ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про порушення провадження у справі

22.10.2015 Справа № 920/1484/15

Господарський суд Сумської області у складі: судді Соп»яненко О.Ю.,

при секретарі Пігарєвій І.О.,

за участю представників сторін:

кредитора не зявився,

боржника не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Сумської області матеріали справи №920/1484/15

за заявою кредитора ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Сумській області

до боржника ОСОБА_2 селянського (фермерського) господарства Колос (41662, Сумська область, Конотопський район, с. Вільне, вул. Центральна, б. 1; )

про визнання банкрутом

встановив:

Ухвалою господарського суду від 14.09.2015 року заяву ОСОБА_1 ОДПІ про порушення провадження у справі про банкрутство ОСГ «Колос» було прийнято до розгляду та призначено проведення підготовчого засідання на 28.09.2015 року.

Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено ОСОБА_3 (свідоцтво №1614 від 12.08.2013р.; 61052, м. Харків, провул. Лопанський, 4, к. 10).

В свою чергу, арбітражний керуючий ОСОБА_4 надав суду заяву зі згодою на участь у даній справі.

Ініціюючий кредитор підтримав кандидатуру арбітражного керуючого ОСОБА_3

Боржник направив суду відзив на заяву від 24.09.2015 року, відповідно до якого вказано, що згідно до листа ОСОБА_1 МДПІ від 16.12.2014 року на обліку рахується податковий борг загальною сумою 1 146 780,57 згідно з постановою Сумського окружного адміністративного суду по справі №818/5088/13а від 15.08.2013 року. Нових боргів підприємство не має У відповідності до мотивувальної частини цієї постанови борг складається з податкового боргу з податку на прибуток та штрафних санкцій в розмірі 1 097 732,57 донарахованих податковим повідомленням-рішенням від 08.01.2004 року, 10,00 грн. податку на прибуток відповідно до декларації від 03.02.2011 року та 51 758,00 грн. відповідно до трьох декларацій за 2011 рік.

Перша частина боргу в сумі 1 097 732,57 вже була заявлена кредитором і в травні 2004 року вже була порушена справа про банкрутство ОСФГ «Колос». Постановою Вищого Господарського суду України постанови нижчестоящих судів про визнання підприємства банкротом були скасовані, провадження у справі про банкрутство №12/45-04 було припинено. Вказаним судом зроблено висновок про те, що заявлені вимоги не є безспірними і наводяться підстави для такого висновку. Колегія суддів Вищого господарського суду України також вважає, що ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржнику або визнання його банкрутом» не врегульовано подальшого перебігу провадження у випадках, коли в подальшому у встановленому законодавством порядку буде виявлено безспірність цих вимог, а тому судом провадження у справі про банкрутство було припинено.

Друга частина боргу в розмірі 51 768 грн. рахується з 2011 року, є меншою ніж триста мінімальних заробітних плат, знаходяться поза межами 1095 днів, до цього часу не стягнута.

Представник боржника в судове засідання не з»явився.

Представник кредитора в судове засідання не з»явився, проте, направив суду листа (факс) № 8938/9/10 від 16.10.2015 року про неможливість прибути в судове засідання у зв»язку з відсутністю фінансування відряджень.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, суд встановив наступне.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно з ч.2 та ч.3 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до постанови Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2013 року № 818/5088/13-а було стягнуто з ОСГ «Колос» податкового боргу на суму 1 146 780,57 грн. (595 912,91 грн. основного платежу та 550 867,66 грн. штрафних санкцій). Рішення набрало законної сили 08.11.2013 року.

Відповідно до ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих платників податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органом ,у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, з викладеного вбачається, що чинне законодавство передбачає окремий порядок примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому органи державної виконавчої служби до цієї процедури не залучаються.

Вказана правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 17.02.2015 року № 925/1941/14.

Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів. Реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ОПДІ направила банку інкасові доручення на стягнення з рахунків в установі банку податкового боргу, проте, вони були повернуті без виконання, у зв»язку з відсутністю коштів на рахунках платника.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Відповідно до ч. 3 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

З поданих документів вбачається, що згідно постанови Вищого господарського суду України № 12/45-04 від 26.03.2013 року зазначено, що вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними документами, зокрема виконавчими, в той час як ОСОБА_1 ОДПІ було подано суду як доказ існування податкового боргу в сумі 1 146 780,57 грн., лише податкові повідомлення-рішення, у зв"язку з чим, провадження у справі № 12/45-04 було припинено, як безпіставно порушене.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 ОДПІ звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з ОСГ «Колос» податкового боргу в сумі 1 146 780,57 грн., який будо задоволено, що підтверджено постановою Сумського окружного адміністративного суду від 15.08.2013 року № 818/5088/13-а.

Крім того, у вказані постанові наголошено на тому, що доводи відповідача щодо порушення позивачем строку звернення до суду про стягнення зазначеної суми боргу, суд вважає безпідставними, оскільки право звернення до суду щодо стягнення податкового боргу в розмірі 1 097 732,57 грн. виникло у позивача після прийняття постанови Вищим господарським судом України 26.03.2013 року, оскільки у вказані справі спірні суми були заявлені позивачем як кредиторські вимоги та заявлені до суду в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, з викладеного вбачається, що доводи боржника викладені у відзиві на подану заяву про порушення про банкрутство, спростовані документами наявними в матеріалах справи.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» склад і розмір грошових зобовязань визначається на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство.

Факт наявності безспірної заборгованості в сумі 595 912,91 грн. підтверджено доданим до заяви документами.

На час подання заяви у даній справі боржник на протязі більш ніж трьох місяців з дня виникнення безспірних вимог кредиторів в розмірі більше 300 мінімальних розмірів заробітної плати, не виконав свій обов'язок з їх сплати.

Так, на час подання заяви про порушення провадження у даній справі мінімальна зарплата складала 1 218,00 грн., відповідно 300 мінімальних розмірів заробітної плати - 365 400,00 грн.

З огляду на те, що безспірна заборгованість боржника перед кредитором в сумі 595 912,91 грн. перевищує 300 мінімальних заробітних плат, не була погашена протягом більш ніж трьох місяців після настання строку її погашення та підтверджується матеріалами справи (постановою), у звязку з чим, суд визнає розмір безспірних вимог кредитора в зазначеній сумі та дійшов висновку про наявність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч.9 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Згідно з абз. 1 ч. 1 статті 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як зазначалося вище, автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено ОСОБА_3 (свідоцтво №1614 від 12.08.2013р.; 61052, м. Харків, провул. Лопанський, 4, к. 10).

Також, в матеріалах справи міститься заява № 52-10/15 від 05.10.2016 року арбітражного керуючого ОСОБА_5 зі згодою на участь у даній справі.

Відповідно до статті 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобовязує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі. У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як зазначалося вище, арбітражний керуючий ОСОБА_4 надав суду заяву зі згодою на участь у даній справі.

Враховуючи вищевикладене та дослідивши подані документи, господарський суд дійшов висновку про відповідність кандидатури арбітражного керуючого ОСОБА_6 умовам передбаченим статтею 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та призначення його розпорядником майна боржника у даній справі та відмову арбітражному керуючому ОСОБА_5 у задоволенні поданої ним заяви.

Згідно з ч. 2 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

З огляду на викладені норми законодавства, суд встановлює грошову винагороду арбітражному керуючому ОСОБА_7 за виконання повноважень розпорядника майна боржника в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень, сплата якої здійснюється за рахунок сум, авансованих заявниками (ініціюючими кредиторами) на депозитний рахунок нотаріуса відповідно до ч. 2 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

При цьому суд звертає увагу на те, що такі витрати ініціюючих кредиторів відповідно до статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відшкодовуються у першу чергу.

Згідно з ч.10 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за необхідне оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 селянського (фермерського) господарства Колос (41662, Сумська область, Конотопський район, с. Вільне, вул. Центральна, б. 1; ).

Керуючись статтею 1, 9, 10, 16, 19, 22, 114, 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статтями 4-3 , 33, 43, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Порушити провадження у справі про банкрутство ОСОБА_2 селянського (фермерського) господарства Колос (41662, Сумська область, Конотопський район, с. Вільне, вул. Центральна, б. 1; ) .

З моменту порушення провадження у справі про банкрутство:

пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство;

пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом;

арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом;

задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється;

рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

2. Визнати вимоги ініціюючого кредитора ОСОБА_1 ОДПІ у розмірі 1 146 780,57 грн., в .т.ч. 595 912,91 грн. безспірні вимоги.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

4. Вжити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

5. Ввести процедуру розпорядження майном боржника строком на сто пятнадцять календарних днів.

Розпорядником майна боржника призначити арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво №1614 від 12.08.2013 року).

Встановити грошову винагороду арбітражного керуючого ОСОБА_3 за виконання повноважень розпорядника майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень та сплачувати її за рахунок ініціюючого кредитора ОСОБА_1 ОДПІ.

Встановити строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів, який не може перевищувати місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду до 11 грудня 2015 року.

Розпорядником майна повинен скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду не пізніше місяця та двадцяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду до 11 грудня 2015 року.

Попереднє засідання суду призначити на 24 грудня 2015 року о 11:30 год. у приміщенні господарського суду Сумської області за адресою: м.Суми, проспект Шевченка, 18/1, каб. 303.

Покласти на розпорядника майна обов'язок повідомити сторін, а також інших учасників провадження у справі про місце, дату та час проведення попереднього засідання суду.

Встановити строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

В задоволенні заяви № 52-10/15 від 05.10.2016 року арбітражного керуючого ОСОБА_5 на участь у даній справі відмовити.

Копію ухвали направити кредитору, боржнику, розпоряднику майна, органу ДВС, місцевому загальному суду, органу державної податкової служби, державному реєстратору за місцезнаходженням боржника, арбітражному керуючому ОСОБА_5

Згідно з ч.13 статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Повний текст ухвали підписаний 27.10.2015 року.

Суддя О.Ю.Сопяненко