КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/13000/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників:

від позивача - Широкої С.І., Дитинюка Я.Л.,

від відповідача та третьої особи - Фокіна С.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав»

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015

у справі № 910/13000/15 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Broadcast Music, Ink., м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки, та American Society Of Composers, Authora And Publishers (ASCAP), м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав"

до товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія "1+1",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - іноземне підприємство " 1+1 Продакшн",

про стягнення 26 796 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (далі - Організація) в особі Broadcast Music, Ink. (далі - BMI, позивач-1) та American Society Of Composers, Authora And Publishers (далі - ASCAP, позивач-2) звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія «1+1» (далі - ТРК «Студія «1+1», відповідач) 26 796,00 грн. компенсації у зв'язку із порушенням майнових прав суб'єкта авторського права - публічним сповіщенням музичного твору «ІНФОРМАЦІЯ_1" без відповідного дозволу правовласників та без виплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Організація звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015, прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу та призначено її розгляд в судовому засіданні на 15.09.2015.

15.09.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.10.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

06.10.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 20.10.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Організація є організацією колективного управління відповідно до свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003.

Відповідно до Угоди користувачів ІРІ, укладеної Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори SUISA (як адміністратором системи ІРІ) та Державним підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (як користувач), SUISA надав користувачеві доступ до системи ІРІ.

Система ІРІ - це міжнародна база даних та інформаційна система, яка є підсистемою Загальної інформаційної системи (CIS), в якій містяться дані щодо правовласників авторських майнових прав на музичні твори, передані в колективне управління авторсько-правовим організаціям - членам CISAC.

31.12.2004 Організацією та BMI укладено договір про взаємне представництво інтересів, за умовами якого:

- слово "термін" означає період, що починається з 31.12.2004 та закінчується 31.12.2007, при чому даний період дії Договору від 31.12.2004 буде продовжуватися із року в рік автоматично, якщо він не буде розірваний іншою стороною рекомендованим листом, листом-підтвердженням або іншим еквівалентним повідомленням не пізніше ніж за шість місяців до закінчення кожного періоду (пункт "а" Договору від 31.12.2004);

- за Договором від 31.12.2004 Організація є єдиним представником інтересів BMI на території України протягом терміну Договору від 31.12.2004 (підпункт "б" пункту 1 Договору від 31.12.2004);

- сторони встановлюють, що Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори BMI, властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України (підпункт "в" пункту 2 Договору від 31.12.2004);

- кожна сторона підтверджує та гарантує, що вона має повні права та повноваження укладати Договір від 31.12.2004 та передавати права, що в ньому містяться, і права, передані за Договором від 31.12.2004, не будуть мати у своїй правовій охороні перешкод та претензій (пункт 7 Договору від 31.12.2004).

01.01.2006 Організацією та ASCAP і було укладено договір про взаємне представництво інтересів (далі - Договір від 01.01.2006), за умовами якого:

- ASCAP надає, а Організація набуває невиключне право ліцензувати в Україні (територія), недраматичне публічне виконання музичних творів на вищевказаній території, права на виконання яких тепер або протягом терміну дії Договору від 01.01.2006 належать або контролюються ASCAP в тій мірі, в якій право публічного виконання таких музичних творів належить, може належати або може бути передане ASCAP протягом дії Договору від 01.01.2006 його членам згідно із статтями та правилами ASCAP; такі твори далі будуть називатися "Репертуар American Society Of Composers, Authors And Publishers (ASCAP)"; виключенням з даного права є публічні виконання таких творів або (1) права яких на даний момент ліцензовані на вказаній території третіми сторонами згідно з діючими договорами, список яких додається з Договором від 01.01.2006, або (2) які можуть бути ліцензовані у майбутньому на обумовленій території будь-якими третіми сторонами. У випадку якщо таке ліцензування буде мати місце у майбутньому, ASCAP повинне миттєво повідомити про це Організацію у письмовій формі (пункту 1 Договору від 01.01.2006);

- Договір від 01.01.2006 вступає в силу з 01.01.2006 та діє до 31.12.2006; після цього Договір від 01.01.2006 буде автоматично пролонгуватись з врахуванням всіх положень та умов згідно з Договором від 01.01.2006 з року в рік (а саме з 01 січня до 31 грудня) автоматично, якщо тільки не пізніше ніж за один місяць до запланованого закінчення терміну дії Договору від 01.01.2006 одна із сторін не повідомить іншу сторону рекомендованим листом (пункт 19 Договору від 01.01.2006).

Тобто, на підставі одержаних повноважень за вказаним договором, статті 21 ГПК України, статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) до Організації перейшло право на звернення за захистом порушених майнових авторських прав BMI та ASCAP.

За твердженням Організації, 15.02.2015 відповідач в період з 21 год. 00 хв. до 22 год. 02 хв. в ефірі телеканалу "1+1" здійснив бездоговірне (без надання відповідного дозволу) публічне сповіщення музичного твору, майнові авторські права на які знаходяться в колективному управлінні Організації, а саме твору «ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець: ОСОБА_5; композитор і автор тексту: ОСОБА_7; композитор: ОСОБА_8).

Публічне сповіщення названого музичного твору відбулося під час трансляції відповідачем аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2".

Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що здійснюючи публічне сповіщення аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2", він діяв у відповідності з умовами Договору про виробництво аудіовізуального твору та передачу (відступлення) майнових прав від 05.05.2014, укладеного з виробником - Іноземним підприємством "1+1 Продакшн".

В свою чергу, Іноземне підприємство "1+1 Продакшн" набуло майнові права на використані у телепередачі "Голос країни. Діти-2" музичні твори, в тому числі і на "ІНФОРМАЦІЯ_1", на підставі ліцензійного договору, який укладений із Приватним підприємством «Світова музика».

Причиною спору у справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь Організації в інтересах BMI компенсації в сумі 26 796,00 грн. у зв'язку з порушенням майнових авторських прав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Слід зазначити, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

З виписок із системи IPI про приналежність автора до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами авторів на колективній основі, вбачається, що правовласниками твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" є: композитор і автор тексту - ОСОБА_7; композитор - ОСОБА_8; іноземні організації колективного управління - BMI та ASCAP.

Майнові права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" перейшли до позивачів на підставі Договору від 09.06.1981 укладений між BMI та ОСОБА_7, Договору від 11.11.1975, укладений між ASCAP та ОСОБА_8.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачі набули майнові авторські права на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" та стали суб'єктами авторського права в розумінні Закону, а Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичний твір з текстом "ІНФОРМАЦІЯ_1" на території України.

Відповідно до статті 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Як підтверджено матеріалами справи, 15.02.2015 в період з 21 год. 00 хв. до 22 год. 02 хв. під час трансляції аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2" відповідач здійснив публічне сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", майнові авторські права на які належать BMI, ASCAP та знаходяться в колективному управлінні Організації.

Вказані обставини підтверджуються Актом фіксації від 15.02.2015, складений представником Організації Кононенком Олексієм Олександровичем у м. Києві на підставі наказу про проведення фіксації від 14.02.2015 та постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 71 "Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань", якою надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Фіксація здійснювалась з використанням відеокамери SONY DCR - HC62 на касети mini DV Verbatim №21N2DS4AR/44, №21N2DS4AR/14 (в режимі SP).

Крім того, згідно витягу з журналу обліку телепередач за 15.02.2015, поданий відповідачем, у період часу з 20 год. 59 хв. до 22 год. 23 хв. в ефірі телеканалу " 1+1" транслювалася передача "Голос країни. Діти-2".

Тобто, матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано публічне сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" в ефірі телеканалу "1+1" під час трансляції аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2".

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку (за договором, який відповідає визначеним законом вимогам); використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, публічне виконання і публічне сповіщення творів.

Згідно з частинами другою - третьою статті 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору. За оприлюднення і кожне публічне виконання, показ, демонстрацію чи сповіщення аудіовізуального твору, його здавання у майновий найм і (або) комерційний прокат його примірників за всіма авторами аудіовізуального твору зберігається право на справедливу винагороду, що розподіляється і виплачується організаціями колективного управління або іншим способом;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Тобто, за змістом вказаних норм законодавства, публічне виконання або публічне сповіщення аудіовізуального твору може відбуватись, а автор не може заперечувати проти цього, лише за умов отримання організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, від автора використаного твору відповідних майнових прав.

Як було зазначено вище, виробництво аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2" здійснювало Іноземне підприємство "1+1 Продакшн".

Тобто, відповідач мав право здійснити публічне сповіщення твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" у складі аудіовізуального твору лише за умов укладання його виробником, в даному випадку Іноземним підприємством "1+1 Продакшн", відповідних ліцензійних договорів із правовласниками.

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, третя особа уклала ліцензійний договір щодо отримання невиключних майнових прав на використання творів з каталогів правовласників.

Так, 11.02.2015 Іноземним підприємством "1+1 Продакшн" (компанія) та Приватним підприємством "Світова музика" (правовласник) укладено Ліцензійний договір, за умовами якого: правовласник надає компанії на умовах, визначених Ліцензійним договором, дозвіл на використання творів з каталогу правовласника у передачах, а компанія зобов'язується виплатити винагороду (роялті) правовласнику за надання дозволу на використання творів відповідно до умов Ліцензійного договору (пункт 2.1); Ліцензійний договір набирає чинності з 01.01.2015 і діє до 31.12.2015 (пункт 5.1).

Згідно зі звітом до Ліцензійного договору від 11.02.2015 сторонами було погоджено перелік творів для використання, зокрема: твір "ІНФОРМАЦІЯ_1", авторами якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_8; доля правовласника - 100 %.

Втім, поза увагою суду першої інстанції залишились обставини щодо приналежності авторських прав іншим особам аніж ПП "Світова музика", зокрема, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які, в свою чергу, передали їх в управління позивачам (BMI, ASCAP).

При цьому, докази на підтвердження набуття Приватним підприємством "Світова музика" майнових прав на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" матеріали справи не містять, що дає підстави для висновку про відсутність повноважень на передачу таких майнових прав на спірний твір третім особам, в тому числі Іноземному підприємству "1+1 Продакшн", а відтак і передачу таких прав у складі аудіовізуального твору відповідачу.

При цьому, неспроможним визнається посилання суду першої інстанції на презумпцію правомірності правочину, передбаченого статтею 204 Цивільного кодексу України, оскільки укладення ліцензійного договору про передачу прав на твір за їх відсутності у особи суперечить статті 31 Закону.

За вказаних обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими обставини, які мають значення для справи за відсутності достатніх належних та беззаперечних доказів на підтвердження наявності у відповідача права на використання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" шляхом публічного сповіщення, лише на підставі укладеного із третьою особою ліцензійного договору на аудіовізуальний твір. При цьому, суд першої інстанції помилково послався на правомірність включення спірного твору до складу аудіовізуального твору за відсутності достатніх доказів наявності у ліцензіара (ПП "Світова музика") відповідних прав.

Тобто, відповідач здійснив використання шляхом публічного сповіщення музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" без згоди правоволодільця, тим самим порушивши авторські права на вказаний твір.

Матеріалами справи підтверджується, що виключні майнові авторські права на музичний твір "ІНФОРМАЦІЯ_1" належать позивачам, в свою чергу відповідач не надав доказів укладення угод із правовласниками, які б дозволяли публічне сповіщення вказаного твору, тобто використання відповідачем спірного музичного твору відбулося без дозволу правовласників та без сплати авторської винагороди.

У свою чергу, використання твору без дозволу суб'єкта авторського права є порушенням авторського права, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону, за яке пунктом "г" частини другої статті 52 цього ж Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Організацією у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено компенсацію в сумі 26796,00 грн.: за порушення прав двох суб'єктів авторського права музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" виходячи, що розмір мінімальної заробітної плати складає 1 218,00 грн., а сума компенсації - одинадцять мінімальних заробітних плат.

Колегія суддів вважає, що у визначенні розміру такої компенсації слід виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

Колегією суддів враховується, що предметом позову є стягнення компенсації за порушення відповідачем авторських прав двох суб'єктів авторського права, при цьому, відповідач не мав наміру здійснювати порушення авторських прав, оскільки отримав право на публічне сповіщення аудіовізуального твору "Голос країни. Діти-2" на підставі ліцензійної угоди, помиляючись щодо правомірності такого сповіщення, а тому, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати компенсації у сумі 26796,00 грн. буде вважатись достатнім та співрозмірним.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України.

Оскільки при розгляді даної справи підтвердився факт порушення телеканалом виключних майнових прав позивача шляхом неправомірного сповіщення музичного твору, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для застосування до відповідача санкцій у вигляді штрафу в розмірі 10% від суми компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача. Тобто сума штрафу становить 2679,60 грн. та підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 47 Закону України "Про авторське право і суміжні права", суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав можуть доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

У частині третій та четвертій статті 48 Закону зазначено, що повноваження на колективне управління майновими правами передаються організаціям колективного управління авторами та іншими суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів, укладених у письмовій формі. Організації колективного управління можуть управляти на території України майновими правами іноземних суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав на основі договорів з аналогічними іноземними організаціями, в тому числі й про взаємне представництво інтересів.

Відповідно до статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права", організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема такі функції: збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення компенсації на користь Організації в інтересах BMI та ASCAP в сумі 26796,00 грн.

Враховуючи, що рішення про відмову в позові прийнято внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для його скасування з одночасним прийняттям нового рішення про повне задоволення позовних вимог та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають перерозподілу судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції у зв'язку з задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 у справі № 910/13000/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов задовольнити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії "Студія "1+1" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) на користь Державної організації "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 41-А, офіс 1-3; ідентифікаційний код 31025266) в інтересах Broadcast Music, Ink. (320 West 57th Street, New York, New York 10019-3790, USA) та American Society Of Composers, Authora And Publishers (One Lincoln Plaza, New York, New York 10023, USA) 26796 (двадцять шість тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. компенсації за порушення майнових авторських прав, 2740 (дві тисячі сімсот сорок) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю телерадіокомпанії "Студія "1+1" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) в доход Державного бюджету України 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 60 коп. штрафу за порушення майнових авторських прав.

7. Видачу відповідних наказів доручити Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко