РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/29410/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до Приватного підприємства "РІГАЛ ГРУП ОФ ІНДАСТРІЗ"

про поновлення порушеного права, стягнення грошових коштів

Головуючий суддя Цюкало Ю.В.

Суддя Ломака В.С.

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін в судове засідання не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В грудні 2014 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (позивач) надійшла позовна заява вих. №20-10/14 від 20.10.2014 року про поновлення порушеного виключного права на персонаж «Маша» та на персонаж «Мєдведь» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь», по факту піратства магніту - розмальовки з малюнками, в структурі яких двічі зображено персонаж «Маша» та двічі зображено персонаж «Мєдвєдь» шляхом стягнення компенсації у розмірі 48 720,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем майнових авторських прав позивача на персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.12.2014р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/29410/14. Розгляд справи призначено на 11.02.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2015р. суд ухвалив розгляд справи №910/29410/14 здійснити колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 11.02.2015р. для колегіального розгляду справи визначено наступний склад суду: Цюкало Ю.В. (головуючий), Ломака В.С., Селівон А.М.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.02.2015р. справу №910/29410/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Селівон А.М., розгляд справи призначено на 16.03.2015р.

У судовому засіданні, призначеному на 16.03.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу було оголошено перерву до 01.04.2015р.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р., у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Селівона А.М., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. справу № 910/29410/14 прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Цюкало Ю.В., суддя Ломака В.С., суддя Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015р. призначено у справі №910/29410/14 судову експертизу у сфері інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд. 6).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.04.2015р. провадження у справі № 910/29410/14 було зупинено до проведення експертизи та отримання висновку експерта.

26 червня 2015р. до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшов лист від директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз з клопотанням судового експерта про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи, разом з матеріалами справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.07.2015р. провадження у справі № 910/29410/14 було поновлено, задоволено клопотання судових експертів Київського науково-дослідного судових експертиз, витребувано додаткові матеріали, необхідні для проведення експертизи, та зупинено провадження у даній справі до надання висновку експерта.

У вересні 2015р. через канцелярію до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист № 10172/15-53 від 27.08.2015р. з повідомленням про неможливість надання висновку судової експертизи у зв'язку із невиконанням клопотання судового експерта щодо надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015р. поновлено провадження у справі № 910/29410/14, призначено розгляд справи на 28.10.2015р.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія "АНИМАККОРД" та ОСОБА_4 укладено авторський договір замовлення №ОК-2/2008, умовами якого передбачено, що автор зобов'язаний створити та передати замовнику сценарій 8 серій дитячого телевізійного серіалу "Маша і Мєдвєдь".

23.09.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія "АНИМАККОРД" та ОСОБА_4 підписано акт здачі-приймання робіт до авторського договору замовлення №ОК-2/2008 від 01.04.2008, відповідно до умов якого автор-виконавець створив та передав виключне право на сценарії восьми серій дитячого телевізійного серіалу "Маша і Мєдвєдь" ("Первая встреча", "Весело-весело встретим Новый год", "До весны не будить", "Ловись, рыбка", "Весна пришла", "Позвони мне, позвони", "С волками жить", "Следы невиданных зверей") в повному об'ємі замовнику.

08.06.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія "АНИМАККОРД" (далі - правовласник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" (далі - набувач) укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал "Маша и Мєдвєдь") (далі - договір), згідно у умовами якого, правовласник передав позивачу виключне право на вісім серій аудіовізуального твору - серіалу "Маша і Мєдвєдь", а саме:

1. "Раз, два, три! Елочка гори!";

2. "Первая встреча";

3. "До весны не будить!";

4. "Весна пришла!";

5. "Ловись рыбка!";

6. "Следы невиданных зверей!";

7. "С волками жить…";

8. "Позвони мне, позвони!".

Відповідно до п.п. 1.3. та 1.4. договору правовласник гарантував, що він є власником виключного права на аудіовізуальний твір. Виключне право на аудіовізуальний твір передається правовласником набувачу в повному об'ємі для використання його будь-яким способом і в будь-якій формі.

Згідно п. 6.1. договору останній діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір.

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю Студія "АНИМАККОРД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь" були укладені додатки до договору № 010601-МиМ від 08.06.2010, а саме, №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 08.06.2010.

Враховуючи викладене, на підставі вищевказаних договорів позивач набув виключні майнові авторські права на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша и Мєдвєдь" та його складові частини та має необхідний обсяг прав на звернення до суду з позовом про стягнення компенсації.

16.10.2014 року в магазині «Канцелярия - Копицентр», що належить ПП «Рігал Груп Оф Індастріз» і знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, біля ст. метро «Мінська», було здійснено продаж (розповсюдження, реалізація) розмальовки-магніта з малюнками персонажів "Маша" та "Мєдвєдь" з аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь". Факт здійснення реалізації даного товару підтверджується наявним в матеріалах справи чеком б/н від 16.10.2014 року, фотокопіями придбаного товару та відеозаписом, з якого вбачається, що товар містить малюнки персонажу "Маша" та "Медведь".

Позивач стверджує, що відповідачем розповсюджено контрафактний товар: розмальовку-магніт з малюнками персонажів «Маша» та «Мєдведь» з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша і Мєдвєдь», власником виключних прав на які є позивач, у зв'язку із чим з відповідача підлягає стягненню 48 720,00 грн. компенсації.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом (ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права").

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" контрафактний примірник твору, фонограми, відеограми - примірник твору, фонограми чи відеограми, відтворений, опублікований і (або) розповсюджуваний з порушенням авторського права і (або) суміжних прав, у тому числі примірники захищених в Україні творів, фонограм і відеограм, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, в яких ці твори, фонограми і відеограми ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

Статтею 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право), зокрема, належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Факт відсутності у відповідача правової підстави на використання об'єктів інтелектуальної власності, зокрема малюнків "Маша" і "Мєдвєдь", від Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша и Мєдвєдь", як суб'єкта, що має виключне право на дозвіл чи заборону використання таких творів іншими особами відповідно до ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", вважається судом встановленим, оскільки зворотного суду не доведено.

Суд встановив, що оскільки реалізована розмальовка-магніт містить зображення персонажу "Маша" і "Мєдвєдь" аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша и Мєдвєдь", відповідно порушено виключне право позивача на дозвіл використання вказаних об'єктів.

Таким чином, судом встановлено факт порушення прав позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст. 431 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. "г" ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого

порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у

встановлених пунктом "г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п.п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази на своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач визначив компенсацію за порушення майнових прав у розмірі 20 мінімальних заробітних плат за кожний з 2 використаних об'єктів авторського права, що складає 48 720,00 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати (станом на день прийняття рішення) становить 1 378,00 грн. на місяць.

Проте, суд вважає визначений позивачем розмір компенсації необґрунтованим з огляду на наступне.

Позивач належними засобами доказування довів факт порушення відповідачем майнових прав суб'єкта авторського права шляхом вчинення дій, які визнаються порушенням авторського права, але належним чином не обґрунтував співвідношення розміру визначеної ним компенсації за порушення авторського права з розміром завданої неправомірним використанням об'єкта авторського права шкоди, що може бути визначена з урахуванням розміру збитків потерпілої особи, розміру доходу, отриманого відповідачем внаслідок правопорушення, тощо.

За таких обставин, вимоги позивача про зобов'язання відповідача сплатити компенсацію за порушення авторських прав підлягають задоволенню частково у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, що становить 13 780,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "РІГАЛ ГРУП ОФ ІНДАСТРІЗ" (04050, м.Київ, вулиця Глибочицька, будинок 33-37, ідентифікаційний код 36174875) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (129085, м. Москва, вул. Годовікова, буд. 9, будова 3, основний державний реєстраційний номер 536) грошові кошти: 13 780,00 грн. (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень) компенсації та 516,75 грн. (п'ятсот шістнадцять гривень 75 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Копію даного рішення направити сторонам у справі № 910/29410/14.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 02.11.2015р.

Головуючий суддя Ю.В. Цюкало

Суддя В.С. Ломака

Суддя О.М. Спичак