РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/25602/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ»

до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО»

про стягнення 8 263,91 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Петренко С.В. - представник за довіреністю від 22.01.15

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 28.10.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» про стягнення 8 263,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» на підставі договору страхування № ZRL1A+-131D3BN від 13.02.2013 р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «MERCEDAS» державний номер АТ 2311 ВІ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Публічним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО», позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 8 263,91 грн, шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 29.09.2015 порушено провадження у справі № 910/25602/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 28.10.2015.

12.10.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «MERCEDAS» державний номер АТ 2311 ВІ.

У судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позов підтримав.

Відповідач не забезпечив явку уповноваженого представника у судове засідання, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 05.10.2015. Клопотання про відкладення від відповідача не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

13 лютого 2013 року за договором страхування № ZRL1A+-131D3BN ПрАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (позивач) було застраховано автомобіль марки «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, страхувальником є Данельський Сергій Валентинович, а вигодонабувачем ПАТ КБ «Приватбанк».

Пунктом 9 договору визначено строк його дії з 14.02.2013 по 13.02.2014 включно. При бажані страхувальника застрахувати ТЗ на строк більший 12 місяців, та у разі сплати страхового платежу (частки). Договір вважається щорічно продовженим на відповідний строк (період), за який здійснена сплата страхового платежу (чи його частки). Внесення страхувальником страхових платежів, в т.ч. в 2015 році, підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.

З Довідки № 59595012 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 12.03.2015 р. на вулиці Басейна, 3 в м. Житомирі мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: «MERCEDAS-BENZ, ATEGO» державний номер АТ 2311 ВІ, що належить Ящук Ірині Дмитрівні під керуванням Сорокою Вадимом Миколайовичем та автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, що належить Данельському Сергію Валентиновичу, під його керуванням.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Сорокою Вадимом Миколайовичем вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Корецького районного суду Рівненської від 17.04.2015 року справа № 563/357/15-п.

13.03.2015 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до звіту № 357 від 05.02.2015 р. складає 15 690,81 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась 12.03.2015 р. за участю застрахованого автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, на підставі страхового акту № И-623 від 21.05.2015, позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 8 263,91 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 1837 від 22.05.2015 .

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем MERCEDAS-BENZ, ATEGO» державний номер АТ 2311 ВІ підтверджується постановою Корецького районного суду Рівненської від 17.04.2015 року у справі № 563/357/15-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Мокрій Любомир Васильович як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строком дії з 29.05.2014 по 28.05.2015 (Поліс АС/5353921), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль MERCEDAS-BENZ, ATEGO» державний номер АТ 2311 ВІ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування № № ZRL1A+-131D3BN від 13.02..2013р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL» державний номер АЕ 7335 ЕР.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/5353921) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності у розмірі 8 263,91 грн, що відповідає розміру заявлених позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено. .

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ - АВТО» 01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3; ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32; ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування в сумі 8 263 (вісім тисяч двісті шістдесят три) 91 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.10.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.