ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15р. Справа № 904/8731/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 15502,03 грн збитків за залізничною накладною

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність №18-156 від 23.12.2014;

від відповідача: юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність №898 від 21.09.2015.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (далі-позивач) звернулось до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення збитків, заподіяних несхоронним перевезенням вантажу у розмірі 15502,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі договору № 22/13 від 31.10.2013, укладеного між позивачем та Приватним підприємством "УГЛЕСОРТ", 20.06.2015 на адресу позивача було направлено вагон з "концентратом вугільним" за залізничною накладною № 52305794, відповідно до якої вантажовідправником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Збагачувальна фабрика "Богучарська", однак, 25.06.2015 на станції ОСОБА_3 Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА № 009018/392/1268, яким засвідчена недостача маси вугілля 8000 кг у вагоні № 65731267, що надійшов 23.06.2015 зі станції Гродівка Донецької залізниці за залізничною накладною № 52305794.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав провністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечив, зазначивши, що відповідальність повинен нести відправник, який не підготував вантаж до перевезення у вагоні відкритого типу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2015 ТОВ "ЗФ "Богучарська" здало для перевезення на станції Гродівка Донецької залізниці у вагоні № 65731267 вантаж - концентрат вугільний, завантажений навалом у загальній кількості 63000 кг для доставки його одержувачу Публічному акціонерному товариству "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", станція призначення - Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 52305794 (а.с. 8).

Вантаж перевозився у відкритому вагоні.

Завантаження вантажу здійснене вантажовідправником.

23.06.2015 вантаж прибув на станцію Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

25.06.2015 вантаж виданий одержувачу зі складенням комерційного акту РА № 009018/392/1268 від 25.06.2015.

В комерційному акті РА № 009018/392/1268 від 25.06.2015 зазначено, що його складено на додаток до акту ст. Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці № 3735/г від 23.06.2015.

Відповідно до вказаного комерційного акту, здійснено комісійну видачу вантажу вантажоодержувачу, що прибув у вигляді відправлення, вказаного на лицьовій стороні даного акту, за яким значиться, що вантаж "концентрат вугільний ДГ 13-100", навал, погрузка вище бортів 30 см, волога - 10%, вага брутто - не вказана, тара - 23200 кг, нетто - 63000 кг, тоді як з переважуванням вагону на справних 150тн. електронних тензометричних вагах вантажоодержувача № 1402, які пройшли державну перевірку 15.10.2014, виявлено масу брутто 78200 кг, тара за документом 23200 кг, нетто 55000 кг, що менше від ваги, вказаної в перевізному документі, на 8000 кг. Завантаження вантажу вище бортів на 10 см. За документом значиться вантаж, маркований вапняним розчином, фактично маркування відсутнє. Зліва по ходу поїзда над 1-7 люками наявне поглиблення довжиною 10,5м, шириною 2,0м, глибиною - 0,3м. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, завантажувальні люки з обох боків зачинені, течі вантажу немає. При повторному переважуванні результат не змінився. В вагоні міг поміститися вантаж, якого бракувало. Завідувач вантажного двору за штатним розписом відсутній.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083, визначено норму недостачі при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні.

Позивач визначив вартість нестачі вантажу, з урахуванням норми недостачі, яка за розрахунком останнього становить 15502,03 грн.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Ст. 924 Цивільного кодексу України встановлює, що перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно ч. 1 ст. 314 ГК України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Ст. 924 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі втрати або нестачі вантажу за заподіяну при перевезенні шкоду перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до ст. 114 Статуту, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Ст. 115 Статуту, закріплено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається з комерційного акту РА № 009018/392/1268 від 25.06.2015, виявлено недостачу вантажу у вагоні №65731267 у кількості 8000 кг.

Оскільки вагон з вантажем був прийнятий залізницею до перевезення без зауважень до відправника, вантаж прибув у технічно справному вагоні, враховуючи дані, наведені в комерційному акті, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу у спірних правовідносинах в силу ст. 110 Статуту залізниць покладається на залізницю.

З матеріалів справи не вбачається підстав для звільнення залізниці від відповідальності.

Відповідно до комерційного акту РА № 009018/392/1268 від 25.06.2015, вантаж прибув у технічно справному вагоні, течі вантажу немає, двері та люки зачинені.

У складеному комерційному акті не наведено докладного опису обставин, за яких сталося незбереження вантажу, відсутній будь-який опис несправностей, що могли призвести до втрати вантажу на шляху прямування і, відповідно, свідчили б про вину вантажовідправника у завантаженні вантажу у технічно-несправний вагон чи непридатний у комерційному відношенні.

Як зазначено в п. 3.3. розяснень президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", якщо у комерційному акті відсутній докладний опис обставин, за яких сталося незбереження вантажу, зокрема, про стан запірно-пломбувальних пристроїв та пломб, технічного стану вагона (контейнера) тощо, залізниця несе відповідальність за незбереження вантажу, доки не доведе відсутність своєї вини.

Окрім того, відповідно до ст. 24 Статуту залізниця має право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

У відповідності до ст.ст.32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача збитків, заподіяних несхоронним перевезенням вантажу у сумі 15502,03 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 924 Цивільного кодексу України, ст.ст. 307, 314 Господарського кодексу України та ст.ст. 43, 22, 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108; ) на користь публічного акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) збитків у сумі 15502,03 грн та витрат по сплаті судового збору у сумі 1218,00 грн.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 26.10.2015.

Суддя В.Д. Воронько