ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.10.15р. Справа № 904/8366/15

За позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив № 314" м. Дніпропетровськ

до Філії "Дніпропетровське регіональне управління ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Солодовник В.В. витяг з протоколу № 58 засідання правління від 25.01.2015р.

Давлатов Ш.Б. довіреність № 1133 від 15.07.2015р.

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Обслуговуючий кооператив "Житлово-Будівельний кооператив № 314" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Філії "Дніпропетровське регіональне управління ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" про зобов'язання вчинити певні дії, а саме виконати наступні платіжні доручення: № 6 від 09.02.2015р. на суму 19015,28грн., № 7 від 09.02.2015р. на суму 6000,00 грн., № 14 від 26.03.2015р. на суму 12 377,85грн., № 12 від 14.04.2015р. на суму 14 687,27грн., № 15 від 14.04.2015р. на суму 8902,48грн. - на загальну суму 60 982,88 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 121 на розрахунково - касове обслуговування від 13.04.2012р., в частині перерахування коштів за платіжними дорученнями.

Ухвалою суду від 18.09.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 05.10.2015р.

02.10.2015р. відповідач надав заяву, в якій просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05.10.2015р. розгляд справи відкладено на 26.10.2015р.

У судове засідання з'явився представник позивача.

У судове засідання представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримано відповідачем 09.10.2015р.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.04.2012р. між Філією "Дніпропетровське регіональне управління ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (банк) та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-Будівельний кооператив № 314" (клієнт) було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 121 (далі договір).

Банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № 01 і (або) поточний (поточні) рахунок(и) в іноземній валюті (далі - рахунки) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором (п. 1.1. договору).

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків клієнта на умовах тарифного пакету "ЖБК для житлово-будівельних кооперативів", починаючи з 13.04.2012 року (п. 1.2. договору у редакції додаткової угоди від 13.04.2012 року).

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 2.1. договору).

Списання банком грошових коштів з рахунків здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п. 2.2. договору).

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування банком грошовими коштами на рахунках нараховуються і виплачуються клієнту проценти на залишок коштів на рахунках за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами (п. 3.1.1. договору).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунках, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п. 3.2.1. договору).

Банк зобов'язаний:

Вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 3.3.2. договору).

Здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків у визначений внутрішніми документами банку робочий час, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів (п. 3.3.3. договору).

Забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунки (п. 3.3.4. договору).

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України (п. 5.1. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє протягом невизначеного строку (пункт 8.1. договору).

Позивач зазначає, що з моменту укладення договору і по лютий 2015 року нарікань на роботу відповідача не було. Перерахування здійснювались в день прийому платіжних доручень. Проте за період з лютого до цього часу відповідачем не здійснено перерахування коштів з рахунку №01 за наступними платіжними дорученнями:

- № 6 від 09.02.2015р. на суму 19 015,28 грн., з призначенням платежу: «сплата за опалення», яке отримано банком 09.02.2015р., що підтверджується відповідною відміткою банку у правому верхньому куті платіжного доручення (а.с 17);

- № 7 від 09.02.2015р. на суму 6 000,00 грн., з призначенням платежу: «за водопостачання», яке отримано банком 09.02.2015р. що підтверджується відповідною відміткою банку у правому верхньому куті платіжного доручення (а.с 17);

- № 14 від 26.03.2015р. на суму 12 377,85 грн., з призначенням платежу: «за опалення», яке отримано банком 26.03.2015р. що підтверджується відповідною відміткою банку у правому верхньому куті платіжного доручення (а.с 18);

- № 12 від 14.04.2015р. на суму 14 687,27 грн., з призначенням платежу: «за опалення», яке отримано банком 15.04.2015р. що підтверджується відповідною відміткою банку у правому верхньому куті платіжного доручення (а.с 19);

- № 15 від 14.04.2015р. на суму 8 902,48 грн., з призначенням платежу: «за опалення», яке отримано банком 15.04.2015р. що підтверджується відповідною відміткою банку у правому верхньому куті платіжного доручення (а.с 20).

Таким чином сума грошових коштів, що вчасно не були перераховані відповідачем становить 60 982,88 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. (ч.1,2 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини; (п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України).

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. (ч.1-3 ст. 1066 Цивільного кодексу України).

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. (ч.3 ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. (ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом грошей з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому грошей у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами (п. 1.37 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні").

Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. (п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні").

Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. (ч.3 ст.509 Цивільного кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

У поданій суду заяві відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 17.09.2015 р. № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк "Фінанси та кредит» (з 18.09.2015р. по 17.12.2015р.) та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фонд стосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених статтею 39 цього Закону (п.2 ч.1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Відповідно до п.16 ч.1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

З дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення (ч.1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Пунктами 1-3 ч.5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" унормовано, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо: виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Згідно довідки Філії «Дніпропетровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» вих№1-71/3069 від 05.10.2015р. на рахунку позивача №01 залишок коштів складає 61 999,99грн. Позивач просить зобов'язати відповідача виконати платіжні доручення на загальну суму 60 982,88 грн. Тобто, наразі, на рахунку позивача є достатньо коштів для вчинення відповідних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач подавав до банку платіжні доручення для виконання у період з 09.02.2015р. по 15.04.2015р., тобто до запровадження тимчасової адміністрації.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" заборонено під час тимчасової адміністрації здійснювати примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Однак позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив № 314" стосуються не майна та/або коштів банку, а коштів позивача, які є його власністю.

Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. (ч. 1 ст.317 Цивільного кодексу України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст.319 Цивільного кодексу України).

З огляду на вищевикладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1218,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Філію «Дніпропетровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (49070, м. Дніпропетровськ, вул.Плеханова, 9, ідентифікаційний код 26460727) виконати наступні платіжні доручення Обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив № 314" (49128, м. Дніпропетровськ, вул.Шелгунова, 11, ідентифікаційний код 23927840):

- платіжне доручення № 6 від 09.02.2015р. на суму 19 015,28 грн.;

- платіжне доручення № 7 від 09.02.2015р. на суму 6 000,00 грн.;

- платіжне доручення № 14 від 26.03.2015р. на суму 12 377,85 грн.;

- платіжне доручення № 12 від 14.04.2015р. на суму 14 687,27 грн.;

- платіжне доручення № 15 від 14.04.2015р. на суму 8 902,48 грн.

Стягнути з Філії «Дніпропетровське регіональне управління» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (49070, м. Дніпропетровськ, вул.Плеханова, 9, ідентифікаційний код 26460727) на користь Обслуговуючого кооперативу "Житлово-Будівельний кооператив № 314" (49128, м. Дніпропетровськ, вул.Шелгунова, 11, ідентифікаційний код 23927840) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 28.10.2015

Суддя І.В. Мілєва