УХВАЛА

29.10.2015 р.Справа № 910/23215/15

За позовом Діагео Скотланд Лімітед

до 1) Державної служби інтелектуальної власності України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино -

коньячний завод"

про визнання недійсним патенту та припинення порушення прав інтелектуальної

власності

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Коваль М.М. за довіреністю № б/н від 10.12.2014 р.;

від відповідача: 1) Свинченко Г.Д. за довіреністю № 1-8/8568 від 21.11.2014 р.;

2) Карпенко О.С. за довіреністю № б/н від 10.08.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Діагео Скотланд Лімітед звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до: 1) Державної служби інтелектуальної власності України, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімферопольський вино - коньячний завод" про визнання недійсним патенту та припинення порушення прав інтелектуальної власності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.09.2015 р.

08.09.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшло клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

16.09.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли пояснення по справі, клопотання про призначення судової експертизи та додаткові документи по справі.

30.09.2015 р. від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив по справі.

У судовому засіданні 30.09.2015 р. представник відповідача-2 подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 30.09.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 30.09.2015 р. оголошувалась перерва до 29.10.2015 р.

12.10.2015 р. від позивача надійшли письмові пояснення по справі щодо відзивів відповідачів.

29.10.2015 р. від відповідача-2 через відділ діловодства суду надійшли відзив на клопотання про залучення доказів, відзив на письмові пояснення, відзив на клопотання про забезпечення позову та відзив на клопотання про призначення судової експертизи.

У судовому засіданні 29.10.2015 р. представник позивача підтримав клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник відповідача-2 проти вжиття заходів до забезпечення позову заперечила.

Представник відповідача-1 проти задоволення клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову не заперечила.

Дослідивши наявні в справі матеріали з огляду на подану заяву про забезпечення позову, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги вказаної заяви, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд відзначає наступне.

Забезпечення позову, за своєю правовою природою, є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів держави, територіальних громад, юридичних або фізичних осіб.

У відповідності до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування, зокрема, своїх вимог. Наведене стосується й вимоги щодо забезпечення позову.

Тобто, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (п. 1.1. інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 № 01-8/2776 «Про деякі питання практики забезпечення позову»).

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9).

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано та не доведено належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову, та що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог, суд відмовляє у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Н.І. Зеленіна