ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2015 р. Справа № 925/1070/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Кадусі Н.В., за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради до публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» про визнання договору укладеним без врахування протоколу розбіжностей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» (далі - відповідач), у якому просив визнати договір № 54-Т від 06.04.2015 року про постачання теплової енергії в гарячій воді укладеним без врахування протоколу розбіжностей від 29.05.2015 року та відшкодувати понесені судові витрати.

Позовні вимоги позивачем мотивовані тим, що з метою укладення договору про постачання теплової енергії в гарячій воді позивач направив на адресу відповідача підписаний з боку позивача договір від 06.04.2015 № 54-Т, текст якого раніше був погоджений сторонами. Однак на адресу позивача 05.06.2015 року надійшов підписаний з боку відповідача договір разом із протоколом розбіжностей від 29.05.2015 року. Умови договору, викладені відповідачем у протоколі розбіжностей від 29.05.2015 року, не можуть бути прийняті позивачем, оскільки суперечать вимогам Законів України та завдають збитків позивачу.

Відповідач в особі свого представника 21.07.2015 року за вх. № 17482 (а.с. 26-28) подав письмовий відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позову з мотивів його необґрунтованості та, зокрема, зазначив, що позивач помилково просить застосувати до спірних правовідносин Закон України «Про житлово-комунальні господарства», оскільки цей закон не регулює правовідносини з постачання теплової енергії, такі правовідносини врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про теплопостачання». Пункт 4.3 договору не відповідає вимогам Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198, оскільки фактична кількість поставленої теплової енергії визначається саме за правилами обліку (лічильниками), при цьому, законодавством не передбачено зменшення обсягу визначеної приладами обліку теплової енергії. Пункти 6.3.2 та п. 7.3.3 договору в редакції позивача є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки відповідно до ЗУ «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», тарифи на транспортування теплової енергії затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання комунальних послуг. Крім того в обґрунтування своїх вимог позивач не наводить доводів, обставин та доказів щодо відхилення пунктів 3, 6, 8 протоколу розбіжностей до договору №54-Т від 06.04.2015 в редакції відповідача.

У судовому засіданні позивач позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав і просив суд задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав і в його задоволенні просив суд відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна і резолютивна частини рішення.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позов з наступних підстав.

03.04.2015 року рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради № 365 комунальному підприємству теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради було надано дозвіл на укладення договору з публічним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» на закупівлю додаткового обєму теплової енергії в гарячій воді, загальна вартість якого перевищує 10 % Статутного капіталу, а саме - 69271609,03 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем 15.05.2015 року за вихідним № 11/1030 було направлено на адресу відповідача підписаний КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради проект договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.04.2015 № 54-Т, який отриманий відповідачем 18.05.2015 року.

Листом № 26/6009 від 05.06.2015 відповідачем на адресу позивача було направлено підписаний та скріплений печаткою відповідача договір № 54-Т від 06.04.2015 року про постачання теплової енергії в гарячій воді разом із протоколом розбіжностей від 29.05.2015 року.

Із проекту договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.04.2015 № 54-Т, запропонованого позивачем, і протоколу розбіжностей, поданого на проект договору відповідачем вбачається, що:

1, 2. сторонами договору позивач у проекті договору визначив відповідача - публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» як теплогенеруючу організацію з однієї сторони, і комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської, як теплопостачальну організацію з другої сторони. Відповідачем запропоновано у преамбулі договору і по тексту договору в усіх випадках та відмінках, змінити назву сторін таким чином: публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» визначити теплопостачальною, а не теплогенеруючою організацією, комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської визначити споживачем;

3. пунктом 1.3. проекту договору позивачем запропоновано визначити ціну 1 Гкал теплової енергії згідно з тарифами, встановленими теплогенеруючій організації Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, на момент укладення договору складає: 1 група 361,15 грн. з ПДВ; 2 група 609,37 грн. з ПДВ; 3 група 609,37 грн. з ПДВ. Відповідачем запропоновано ціну 1 Гкал теплової енергії визначити згідно з тарифами, встановленими теплопостачальній організації Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України;

4. у п. 4.3. проекту договору позивачем запропоновано визначити фактичну кількість теплової енергії, яка була отримана теплопостачальною організацією, як різницю між фактичною кількістю теплової енергії, яка була отримана згідно лічильників (або розрахунковим способом при виході лічильників із ладу) та нормативними витратами теплової енергії в розподільчих мережах теплопостачальної організації. Відповідачем запропоновано фактичну кількість теплової енергії, яка була отримана теплопостачальною організацією, визначити як різницю між показниками лічильників, встановлених в теплових камерах та центральному тепловому пункті, зазначених у п. 2.2.2. договору та нормативними втратами теплової енергії в розподільчих мережах споживача, затвердженими облдержадміністрацією (або розрахунковим способом - при виході лічильників із ладу);

5 (6). відповідачем запропоновано доповнити договір підпунктом 6.1.14. пункту 6.1. розділу VІ, за умовами якого споживач зобовязаний до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, надавати теплопостачальній організації розрахунок фактично отриманої теплової енергії по групах споживачів, який здійснюється останнім на підставі п. 4.3. договору;

6 (7). відповідачем запропоновано виключити із проекту договору підпункт 6.3.2. пункту 6.3. розділу VІ, за умовами якого позивач пропонував зобовязати відповідача, як теплогенеруючу організацію, відшкодовувати теплопостачальній організації витрати на транспортування покупної теплової енергії мережами теплопостачальної організації в розмірі, встановленому розрахунковим шляхом (згідно калькуляції, затвердженої теплопостачальною організацією) до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим;

7 (8). у підпункт 7.2.1. пункту 7.2. розділу VІІ проекту договору позивачем запропоновано відповідальність відповідача, як теплогенеруючої організації, за неправильне застосування тарифів та недостовірність нарахувань за фактично відпущену теплову енергію теплопостачальній організації у виді штрафу у розмірі 25% від надмірно нарахованої суми. Відповідачем запропоновано цей вид відповідальності на своїх умовах;

9. відповідачем запропоновано виключити із проекту договору підпункт 7.3.3. пункту 7.3. розділу VІІ проекту договору щодо відповідальності відповідача, як теплогенеруючої організації, у виді пені за порушення терміну оплати відшкодування витрат на транспортування покупної теплової енергії мережами позивача.

Інші умови договору були прийняті відповідачем у запропонованій позивачем редакції.

Таким чином, предметом спору у справі, що розглядається, є вимога позивача до відповідача про визнання укладеним договору про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.04.2015 року № 54-Т на умовах, запропонованих позивачем, без врахування протоколу розбіжностей.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобовязань купівлі-продажу. Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

Із рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 03.04.2015 року № 365 слідує, що виконавчий комітет Черкаської міської ради за зверненням комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради надав останньому дозвіл на укладення договору з публічним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно» на закупівлю додаткового обєму теплової енергії в гарячій воді, загальна вартість якого перевищує 10 % Статутного капіталу, а саме - 69271609,03 грн. згідно з встановленими тарифами.

Відповідно до Статуту комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, головною метою діяльності підприємства є виробництво, реалізація та постачання теплової і електричної енергії за нерегульованим тарифом, яка призначена для купівлі-продажу споживачам.

Розділом І проекту договору від 06.04.2015 року № 54-Т визначено предмет цього договору, за змістом якого визначено зобовязання відповідача, як виробника теплової енергії, поставити позивачу, а - позивача прийняти і оплатити товар теплову енергію в гарячій воді з метою наступного постачання цієї теплової енергії споживачам за групами: 1 група - населення; 2 група - бюджетні організації та установи; 3 група інші. В розділі «Предмет договору» позивачем запропоновано також умови договору щодо кількості товару, ціни товару та тарифів, на підставі яких формується ціна товару. При цьому, ціна товару відповідає дозволеній позивачу рішенням його засновника.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Порядок укладення договору встановлений статтями 638-649 ЦК України, статтями 179-184 ГК України. Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Параграфом 3 глави 30 ГК України визначені особливості правового регулювання договору енергопостачання, як окремого виду господарсько-торговельної діяльності. Зокрема, частинами 1, 3, 5 ст. 275 ГК встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується; предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у національних стандартах або технічних умовах; енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

Заперечуючи проти позову з підстав, викладених у письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову та постановити рішення, яким визнати укладеним договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.04.2015 року № 54-Т на умовах, запропонованих відповідачем у протоколі розбіжностей.

З огляду на викладені обставини справи та з урахуванням наведених приписів законодавства суд вважає, що договір про постачання теплової енергії в гарячій воді, укладення якого є предметом даного спору, відноситься до договорів купівлі-продажу, погодження істотних умов цього договору, які складають і його предмет, та порядок його укладення повинні відбуватись на загальних підставах з урахуванням особливостей поставки виду товару, який є обєктом цього договору - теплової енергії в гарячій воді.

Приймаючи до уваги, що ціна на товар, як складова предмету договору, погоджена виконавчим комітетом Черкаської міської ради при дачі дозволу позивачу на укладення спірного договору, відповідачем прийнята, запропоновані позивачем умови не суперечать нормам законодавства про енергопостачання, інші умови договору, оспорені у протоколі розбіжностей, не є істотними, суд вважає доведеними та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги позивача, договір про постачання теплової енергії в гарячій воді від 06.04.2015 № 54-Т підлягає укладенню в редакції позивача без врахування протоколу розбіжностей відповідача від 29.05.2015 року, а заперечення відповідача визнає необґрунтованими і відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1218 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 54-Т від 06.04.2015 року укладеним між публічним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно», ідентифікаційний код 00204033, місцезнаходження: 18013, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76 та комунальним підприємством теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, ідентифікаційний код 02082522, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Остафія Дашкович, буд. 62 без врахування протоколу розбіжностей від 29.05.2015 року.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно», ідентифікаційний код 00204033, місцезнаходження: 18013, м. Черкаси, проспект Хіміків, 76 на користь комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» ідентифікаційний код 02082522, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Остафія Дашкович, буд. 62 - 1218 грн. судового збору.

Повний текст рішення складено і підписано 23.10.2015 року.

Суддя В.М. Грачов