ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" жовтня 2015 р.Справа № 924/1529/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Підлісноолексинецької сільської ради, с. Підлісний Олексинець, Городоцького району

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Городок

про зобовязання сплатити суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за договором про надання юридичної допомоги від 22.09.2015р.; ОСОБА_3 - голова сільради

від відповідача: ОСОБА_1 фізична особа-підприємець (у судовому засіданні 19.10.2015р.); ОСОБА_4 - за довіреністю №2241 від 28.10.2015р.

У судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення (вступна та резолютивна частини) проголошено 28.10.2015р., оскільки у судовому засіданні оголошувалась перерва.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача сплатити суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається, окрім іншого, на акт позапланової ревізії №5-43/14, складений 22.04.2014р. Городоцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією, згідно якого встановлено завищення обсягів і вартості виконаних робіт по поточному ремонту приміщення будинку культури с. Підлісний Олексинець Городоцького району на суму 6094,55 грн.; пункт 2 вимоги Городоцької міжрайонної державної фінансової інспекції від 14.05.2014р. за №5-31/857 „Про усунення недоліків та порушень, виявлених позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. шляхом стягнення з осіб, які допустили порушення, суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн.; постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. у справі №822/5516/14, якою зобовязано Підлісноолексинецьку сільську раду виконати пункти 2, 3 вимоги Городоцької міжрайонної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 14.05.2014р. №5-31/857 „Про усунення недоліків та порушень, виявлених позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р..

До того ж, у позовній заяві, посилаючись на документи вказані вище, позивач зазначив про виявлення комісією під час ревізії зайвого списання 83,0 кв.м. шпалер із тканини на суму 553,61 грн. Однак, вказану суму не було заявлено до суми позову, а навпаки, зазначено про її перерахування на рахунок сільської ради.

Судом також відмічається, що при поданні позовної заяви позивачем зазначено третю особу на стороні позивача Державну фінансову інспекцію в Хмельницькій області. Між тим, згідно абз. 4 п. 1.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції №18 від 26.12.2011р., питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі. Саме лише зазначення в позовній заяві та/або у вступній частині судового рішення певного підприємства чи організації як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, без вирішення судом питання щодо її допущення або залучення до участі у справі не надає їй відповідного процесуального статусу.

Позивачем не обгрунтовано, яким чином прийняття судом рішення у справі може вплинути на права або обовязки Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області. Суд, під час розгляду справи, також не вбачав підстав для її залучення.

У судовому засіданні 28.10.2015р. представником позивача подано письмові пояснення, згідно яких позивачем конкретизовано, які об'єми робіт завищено, на яку суму та які витрати не підтверджено бухгалтерськими документами.

Присутні у судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, натомість заявив клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили вироком у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України.

Заявлене клопотання мотивував тим, що на даний час в провадженні Городоцького районного суду перебуває кримінальне провадження по його обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України. Предметом дослідження у вказаній кримінальній справі є питання законності дій ОСОБА_1 при виконанні будівельних робіт з поточного ремонту приміщення будинку культури у с. Підлісний Олексинець Городоцького району.

Враховуючи викладене, робить висновок, що до вирішення питання про наявність чи відсутність у його діях складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, що виразилось у завищенні вартості виконаних робіт, розгляд даної справи №924/1529/15 є неможливим.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав подане клопотання про зупинення провадження у даній справі. Між тим, подав заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату, посилаючись на необхідність ознайомлення з матеріалами справи та підготовки відповідної письмової позиції.

Представники позивача заперечували проти відкладення судового засідання.

У задоволенні заяви про відкладення суд відмовив з огляду на те, що наведені представником відповідача обставини не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 ГПК України. До того ж, суд прийняв до уваги строки вирішення спору, з огляду на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, відповідач під час розгляду справи мав достатньо часу та можливості для здійснення захисту своїх інтересів.

Розглянувши клопотання відповідача про зупинення, суд відмовив в його задоволенні враховуючи наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Отже, враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен зясовувати, як повязана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємоповязаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у іншій справі.

При цьому повязаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Наявність в провадженні Городоцького районного суду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, при виконанні будівельних робіт з поточного ремонту приміщення будинку культури у с. Підлісний Олексинець Городоцького району, не дає підстав для висновку про неможливість розгляду даної справи, та не перешкоджає встановленню судом у даній справі фактичних обставин.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

На поточний ремонт Підлісноолексинецького будинку культури складено дефектний акт, який затверджено 14.05.2013р. сільським головою с. Підлісний Олексинець ОСОБА_5 У даному акті визначено обєми виконання ремонтних робіт. На його підставі було складено зведений кошторисний розрахунок поточного ремонту приміщення будинку культури с. Підлісний Олексинець від 14.05.2013р., в якому відображено обєм робіт та вартість робіт загалом на суму 38109,89 грн.

14.05.2013р. між Підлісноолексинецькою сільською радою (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір №16 про надання послуг по поточному ремонту приміщення будинку культури с. Підлісний Олексинець Городоцького р-ну Хмельницької обл., за умовами якого виконавець зобовязується, за завданням замовника, своїми силами і засобами провести поточний ремонт у приміщенні будинку культури с. Підлісний Олексинець відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1).

Надання послуг оформлюється актом про надання послуг, який підписується повноважними представниками сторін цього договору (п. 2.1 договору).

У розділі 3 сторонами обумовлено ціну та умови оплати, а саме: вартість робіт за цим договором становить 38109,89 грн. Фактична вартість робіт визначається згідно актів прийняття виконаних робіт на підставі фактичного виконання. Договірна ціна визначена у відповідності з ДБН Д.1.1-1-2000 (зі змінами та доповненнями) є твердою. Повний розрахунок за надані виконавцем послуги здійснюється замовником протягом 3-х банківських днів після підписання акту виконаних робіт. Остаточний розрахунок по договору здійснюється замовником після виконання всього обєму робіт, передбачених кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначається в межах вартості робіт, передбачених договірною ціною, із урахуванням виконаних робіт та їх вартості за одиницю виміру.

Обовязки сторін передбачено у розділі 4 договору, серед яких, в обовязки замовника входить (пп. 4.2.1, 4.2.2) приймати від виконавця послуги, що надаються згідно з цим договором; після контролю за достовірністю актів про надання послуг виконавцем, підписувати ці акти в 5-ти денний термін з моменту їх одержання.

На виконання умов договору відповідачем виконано, а позивачем прийнято роботи на загальну суму 38109,89 грн., про що свідчать довідка про вартість виконаних робіт/та витрати форми КБ-3 за травень 2013 року на суму 9897,45 грн., акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за травень 2013 року на суму 9897,45 грн.; довідка про вартість виконаних робіт/та витрати форми КБ-3 за червень 2013 року на суму 17557,22 грн., акт №2 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень 2013 року на суму 17557,22 грн.; акт №3 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за червень 2013 року на суму 10655,22 грн.

Вказані довідки та акти підписано позивачем та відповідачем без зауважень та проставлено печатки сторін.

Вартість виконаних робіт на суму 38109,89 грн. сплачено позивачем в повному обсязі, про що свідчать платіжні доручення №246 від 21.05.2013р. на суму 9897,45 грн., №252 від 15.10.2013р. на суму 17557,22 грн., №253 від 11.06.2013р. на суму 10655,22 грн.

У матеріалах справи міститься акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. №5-43/14, складений 22.04.2014р. Городоцькою міжрайонною державною фінансовою інспекцією.

У вказаному акті (сторінка 5) зазначено, що перерахунком вартості виконаних робіт у відповідності до актів приймання виконаних будівельних робіт по поточному ремонту приміщення будинку культури у співставленні з фактичними обсягами робіт, визначених комісійним актом контрольного обміру від 17.04.2014р., встановлено завищення обсягів і вартості виконаних робіт на суму 6094,55 грн., чим порушено вимоги п. 3.3.10.1 ДБН Д.1.1-2000, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174 (із змінами та доповненнями). В акті також зазначено, що порушення зі сторони Підлісноолексинецької сільської ради допущені колишнім сільським головою ОСОБА_5, якою підписано акти виконаних робіт, зі сторони підрядника фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

14.05.2014р. Городоцька міжрайонна державна фінансова інспекція звернулася до Підлісноолексинецької сільської ради з вимогою за №5-31/857 „Про усунення недоліків та порушень, виявлених позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., зокрема, у пункті 2 якої зазначено про стягнення з осіб, які допустили порушення, суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн.

У Хмельницькому окружному адміністративному суді розглядалась справа №822/5516/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області до Підлісноолексинецької сільської ради про зобовязання виконати пункти 2, 3 вимоги „Про усунення недоліків та порушень, виявлених позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. від 14.05.2014р. №5-31/857, зокрема, стягнути з осіб, які допустили порушення, суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17.02.2015р. у справі №822/5516/14 адміністративний позов задоволено. Зобовязано Підлісноолексинецьку сільську раду виконати пункти 2, 3 вимоги Городоцької міжрайонної державної фінансової інспекції Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області від 14.05.2014р. №5-31/857 „Про усунення недоліків та порушень, виявлених позаплановою ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Підлісноолексинецької сільської ради за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р..

18.06.2015р. Підлісноолексинецька сільська рада звернулася до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогою за №97 про повернення в 30-денний термін з дня отримання листа сплачених коштів у сумі 6648,16 грн.

У відповідь на вимогу, листом від 09.07.2015р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 повідомив про неможливість здійснення проплати, посилаючись на ті обставини, що на даний час триває судове слідство з приводу даних обставин і вироку по даній справі Городоцьким районним судом ще не постановлено; по даній кримінальній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст.ст. 627, 629, 632 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору від 14.05.2013р., який за своєю правовою природою є договором підряду, і кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, зокрема, відповідач зобовязався провести поточний ремонт у приміщенні будинку культури с. Підлісний Олексинець, а позивач прийняти вказані роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно до приписів статей 837, 843, 845 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Абзацом першим ч. 4 ст. 882 ЦК України передбачено, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони вільно на власний розсуд визначили обєм робіт у кошторисі, що підлягають виконанню, та їх вартість у договорі та кошторисі. Відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обовязковими для сторін.

Зобовязання за зазначеним договором сторонами виконано повністю, приймання-передачу робіт оформлено без будь-яких зауважень і претензій, підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3; позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорі.

У матеріалах справи відсутні докази визнання недійсними у судовому порядку актів приймання виконаних будівельних робіт. Відсутні й докази на підтвердження факту звернення позивача до відповідача з ініціативою внести зміни до договору щодо ціни чи умов оплати в передбаченому ст. 188 ГК України порядку. Матеріали справи також не містять даних про те, що договір в частині визначення ціни визнано у встановленому законом порядку недійсним повністю або частково з підстав її завищення, чи до нього внесено відповідні зміни.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Пунктом 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що збитками визначаються втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, потребує доведення наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини; за відсутності одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Заявлені позивачем до стягнення кошти не є збитками у розумінні вищезазначених статей, оскільки відповідач, як вже вказувалось вище, виконав весь обєм робіт і на суму, які сторони передбачили у договорі, а позивач прийняв виконані роботи без заперечень та зауважень в добровільному порядку та оплатив їх у розмірі, встановленому договором.

Акт ревізії і зазначені в ньому відомості та вимога про усунення недоліків за своєю правовою природою не можуть бути безумовним доказом наявності фактів, які в силу норми ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не потребують доказування. Акт ревізії не являється первинним документом бухгалтерського обліку та фінансової звітності, він лише фіксує можливі фінансові порушення і не є належним доказом порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Вищевказаний акт та вимога не змінює, не припиняє частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобовязання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт, оскільки виявлення будь-яких порушень в діяльності позивача за спірний період не свідчить про зміну правовідносин між ним та відповідачем, що виникли саме на підставі укладеного та виконаного договору.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 07.10.2015р. у справі №908/5454/14, від 29.09.2015р. у справі №910/3716/15-г, від 28.04.2015р. у справі №922/553/14.

Не свідчить про зміну, припинення частково або повністю договірних правовідносин сторін і постанова Хмельницького окружного адміністративного суду, оскільки судом не досліджувався та не встановлено факт порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 умов договору та спричинення збитків позивачу.

До того ж, позивач не довів наявність обєктивної та субєктивної сторони спричинення відповідачем збитків, зокрема, причинно-наслідковий звязок між неналежним виконанням саме відповідачем договірних зобовязань за договором та спричиненням позивачу збитків.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене вище, оскільки кошти, які позивач просить стягнути з відповідача отримано ним, як оплату належно виконаних та прийнятих за договором робіт, тобто, такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору, а також враховуючи, що позивачем не доведено порушення відповідачем своїх зобовязань, передбачених договором, та у звязку з цим спричинення збитків у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові Підлісноолексинецької сільської ради, с. Підлісний Олексинець, Городоцького району до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Городок про зобовязання сплатити суму завданих збитків внаслідок завищення вартості будівельних робіт на суму 6094,55 грн. відмовити.

Повне рішення складено 30 жовтня 2015 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника: 1 - до справи, 2 - позивачу , 3 - відповідачу.