РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2015Справа №910/19232/15

За позовом: Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

до: Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд"

про: стягнення 48 269,73 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники :

від позивача: Кімак З.К. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" про стягнення 48 269,73 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2015 року порушено провадження у справі №910/19232/15.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01.01.2010р.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи про невірне визначення загальної опалювальної площі, а також те, що договір підписаний невстановленою особою. Також відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій.

В судовому засіданні 09.10.2015 року оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 16.10.15р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2010 року між комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (виконавець) та державним підприємством Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" (споживач) укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01.01.2010р.

Відповідно до п.1.1. Договору виконавець зобов'язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно з п.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

1. споживачі - госпрозрахункові підприємства, організації та бюджетні установи проводять попередню оплату до 20 числа поточного місяця у розмірі 50% від очікуваних нарахувань. Решту суми нарахувань Споживач оплачує до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

2. споживачі - бюджетні установи можуть проводити попередню оплату до 25 числа поточного місяця у розмірі 100% від очікуваного споживання наступного місяця.

Згідно з п.3.3. Договору сторони домовились, що всі платежі за надані послуги, що вносяться споживачем на поточний рахунок Виконавця, погашають заборгованість попереднього періоду, при її наявності, не залежно від призначення платежу, вказаного в платіжному документі.

Відповідно до п.3.6. Договору не пізніше 8 числа місяця, наступного за розрахунковим, Споживач повинен отримати рахунок на оплату теплової енергії, спожитої у розрахунковому місяці. Не отримання Споживачем рахунку не звільняє останнього від обов 'язку оплати по цьому Договору.

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в розмірі 34 563,28 грн, в зв'язку з неоплатою наданих у період з листопада 2014 року по квітень 2015 року послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання в силу ст. 525 Цивільного кодексу України не допускається.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи, а саме розрахунками, показаннями лічильників, підтверджується надання позивачем послуг, обумовлених Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті вартості послуг за спірний період у розмірі 34 563,28 грн.

Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, доказів її погашення останнім не надано.

Заперечення відповідача щодо невірного визначення опалювальної площі спростовуються тим, що сторонами було погоджено розмір опалювальної площі з урахування акту про відключення від 30.12.2009 року. Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 01.01.2010р. підписаний та скріплений печатками сторін, в судовому порядку недійсним не визнавався.

Внаслідок невиконання відповідачем грошових зобов'язань по оплаті спожитих послуг позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 314,06 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 140,35 грн., пені в розмірі 6 252,04 грн.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок 3 % річних за період з грудня 2014 року по травень 2015 року та інфляційних втрат за період з січня 2015 року по травень 2015 року, у зв'язку чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 314,06 грн та інфляційних втрат в розмірі 7140,35 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені в розмірі 6 252,04 грн. за період з грудня 2014 року по травень 2015 року.

Відповідно до п.3.7. Договору за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідачем подано клопотання про зменшення штрафних санкцій мотивоване наявністю скрутного фінансового становище, що виникло внаслідок значної кредиторської заборгованості та введення відповідача у фіктивне банкрутство.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищенаведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку за встановлених судом обставин прострочення відповідача не завдало будь-яких значних збитків позивачу, позивачем не доведені обставини щодо збитків, не зазначений їх розмір, не наданий відповідний розрахунок.

Проаналізувавши подані відповідачем докази, враховуючи відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок прострочення відповідача суд на підставі системного аналізу змісту приписів ст. 233 ГК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України та п. 3 ст. 83 ГПК України, приймаючи до уваги інтереси сторін у даній справі, дійшов висновку про можливість зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій до 625,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укрвійськбуд" (03151, м.Київ, вул.Вінницька, буд.14/39, ) на користь комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, місто Житомир, вул.Київська, буд.48, ) 34 563 (тридцять чотири тисячі п'ятсот шістдесят три) грн 28 коп - суми боргу, 3 % річних в розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн 06 коп, інфляційних втрат в розмірі 7140 (сім тисяч сто сорок) грн 35 коп, 625 (шістсот двадцять п'ять) грн 20 коп. - пені та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Повний текст рішення складено:21.10.2015р.