ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.15р. Справа № 904/8556/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОПРИВАТ", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "ДНІПРОАВІА", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Забарющий М.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - посвідчення № 1670 від 08.08.13 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 - за дов. б/н від 05.01.15 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОПРИВАТ", м. Дніпропетровськ, звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "ДНІПРОАВІА", м. Дніпропетровськ, 55 200,00 грн. боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на: неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 1609 від 01.01.2012 року щодо оплати орендної плати за період з липня 2012 року до лютого 2013 року включно; акти здачі-приймання робіт; ст.ст. 526, 764 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК).

Відповідач вимоги позивача не визнав тому, що: позивач не додав до позову додаткових угод до договору оренди щодо узгодження сторонами розміру орендної плати та актів здачі-приймання транспортних засобів у оренду; вимоги про стягнення оренди за нібито передані у користування автомобілі подані поза межами строку позовної давності; оскільки позивач не передав відповідачу об'єкт оренди у користування, тому згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК договір, на який посилається позивач, є неукладеним.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач та відкрите акціонерне товариство АК "ДНІПРОАВІА", правонаступником якого є відповідач, підписали текст договору оренди транспортних засобів № 1609 від 04.11.2010 року (далі - договір № 1609), за умовами якого Орендодавець (позивач) передає, а Орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування транспортні засоби (далі - ТЗ), що зазначаються у додатковій угоді до цього договору, яка укладається додатково при виникненні необхідності у Орендаря в користуванні ТЗ (п. 1.1 договору). Умовами цього договору було також встановлено, що:

- розмір та умови сплати орендної плати по цьому договорі зазначаються в додатковій угоді до цього договору на кожен автомобіль окремо (п. 3.1);

- цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його належного оформлення сторонами та підписання, а саме з 04.11.2010 р. (п. 6.1);

- строк цього договору починає свій перебіг у термін визначений у п. 6.1 цього договору та діє до 01.01.2012 р. (п. 6.2);

- якщо Орендар продовжує користуватися предметами оренди після закінчення строку цього договору, то за відсутності заперечень Орендодавця протягом одного місяця, цей договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений цим договором (п. 6.3).

Позивач не надав, а відповідач не підтвердив, що сторонами були укладені додаткові угоди щодо домовленості сторін стосовно об'єкта оренди та розміру орендної плати. Не надано суду і актів здачі-приймання ТЗ у оренду. Частиною 2 ст. 642 ЦК встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. В підтвердження факту користування відповідачем ТЗ позивача за період з липня 2012 року до жовтня 2012 року та за січень 2013 року двома автомобілями HAFEI д.р.н. АЕ 0236 ЕН та HAFEI АЕ 1071 ЕК позивач надав акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), в яких був зазначений об'єкт оренди, розмір орендної плати в місяць (3 000,00 грн.) с посиланням на договір № 1609. Зважаючи на приписи ч. 2 ст. 642 ЦК, суд дійшов до висновку, що з липня по жовтень 2012 року та у січні 2013 року відповідач користувався автомобілями HAFEI д.р.н. АЕ 0236 ЕН та HAFEI АЕ 1071 ЕК на умовах договору оренди № 1609. Згідно з тексту позову предметом справи є борг з оренди за користування вищезазначеними автомобілями (див. 1-й аркуш позову). Борг з орендної плати щодо автомобіля НОМЕР_1 не є предметом позов. Тому суд не приймає до уваги відповідні акти щодо цього автомобіля. За інші періоди, означені у позові, позивач не надав суду актів.

Строки оплати у тексті договору № 1609 визначені не були. Позивач не надав суду доказів направлення відповідачу вимоги згідно ч. 2 ст. 530 ЦК. Тому суд дійшов висновку, що, зважаючи на можливу пролонгацію умов договору № 1609 (п. 6.3 договору), на день подання позову у відповідача не настав строк оплати орендної плати за липень-жовтень 2012 року та за січень 2013 року.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на ч. 2 ст. 640 ЦК тому, що: за чинним законодавством України передання ТЗ у оренду є вже виконанням вимог укладеного договору; норми ч. 2 ст. 180 ГК мають пріоритет перед нормами ЦК.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 20, 173, 174, 181, 193, 283-286 Господарського кодексу України, ст.ст. 530, 629, 642 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позивачу у позові відмовити.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 26.10.2015 року.