РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015Справа № 910/23938/15

За позовом Колективного підприємства «Будова»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос Енергія»

про стягнення 51237,06 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Гавриленко А.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року КП «Будова» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ «Лотос-Енергія» про стягнення збитків, завданих неналежним виконання відповідачем умов договору поставки № ОД-318/Т від 01.02.2014 в сумі 51237,06 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч умовам зазначеного договору, не виконав свої зобов'язання щодо передачі позивачеві за бланками-дозволами товару (паливо-мастильного матеріалу), який було придбано позивачем у відповідача і який перебував на зберіганні у відповідача, на суму 51237,06 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце його проведення сповіщений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2014 між Колективним підприємством «Будова» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (далі - відповідач, постачальник) укладено договір поставки нафтопродуктів № ОД-318/Т, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця паливо-мастильні матеріали (далі - товар), а покупець - отримати та оплатити їх вартість.

Пунктом 2.3 договору визначено, що передача/отримання палива здійснюється виключно з використанням дійсних бланків-дозволів.

Відповідно до п. 4.1 договору, загальна вартість договору визначається шляхом складання вартості всього товару, поставленого покупцю за договором. Ціна договору включає ПДВ, визначається в національній валюті України - гривнях, та складається з загальної ціни палива, що відображені сторонами у всіх видаткових накладних.

Відпуск (передача) палива здійснюється відповідно до цін, вказаних у видатковій накладній у термін дії бланку-дозволу (п. 4.2 договору).

Розділом 5 договору сторони визначили порядок і форму розрахунків за договором.

Так, покупець здійснює розрахунки за договором на умовах 100% передплати вартості товару, вказаної у рахунку, наданому постачальником. Термін дії рахунку вказується у кожному рахунку, що надається покупцю. Під терміном дії рахунку вважається строк дії цінової пропозиції на окремі види товару (п.п. 5.1., 5.2 договору).

Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов'язання з поставки товару з моменту відпуску товару у розпорядження покупця (пред'явника бланку-дозволу) на АЗС. Право власності на товар за договором переходить до покупця у день отримання від постачальника видаткових накладних на товар, які підписуються сторонами після оплати вартості товару покупцем (п. 6.2 договору).

З моменту передачі товару покупцю за видатковими накладними до моменту його фактичного відпуску покупцю на АЗС за пред'явленими бланками-дозволами, товар знаходиться на зберіганні у постачальника (п. 6.3 договору).

Видаткові накладні на товар видаються представнику покупця за наявності у нього належним чином оформленої довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей згідно чинного законодавства та документа що посвідчує його особу (п. 6.4 договору).

Бланки-дозволи видаються постачальником покупцю на кількість та асортимент товару згідно його замовлення та рахунку-фактури, оплаченого покупцем належним чином, на протязі одного робочого дня з дня звернення покупця за ними, але не пізніше 10 календарних днів з моменту перерахування коштів покупцем (п. 6.5 договору).

Згідно з п. 9.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та засвідчення печатками сторін.

Строк дії договору складає 1 рік з дати набрання ним чинності, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Договір автоматично пролонговується на наступні періоди в один рік кожен, якщо жодна з сторін не повідомить іншу сторону на протязі тридцяти днів до закінчення кожного однорічного періоду дії договору про намір припинити його дію (п. 9.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, протягом періоду з 01.02.2014 по 31.12.2015, сплатив на користь відповідача 2978539,11 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 6206 від 01.08.2014, № 6207 від 01.08.2014, № 5218 від 17.07.2014, № 5761 від 16.07.2014, № 3727 від 01.04.2014, № 4059 від 15.04.2014, № 164 від 04.03.2014, № 3439 від 18.03.2014, № 580 від 06.05.2014, № 706 від 15.05.2014, № 788 від 28.05.2014, № 914 від 02.06.2014, № 1057 від 01.07.2014, № 1167 від 09.07.2014, № 1610 від 15.08.2014, № 1908 від 28.08.2014, № 2042 від 02.09.2014, № 2041 від 02.09.2014, № 2248 від 10.09.2014, № 2506 від 16.09.2014, № 2984 від 01.10.2014, № 3500 від 16.10.2014, копії яких наявні у матеріалах справи.

Відповідач, в свою чергу, поставив на користь позивача товар на загальну суму 2976709,70 грн., за видатковими накладними № 58 від 05.03.2014, № 581 від 21.03.2014, № 1013 від 02.04.2014, № 2135 від 16.04.2014, № 2929 від 06.05.2014, № 3603 від 16.05.2014, № 4159 від 28.05.2014, № 4470 від 03.06.2014, № 5417 від 18.06.2014, № 5893 від 01.07.2014, № 6612 від 10.07.2014, № 6908 від 17.07.2014, № 6907 від 17.07.2014, № 7595 від 04.08.2014, № 7596 від 04.08.2014, № 8427 від 18.08.2014, № 8825 від 28.08.2014, № 9084 від 02.09.2014, № 9083 від 02.09.2014, № 10074 від 11.09.2014, № 10284 від 16.09.2014, № 11046 від 02.10.2014, № 12001 від 17.10.2014, копії яких наявні у матеріалах справи.

Крім того, внаслідок неможливості отримати товар на підставі бланків-дозволів, позивач повернув відповідачеві товар на суму 49407,65 грн. за накладними на повернення № 772 від 19.12.2014, № 773 від 19.12.2014, № 774 від 19.12.2014, № 775 від 19.12.2014, № 776 від 19.12.2014, № 777 від 19.12.2014, № 778 від 19.12.2014, № 779 від 19.12.2014, № 780 від 19.12.2014, копії яких наявні у матеріалах справи.

За твердженням позивача, з грудня 2014 року відповідач припинив поставку товару за бланками-дозволами, внаслідок чого йому не вдалося отримати паливо на підставі бланків-дозволів , внаслідок чого він звернувся до відповідача із претензією (вих. № 351 від 23.03.2015) про повернення останнім отриманої за договором передплати. Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається зі змісту договору, зокрема п. 6.3, вказаний договір містить ознаки договору поставки та договору зберігання.

Судом встановлено, що позивач, після оплати вартості товару, отримав від відповідача видаткові накладні, внаслідок чого товар перейшов у власність позивача та перебував на зберіганні у відповідача.

Статтями 936, 949 ЦК України визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно положень статей 950, 951 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві у разі втрати (нестачі) речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.02.2015 позивач звертався до відповідача з вимогою (вих. № 88) про повернення залишку грошових коштів за непоставлений останнім товар, в сумі 51237,06 грн., однак зазначена вимога відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

За таких обставин, враховуючи невиконання відповідачем умов договору, щодо повернення товару, належного позивачу, який знаходився на зберіганні у відповідача, позовні вимоги щодо відшкодування збитків, завданої позивачу неналежним виконання спірного договору у розмірі вартості пального в сумі 51237,06 грн., підлягають задоволенню.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати на оплату судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотос-Енергія» (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 52-Б, оф. 204; ідентифікаційний код 39042048) на користь Колективного підприємства «Будова» (65125, м. Одеса, вул. Осипова, 25; ідентифікаційний код 22484783) 51237 (п'ятдесят одну тисячу двісті тридцять сім) грн. 06 коп. збитків та витрати на сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко