РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015Справа №910/25034/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ"

до 1) товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

2) публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 24 493,86 грн.

Представники:

від позивача: Горбан А.В. - представник за довіреністю № Є.37.7.0.0./Д-35 від 04.08.2015 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2:Чала І.М. - представник за довіреністю № 08-03-25/134-15 від 12.05.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" до 1) товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", 2) публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 24 493,86 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.01.2009 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту № MRM0AK07190015, за яким застраховано автомобіль марки Chery, д.н. НОМЕР_1.

23.01.2014 року в м. Маріуполі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Chery, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки Volvo д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10.02.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 26 003,87 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № РТ029В115Х від 29.01.2009 року, № РТ029В1ХRE від 29.01.2009 року, № 6332 від 31.05.2010 року, № РТ028В0R19 від 28.01.2011 року, № РТ027В0AYН від 27.01.2012 року, № РТ029В1441 від 29.01.2013 року, № 1181 від 03.04.2014 року, № 1 від 04.04.2014 року, № EO404F8WFD від 04.04.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo д.н. НОМЕР_2 застрахована у товариствs з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/0007967, публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/7640143.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідачів компенсації шкоди, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року розгляд справи відкладено на 26.10.2015 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача 1 у судове засідання.

В судове засіданні 26.10.2015 року представник відповідача 1 не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.09.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 016.

Представник позивача подав клопотання про зміну предмету позову, відповідно до якого просив стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" суму страхового відшкодування в розмірі 25 003,86 грн.

Представник відповідача проти позову заперечував в частині вимог заявлені до нього.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням поданого клопотання.

30.01.2009 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" та ОСОБА_3 укладено договір страхування наземного транспорту № MRM0AK07190015, за яким застраховано автомобіль марки Chery, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9338297 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 23.01.2014 року в м. Маріуполі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Chery, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля марки Volvo д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області № 265/649/14-п від 10.02.2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 048 про оцінку вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику колісного транспортного засобу від 15.02.2014 року, вартість матеріальної шкоди завданого власнику транспортного засобу складає 37 262,40 грн.

Страховик склав страховий акт № И-909 від 01.04.2014 року, з якого вбачається, що сума страхового відшкодування становить 26 003,87 грн.

На виконання умов договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 26 003,87 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № РТ029В115Х від 29.01.2009 року, № РТ029В1ХRE від 29.01.2009 року, № 6332 від 31.05.2010 року, № РТ028В0R19 від 28.01.2011 року, № РТ027В0AYН від 27.01.2012 року, № РТ029В1441 від 29.01.2013 року, № 1181 від 03.04.2014 року, № 1 від 04.04.2014 року, № EO404F8WFD від 04.04.2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo д.н. НОМЕР_2 застрахована у товариствs з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/0007967, публічному акціонерному товаристві "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АС/7640143.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідачів компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відзиві вих. № 08-03-11 від 05.10.2015 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" зазначає, що заперечує заявленим позовним вимогам, оскільки, укладений поліс серії АС № 7640143 є нікчемним, оскільки станом на момент укладання даного полісу, транспортний засіб Volvo д.н. НОМЕР_2, був застрахований у Відповідача-1 за полісом серії АС № 0007967, строком дії з 01.03.2013 року по 28.02.2014 року.

Разом з тим, 24.12.2013 було укладено поліс серії АС № 7640143 , між ОСОБА_6 та публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія «Оранта", із терміном дії до 24.12.2014 року та забезпечено транспортний засіб Volvo д.н. НОМЕР_2, тобто указаний транспортний засіб у період з 28.02.2014 по 24.12.2014 забезпечений за двома договорами.

Стаття 989 ЦК України встановлює обов'язок страхувальника при укладенні договору страхування повідомити страховика про інші договори страхування, укладені щодо об'єкта, який страхується.

Як передбачено частиною 1 ст.989 ЦК України, якщо страхувальник не повідомив страховика про те, що об'єкт уже застрахований, новий договір страхування є нікчемним.

Відповідно до приписів ст.215 ЦК України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Оскільки недійсність таких правочинів визначена безпосередньо у правовій нормі, то вони вважаються недійсними з моменту їхнього укладення, незалежно від пред'явлення позову та рішення суду. Отже, у цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані із його недійсністю. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватись за домовленістю сторін. (ст.216 ЦК України).

Страхувальник (ОСОБА_6) не повідомив під час укладання договору страхування публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про наявність іншого діючого полісу № АС/7640143, а матеріали справи не містять доказів визнання полісу № АС/0007967 дійсним у судовому порядку, що в силу наведених положень законодавства свідчить про нікчемність такого правочину в розумінні згідно ст. 215 ЦК України, і як наслідок неможливість породження ним будь-яких зобов'язань за виключенням тих, що пов'язані з його недійсністю (наприклад, відшкодування збитків, повернення отриманого за недійсним правочином).

Підстави для застосування принципу презумпції правомірності правочину згідно положень ст. 204 ЦК України у зв'язку із відсутністю рішення про визнання його недійсним відсутні, оскільки в даному випадку його недійсність прямо встановлена законом.

Судом встановлено, що станом на момент настання ДТП, поліс № АС/0007967, виданий товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" був дійсним, а відповідач-1 є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки Volvo д.н. НОМЕР_2., розмір франшизи становить 1000,00 грн.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 26 003,86 грн. (сплачена сума страхового відшкодування) - 1000,00 грн. (франшиза) = 25 003,86 грн.

Оскільки, відповідач 1 не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Chery, д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача 1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ) страхове відшкодування в розмірі 25 003 (двадцять п'ять тисяч три) грн. 86 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.М.Мудрий