ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р. Справа № 925/1520/15

За позовом публічного акціонерного товариства "Уманьгаз"

до управління агропромислового розвитку Маньківської районної державної адміністрації

про стягнення 68339 грн. 65 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 14.01.2015 № 98;

від відповідача: не зявився;

Публічне акціонерне товариство Уманьгаз звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Управління агропромислового розвитку Маньківської районної державної адміністрації про стягнення 68339 грн. 65 коп., у тому числі 55457 грн. 07 коп. основного боргу, 12245 грн. 35 коп. пені та 637 грн. 23 коп. 3% річних.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 1827 грн. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договорами на постачання природного газу за регульованим тарифом від 02.01.2014 №83/14-Б та від 02.01.2015 № 92/15-Б щодо оплати поставленого йому позивачем на виконання цих договорів природного газу.

Ухвалою від 11.09.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства Уманьгаз до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її до розгляду в судовому засіданні на 11 годину 01.10.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 01.10.2015 господарський суд Черкаської області у звязку з неявкою представника відповідача. Відклав розгляд справи на 12 годину 27.10.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.10.2015 за участю представника позивача, останній повідомив господарський суд про часткове погашення відповідачем основного боргу в сумі 11362 грн. 87 коп.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 01.10.2015 на 12 годину 27.10.2015, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення йому 06.10.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник відповідача в це судове засідання не зявився і про причини незявлення господарський суд не повідомив.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2014 публічне акціонерне товариство Уманьгаз як постачальник та управлінням агропромислового розвитку Маньківської районної державної адміністрації як споживач уклали між собою договір №83/14-Б на постачання в 2014 році природного газу за регульованим тарифом (далі - договір № 83/14-Б).

02 січня 2015 публічне акціонерне товариство Уманьгаз як постачальник та управлінням агропромислового розвитку Маньківської районної державної адміністрації як споживач уклали між собою договір №92/15-Б на постачання в 2015 році природного газу за регульованим тарифом (далі - договір № 83/14-Б).

Відповідно до п. 1.1 договорув № 83/14-Б та п. 1 договору №92/15-Б постачальник зобовязався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених цими договорами для забезпечення потреб споживача, а останній зобовязався оплатити постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строки, порядку та на умовах також передбачених цими договорами.

У п. 2.7 договору № 83/14-Б та у п. 2.9 договору № 92/15-Б їх сторони визначили, що акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Пунктом 4.1 договорів № 83/14-Б та № 92/15-Б їх сторони встановили, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики, з моменту введення їх у дію.

У п. 4.6 договорів № 83/14-Б та № 92/15-Б їх сторони передбачили, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договорів. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.2.2 договорів № 83/14-Б та № 92/15-Б у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, 3% річних та інфляційні втрати.

На виконання договорів № 83/14-Б та № 92/15-Б позивач поставив відповідачу за цінами, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, природний газ у листопаді 2014 року у кількості 3,148 тис. куб. м. на суму 21194 грн. 60 коп., у грудні 2014 року у кількості 4,112 тис. куб. м. на суму 31711 грн. 42 коп., у січні 2015 року у кількості 4,310 тис. куб. м. на суму 33238 грн. 38 коп., у лютому 2015 року у кількості 4,794 тис. куб. м. на суму 35797 грн. 37 коп. і у березні 2015 року у кількості 2,222 тис. куб. м. на суму 25295 грн. 07 коп., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі природного газу бюджетними організаціями та установами від 30.11.2014, від 31.12.2014, від 31.01.2015, від 28.02.2015 і від 31.03.2015.

Відповідач свої зобовязання перед позивачем за договорами № 83/14-Б та № 92/15-Б щодо своєчасної і повної оплати природного газу належним чином не виконав.

Станом на 31.07.2015 року сума боргу відповідача за спожитий ним у період з листопада 2014 року по березень 2015 року природний газ згідно з розрахунком позивача становила 55457 грн. 07 коп.

31 серпня 2015 року відповідач перерахував позивачу на його рахунок в установі банку 6514 грн. 87 коп. плати за поставлений у 2015 році природний газ, що підтверджується банківською випискою із особового рахунку позивача, проте останній станом на 08.09.2015 день подання ним позову до господарського суду Черкаської області не врахував цю оплату відповідачем у розрахунку стягуваної суми основного боргу за природний газу і відповідно завищив його фактичний розмір на 6514 грн. 87 коп.

27 жовтня 2015 року, тобто уже після подання позивачем позову до господарського суду Черкаської області, відповідач перерахував позивачу на його рахунок в установі банку ще 4848 грн. плати за поставлений у 2015 році природний газ, що також підтверджується банківською випискою із особового рахунку позивача.

Таким чином, станом на день прийняття господарським судом Черкаської області цього рішення сума основного боргу відповідача перед позивачем за спожитий природний газ становить 44094 грн. 20 коп. (55457 грн. 07 коп. 6514 грн. 87 коп. 4848 грн.).

За порушення встановленого п. 4.6 договорів № 83/14-Б та № 92/15-Б строку проведення остаточного розрахунку за спожитий природний газ позивач нарахував відповідачу до сплати 12245 грн. 35 коп. передбаченої п. 6.2.2 вказаних договорів пені та 637 грн. 23 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних за період прострочення з 06.12.2014 по 31.07.2015. Відповідач ці суми пені та 3% річних позивачу не сплатив.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обовязковим для виконання.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав належним чином грошові зобовязання за господарськими договорами № 83/14-Б та № 92/15-Б щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем у період з листопада 2014 року по березень 2015 року природного газу, заборгувавши позивачу 44094 грн. 20 коп. і тим самим порушивши його права на своєчасне одержання повної вартості поставленого природного газу.

Відтак позивач в порядку захисту свого порушеного права вправі вимагати примусового виконання відповідачем грошових зобовязань за договорами № 83/14-Б та № 92/15-Б в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь 44094 грн. 20 коп. основного боргу, а також передбачених п. 6.2.2 цих договорів та ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України пені і 3% процентів річних.

Стягувані суми пені та 3% річних нараховані позивачем у відповідності з фактичними обставинами виконання відповідачем договорів № 83/14-Б та 92/15-Б, умовами цих договорів та вимогами чинного законодавства.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 44094 грн. 20 коп. основного боргу, 12245 грн. 35 коп. пені та 637 грн. 23 коп. 3% річних.

В частині вимоги про стягнення фактично сплаченої відповідачем станом на день подання позивачем позову до господарського суду Черкаської області суми основного боргу у розмірі 6514 грн. 87 коп. у позові слід відмовити.

В частині вимоги про стягнення фактично сплаченої відповідачем після подання позивачем позову до господарського суду Черкаської області суми основного боргу у розмірі 4848 грн. провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 1101 грн. 89 коп. витрат на сплату судового збору.

Позивач за подання позову за платіжним дорученням від 27.08.2015 №1089 надміру сплатив 609 грн. судового збору, який відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір повернення судового збору у передбачених цим Законом випадках здійснюється ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Позивач з клопотанням про повернення судового збору до господарського суду Черкаської області не звертався, тому при прийнятті цього рішення питання про повернення позивачу надміру сплаченого ним судового збору не розглядалося.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з управління агропромислового розвитку Маньківської районної державної адміністрації (вул. Леніна, 14, смт. Маньківка, Черкаська область, 20100, ідентифікаційний код 00733599) на користь публічного акціонерного товариства Уманьгаз (вул. Деревянка, 19, м. Умань, Черкаська область, 20300, ідентифікаційний код 03361419) 44094 грн. 20 коп. основного боргу, 12245 грн. 35 коп. пені, 637 грн. 23 коп. 3% річних та 1101 грн. 89 коп. витрат на сплату судового збору.

В частині вимоги про стягнення 4848 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

У задоволенні решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 02.11.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко