ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.2015 Справа № 905/1270/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт», м. Краматорськ, Донецька область

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю « ДОМНАСЕРВІС»

про стягнення 113 137,59 гривень

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт», м. Краматорськ, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ», м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМНАСЕРВІС»

про стягнення 300 000,00 гривень та зобовязання вчинити певні дії, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 05.06.2015)

від відповідача: не зявився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» про стягнення 113 137,59 гривень з яких: 65 685,81 гривень заборгованості, 8 974,10 гривень пені, 1 885,51 гривень річних, 36 592,47 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобовязання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг за прострочку оплати якого нараховуються інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, пеня і штраф на підставі договору.

17 вересня 2015 року представником позивача подано заяву про уточнення позовних вимог за змістом якої останній просить стягнути з відповідача 63 685,81 гривень заборгованості, 8 834,82 гривень пені, 2 037,88 гривень річних, 34 489,13 гривень інфляційних втрат, а всього 111 310,39 гривень.

Так, в силу приписів пункту 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», суд розцінює подану заяву, як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

В пункті 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким останній заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає, що строк оплати виконаних робіт на момент подачі позову не настав.

21 вересня 2015 року надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» за змістом якої останній просить:

- зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» усунути виявлені недоліки у роботі згідно зі схемою-карткою ремонтних робіт майданчика плит під навантажувачі;

- стягнути 300 000,00 штрафних санкцій, що складає 150 000,00 гривень неустойки за порушення строків виконання робіт та 150 000,00 гривень штрафу за неякісне виконання робіт.

Статтею 60 ГПК України передбачено право відповідача до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом.

За змістом пункту 3.15. вищеозначеної постанови право відповідача на подання зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті.

Враховуючи те, що розгляд справи по суті не розпочався, ухвалою господарського суду Донецької області від 22 вересня 2015 року зустрічну позовну заяву було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

В обґрунтування своїх вимог позивач за зустрічним позовом посилається на те, що роботи відповідачем були виконані неякісно та з порушенням строків їх виконання.

Відповідач за зустрічним позовом надав відзив на позовну заяву, яким заперечує проти доводів позивача і просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши уповноважених представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши надані суду докази, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2013 року між сторонами був укладений договір на виконання будівельно-монтажних робіт № 74-10-13, згідно з п.п.1.1.,1.2. якого Підрядник (позивач) зобовязався на свій ризик виконати в порядку та на умовах договору будівельно-монтажні роботи в обсязі, передбаченому затвердженими Замовником кошторисами або проектами, а Замовник - прийняти і оплатити виконані роботи в порядку і строки передбачені договором.

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ч.2 ст.837 ЦК України)

Ціна договору становить 5000290,03 гривень, у тому числі 20% ПДВ у сумі 833 381,67 гривень. (п.3.1. договору)

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобовязань (в тому числі гарантійних) за цим договором. (п.15.4., 15.5. договору)

Оплата за договором проводиться в порядку, передбаченому п.4.1. договору.

Згідно п.4.1.1. Замовник здійснює Підряднику оплату на придбання матеріалів. Вартість матеріалів, необхідних для виконання робіт зазначених в п.1.1. договору, складає 3 295 239,36 гривень , в тому числі ПДВ.

Оплата Замовником виконаних робіт проводиться поетапно (щомісячно), протягом 20 календарних днів від дати підписання сторонами Актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в), підтверджених Довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3), на підставі представлених Підрядником рахунків і податкових накладних та перерахування Замовнику коштів за цей період з боку Основного Замовника.(п.4.1.2. договору)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Перевіряючи дотримання кожною зі сторін своїх зобовязань за договором, господарським судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом у період з 01.10.2013 по 31.03.2014 було перераховано позивачу передбачену договором суму авансу, останній платіж якої був здійснений 31.03.2014.

Позивач за первісним позовом виконав будівельно-монтажні роботи, що підтверджується Актами приймання виконаних робіт № 8 від 29 липня 2014 року на суму 60 600,65 гривень, № 7 від 30 червня 2014 року на суму 7 698,00 гривень, № 6 від 30 травня 2014 року на суму 108 295,90 гривень, б/н від 28 лютого 2014 року на суму 81 465,29 гривень, б/н від 20 грудня 2013 року на суму 1 028 296,63 гривень, б/н від 26 листопада 2013 року на суму 776 918,23 гривень, № 2 від 15 листопада 2013 року на суму 1 784 892,29 гривень, б/н від 31 жовтня 2013 року на суму 467 518,82 гривень.

Відповідачем здійснювались часткові оплати, проте доказів повного погашення заборгованості останнім не надано.

Наявність заборгованості в сумі 63 685,81 гривень підтверджується наявним в матеріалах справи актом звіряння взаємних розрахунків підписаним обома сторонами та скріпленим печатками підприємств.

Позивачем за первісним позовом була направлена претензія за вих. № 080515 від 08.05.2015 з вимогою про сплату суми заборгованості.

У відповіді на претензію за вих. №08/389 від 21.05.2015 відповідач за первісним позовом підтвердив наявність заборгованості в сумі 65 685,81 гривень, повідомив про неможливість своєчасного та повного виконання зобовязання у звязку з ненадходженням грошових коштів від Основного замовника.

Аналогічні посилання відповідача містяться у відзиві на позовну заяву, у звязку з чим останній не кваліфікує свої дії як порушення зобовязання.

Щодо посилань відповідача на неналежне фінансування з боку Основного замовника господарський суд зазначає, що викладені факти не звільняють відповідача від оплати вартості виконаних позивачем робіт, оскільки такі обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання зобов'язання.

В силу статті 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом в частині стягнення 63 685,81 гривень є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п.10.2. договору у випадку порушення строку оплати виконаних робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,01 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивачем за первісним позовом нараховані пеня в розмірі 8 834,82 гривень період з 08.09.2014 по 17.02.2015, 3% річних в розмірі 2 037,88 гривень за період з 20.07.2014 по 08.09.2015, інфляційні втрати в розмірі 34 489,13 гривень за період серпень 2014 року липень 2015 року.

Враховуючи, що розмір річних не встановлений договором, вони підлягають нарахуванню відповідно до закону.

Щодо періоду нарахування позивачем заявлених вимог, суд встановив наступне.

Відповідачем помилково визначено початковою датою нарахування відсотків річних і інфляційних 20 липня 2014 року.

Оскільки обчислення строку прострочки здійснюється з наступного дня за останнім днем виконання зобовязання (18.08.2014 року), нарахування необхідно здійснювати з 19 серпня 2014 року.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат є завищеним.

Обґрунтована сума пені становить 8 720,59 гривень, 3% річних становить 2 020,50 гривень, а сума інфляційних втрат 34 425,91 гривень.

Вимоги зустрічної позовної заяви про зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» усунути виявлені недоліки у роботі згідно зі схемою-карткою ремонтних робіт майданчика плит під навантажувачі та стягнення 150 000,00 гривень штрафу за неякісне виконання робіт, господарський суд вважає необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.9.3. договору, якщо після прийняття робіт, протягом гарантійного строку, Замовник виявіть відступлення від умов договору або інші дефекти виконаних робіт, які не могли бути встановлені при звичайному способі її приймання (приховані недоліки), в тому числі такі, що були умисно приховані Підрядником, він зобовязаний повідомити про це Підрядника.

За приписами ч.3 ст.835 ЦК України якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Відповідачем не надано суду доказів повідомлення позивача про виявлені приховані недоліки.

Посилання відповідача на те, що ним була надіслана позивачу кінцева відомість (проміжний акт прийомки обєкта будівництва) від 29.12.2014, як доказ наявності прихованих недоліків, судом не приймається до уваги, оскільки позивач не був своєчасно повідомлений про виявлені недоліки і його представник не був викликаний до участі в актуванні недоліків.

Згідно з ч.4 ст.853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Таким чином, позивач був позбавлений можливості висловити свої заперечення, якщо виявлені недоліки не повязані з виконаними ним роботами.

Позовні вимоги щодо стягнення штрафу за прострочку виконання робіт суд вважає обґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до п.21. договору строк виконання робіт становить 60 календарних днів с моменту отримання попередньої оплати на матеріали згідно п.4.1. договору. У випадку порушення строків, визначених п.1.2. договору строк виконання робіт зміщується на кількість днів порушеного Замовником зобовязання.

Враховуючи, що остання сума попередньої оплати була перерахована 31.03.2014, то останнім днем виконання робіт є 31.10.2014.

Фактично роботи були виконані позивачем 29.07.2014, що підтверджується актом № 8 від 29.07.2014.

Таким чином, прострочка становить 58 днів.

Згідно п.п.10.3.2 договору порушення підрядником строків виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику неустойку у розмірі 0,03% % від договірної вартості робіт (з урахуванням НДС), визначеної п.3.1. цього договору за кожен день прострочення.

Відповідачем нарахований штраф у сумі 885 051,34 за 59 днів прострочки, виходячи з суми договору. 5 000 290,03 гривень, але він просить стягнути лише 150 000,00 гривень, що є його правом.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги сторонами частково обґрунтовані, документально доведені, вони підлягають задоволенню в обґрунтований частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 ГПК України пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 230-232, 235, 253, 526, 530, 610, 611, 627, ч.1 ст.837, ч.3,4 ст. 853 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 60, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» про стягнення 113 137,59 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок № 2-В; р/р 4016 в АТ «Сбербанк Росії», м.Київ, МФО 320627; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» (49106, АДРЕСА_1; р/р 7358 в КБ «Приватбанк», МФО 305299; ) 63 685,81 гривень заборгованості, 8 720,59 гривень пені, 2 020,50 гривень річних, 34 425,91 гривень інфляційних втрат, 2 177,06 гривень судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» про стягнення 150 000,00 гривень штрафу, 150 000,00 гривень неустойки та зобовязання за власний рахунок усунути виявлені недоліки виконаних робіт задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпробуд ВВ» (49106, АДРЕСА_1; р/р 7358 в КБ «Приватбанк», МФО 305299; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трест Донбасдомнаремонт» (84313, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок № 2-В; р/р 4016 в АТ «Сбербанк Росії», м.Київ, МФО 320627; ) 150 000,00 гривень неустойки, 2 250,00 гривень судового збору.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 20.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 23.10.2015.

Суддя О.В. Овсяннікова