ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
27 жовтня 2015 р. Справа № 922/3543/15
Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Шутенко І.А.,
при секретарі Катренко І.С.
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом - Юхно Р.М. - голова господарства - на підставі наказу від 11.05.2015р.; Вельцен В.С. - адвокат - на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.05.2011р. №951 та договору від 15.09.2015р. №15/09;
від відповідача за первісним позовом - Овчаренко М.В. - за довіреністю від 26.12.2014р. №02-29/3876;
розглянувши апеляційну скаргу Фермерського господарства "ЛАН", смт. Золочів, Харківська область,
на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2015р.
у справі № 922/3543/15
за позовом: Фермерського господарства "ЛАН", смт. Золочів, Харківська область,
до відповідача: Золочівської районної державної адміністрації Харківської області , смт. Золочів, Харківська область,
про визнання недійсною угоди
та за зустрічним позовом: Золочівської районної державної адміністрації Харківської області , смт. Золочів, Харківська область,
до відповідача: Фермерського господарства "ЛАН", смт. Золочів, Харківська область,
про визнання недійсним договору оренди.
Рішенням господарського суду Харківської області від 17.08.2015р. у справі № 922/3543/15 (суддя Светлічний Ю.В.) відмовлено у задоволенні первісного позову Фермерського господарства "ЛАН" до Золочівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсною угоди від 30.01.2015р. про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05.01.2006р.; відмовлено у задоволенні зустрічного позову Золочівської районної державної адміністрації Харківської області до Фермерського господарства "ЛАН" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 05.01.2006р.

Рішення місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні первісного позову з посиланням на статті 6, 202, 203, 205, 207, 237, 627, 638 ЦК України, статтю 179ГК України, статтю 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» мотивоване тим, що: по-перше, Фермерським господарством "ЛАН" не доведено факт підписання угоди від 30.01.2015р. про розірвання договору оренди землі від 05.01.2006р. від його імені неуповноваженою особою; по-друге, як договір оренди землі так і спірна угода від імені ФГ «Лан» підписана Юхно Р.М. та скріплена печаткою підприємства, яка не вибувала із його володіння; по-третє, 30.01.2015р. угода про розірвання договору оренди зареєстрована Удянською сільською радою, що відповідає вимогам Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 24.01.2000р. N119.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову Золочівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання недійсним договору оренди рішення суду з посиланням на статті 256,257,267 ЦК України мотивоване тим, що строк, у межах якого вона мала право звернутись до суду за захистом свого права, минув, а отже клопотання про застосування позовної давності є обґрунтованим, що, відповідно, є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову.

Фермерське господарство «ЛАН» з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2015р. у справі № 922/3543/15 в частині відмови в задоволенні первісного позову Фермерського господарства "ЛАН" та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фермерського господарства "ЛАН" до Золочівської районної державної адміністрації Харківської області, а саме: визнати недійсною угоду від 30.01.2015р. про розірвання договору оренди землі від 05.01.2006р., укладену між Фермерським господарством "ЛАН" та Золочівською районною державною адміністрацією Харківської області; в іншій частині рішення залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що станом на 30.01.2015р. (дата укладення угоди про розірвання договору оренди) головою господарства був Юхно Микола Єгорович, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак угода підписана Юхно Русланом Миколайовичем, а отже неуповноваженою особою. Крім того, зазначає, що за приписами статті 207 ГК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами, обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін, а отже, на думку апелянта, посилання суду на відсутність звернення до правоохоронних органів щодо втрати печатки ФГ «Лан», як на підставу правомірності підпису на оскаржуваній угоді, є безпідставним. Крім того, зазначає, що реєстрація договору оренди землі проводилась виконавчим комітетом відповідної ради за місцем розташування часток (паїв), однак оскаржувана угода зареєстрована Удянською сільською радою, що свідчить про відсутність у неї таких повноважень.

Відзивом від 17.09.2015р. Золочівська районна державна адміністрація Харківської області заперечує проти вимог апеляційної скарги та просить залишити рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2015р. у справі №922/3543/15 в частині відмови у задоволенні первісного позову без змін; скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2015р. у даній справі в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та постановити нове рішення, яким задовольнити вимоги Золочівської районної державної адміністрації про визнання договору оренди земельних ділянок площею 96,2110га із земель невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області, від 05.01.2006р. недійсним. При цьому зазначає, що позивачем не надано витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який б містив відомості про осіб, що мали право вчиняти дії від його імені станом на 01.12.2014р., тобто дату підписання заяви про розірвання договору оренди. Крім того, зазначає, що Золочівська районна державна адміністрація Харківської області дізналась про порушення її прав лише 31.07.2015р., тобто коли отримала витяг з ЄДР, а отже застосування судом позовної давності не відповідає обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що за своїм змістом вимоги, викладені у відзиві щодо скасування рішення господарського суду Харківської області від 17.08.2015р. в частині відмови в задоволенні зустрічного позову та прийняття в цій частині нового рішення, яким задовольнити вимоги Золочівської районної державної адміністрації про визнання договору оренди земельних ділянок площею 96,2110га із земель невитребуваних земельних часток (паїв), розташованих на території Удянської сільської ради Золочівського району Харківської області, від 05.01.2006р. недійсним, є апеляційною скаргою, які, відповідно, оплачуються судовим збором.

Проте, за приписами статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

17.09.2015р. Золочівською районною державною адміністрацією подано клопотання про призначення у справі 922/3543/15 почеркознавчої експертизи договору оренди земельних ділянок площею 96,2110га, укладеного 05.01.2006р. між Золочівською районною державною адміністрацією та ФГ «Лан», оскільки підписи Юхно Р.М. на цьому договорі, заяві від 01.12.2014р., листі від 14.01.2015р. та Статуті СГ «Лан» відрізняються. На розгляд експерта поставити питання: чи виконано рукописний текст на договорі оренди громадянином Юхно Русланом Миколайовичем.

Вказане клопотання відхилено колегією суддів Харківського апеляційного господарського суду з наступних підстав.

Відповідно статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. N 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до частини 1 статті 35ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Пунктом 5.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що визнання обставин може здійснюватися учасниками судового процесу: в письмовій формі шляхом зазначення про таке визнання у позовній заяві, відзиві на позовну заяву, поданих суду заяві, клопотанні, листі тощо; в усній формі під час надання суду усних заяв, клопотань і пояснень; у такому разі про визнання обставин зазначається у протоколі судового засідання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача за первісним позовом зазначив, що договір оренди землі від 05.01.2006р. підписаний не головою Фермерського господарства «ЛАН» Юхно Р.М., а іншою особою, позивач не заперечував даного факту.

Крім того, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами спору, що спірна угода від 30.01.2015р. про розірвання договору оренди земельної ділянки від 05.01.2006р. підписана неуповноваженою особою зі сторони ФГ «ЛАН», однак скріплена печаткою господарства.

Відповідно до п.64 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 р. N 1893, обов'язковому обліку підлягають печатки і штампи з повним найменуванням організацій; бланки з кутовими та повздовжніми штампами організацій, що мають необхідний трафаретизований текст документів, які дають право на інспектування, нагляд та відвідування організацій; посвідчення особи, посвідчення про відрядження, а також усі види перепусток, бланки документів про освіту (атестати, дипломи, посвідчення), трудові книжки. Порядок обліку, зберігання і використання інших видів печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство.

У пунктах 65-68 вказаної Інструкції зазначено особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Облік печаток і штампів ведеться у журналі за формою 11 (додаток 11), бланків - у журналі за формою 12 (додаток 12) окремо за видами бланків. Видача бланків відповідальним за їх використання особам здійснюється під розписку у відповідних журналах. Журнали обліку печаток, штампів і бланків включаються у номенклатуру справ, їх аркуші нумеруються, прошиваються і опечатуються. Печатки і штампи повинні зберігатися у сейфах або металевих шафах.

Проте, в порушення вимог Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.11.1998 р. N 1893, печатка Фермерського господарства «ЛАН» зберігалась неналежним чином, що призвело до її використання неуповноваженими особами, та, відповідно, до наявності спору між сторонами.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що недотримання посадовими особами Фермерського господарства «Лан» вимог чинного законодавства щодо ведення господарської діяльності, зокрема, щодо належного зберігання матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, призвело до спору між сторонами та необхідності звернення до суду за захистом порушеного права господарства та понесення позивачем за первісним позовом додаткових витрат у вигляді оплати судового збору, що в сукупності, може негативно вплинути на господарську діяльність позивача.

У відповідності до статті 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

З огляду на вказані вище порушення, колегія суддів дійшла висновку про наявність недоліків у роботі посадових осіб фермерського господарства, що, в свою чергу, є підставою для прийняття окремої ухвали, якою голову Фермерського господарства «ЛАН» має бути повідомлено про вказані недоліки та надано вказівку щодо вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 90, 99 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Окрему ухвалу надіслати голові Фермерського господарства «ЛАН» для розгляду.

Повідомити голову Фермерського господарства «ЛАН» про вказані недоліки в роботі посадових осіб Фермерського господарства «ЛАН» для вжиття відповідних організаційно-правових заходів.

Про вжиття вказаних заходів повідомити Харківський апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

суддя Лакіза В.В.

суддя Шутенко І.А.