентифікаційний код 38926880, суму попередньої оплати в розмірі 1121169 грн 00 коп., проценти на суму попередньої оплати в сумі 451381 грн 32 коп., судовий збір у сумі 23588 грн 25 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.2015.

Суддя С.В. Смола