РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/22328/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"
До Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
Простягнення 2 926,73 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Онищенко Н.С., представник за довіреністю № 13-11-26096 від 30.09.2015 р.;
Від відповідача: Татаріна О.Ю., представник за довіреністю № 2747 від 24.09.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку Стрюкової Ірини Олександрівни звернулося до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" заборгованості за договором суборенди частини нежитлового приміщення від 01.12.2013 р. з врахуванням індексу інфляції та 3 % річних з прострочених сум, а також штраф.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/22328/15 від 01.09.2015 р., яку призначено до розгляду на 06.10.2015.

У судове засідання, призначене на 06.10.2015 р., з'явилися представники сторін, які надали суду для залучення до матеріалів справи документи, витребувані ухвалою від 01.09.2015.

В ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на порушення відповідачем обов'язку з своєчасного і повного внесення орендної плати.

Представник відповідача проти позову заперечував, з підстав, викладених у письмових запереченнях від 06.10.2015 р. № 4209 та просив суд здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки у серпні 2015 Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" вже направляло банку лист про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" в якості орендаря та Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" в якості суборендодавця 01.12.2013 року уклали договір суборенди нежитлового приміщення, за умовами якого орендар зобов'язався передати, а суборендар зобов'язався прийняти у тимчасове платне користування на 2 роки та 11 місяців на умовах суборенди без права викупу частину нежитлового приміщення, загальною площею 4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Факт передачі позивачем відповідачу приміщення площею 4 кв.м. підтверджується приєднаним до матеріалів справи актом прийому-передачі нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 1.2 договору приміщення знаходиться у володінні та користуванні орендаря за договором оренди № 5513 від 29.05.2008 р., укладеного між орендарем та ОСОБА_4.

Згідно з п. 5.1 договору суборендна плата становить 1 200,00 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

У п. 5.3 договору сторони погодили, що протягом трьох робочих днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення суборендар перераховує орендарю двомісячну суборендну плату за перший та останній місяць суборенди. Починаючи з другого місяця суборенди суборендна плата перераховується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендаря на підставі рахунку, отриманого від орендаря та акту приймання-передачі послуг суборенди, не пізніше 10 числа кожного місяця за поточний місяць.

Вартість комунальних та експлуатаційних послуг входить в розрахунок суборендної плати та окремо не компенсується (п. 5.6).

01.05.2014 р. сторонами було підписано додатковий договір № 1 до договору суборенди, відповідно до якого розмір орендної плати було зменшено до 600,00 грн. на місяць.

01.09.2014 р. сторони уклали додатковий договір № 9235, у п. 1 якого домовилися не нараховувати орендну плату в період з 01.09.2014 р. до поновлення діяльності відділення № НОМЕР_1 "КБ "Надра" та укладення відповідного додаткового договору.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, за твердженням позивача, прострочення відповідача за вищевказаним договором в частині своєчасного внесення орендної плати, а саме, згідно з поданим розрахунок прострочення відповідача станом на 10.08.2014 складає 1 400,00 грн., з яких 200,00 грн. - борг за червень 2014 року, 600,00 грн. - борг за липень 2014 року та 600,00 грн. - борг за серпень 2014 року.

У ст. 774 Цивільного кодексу України закріплено, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно зі ст. 773 Цивільного кодексу України наймач зобов'язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У липні 2015 року позивач направив відповідачу лист від 20.07.2015 р. № 1-5-19507 з вимогою про погашення 1 400,00 грн. боргу з орендної плати за договором суборенди.

У липні 2015 року відповідач надав позивачеві відповідь № 3383 від 04.08.2015 р., в якій просив здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 1 400,00 грн., оскільки відповідно до заяви про визнання кредитором банку від 8.07.2015 № 3023/17 кредиторські вимоги Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" становлять 1 267 777,41 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що позивач має перед ним заборгованість в розмірі 1 267 777,41 грн. та просив суд провести зарахування зустрічних однорідних грошових вимог.

Суд відхиляє заперечення відповідача проти позову, оскільки відповідно до чинного законодавства зарахування зустрічних однорідних грошових вимог не може відбуватися в ході розгляду господарським судом спору та не належить до компетенції суду.

Так, у ст. 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Крім того, розглядаючи даний спір, суд не може вважати, що між сторонами відбулося зарахування зустрічних однорідних грошових вимог на суму 1 400,00 грн. через наявність у Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованості перед Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" в розмірі 1 267 777,41 грн. та через направлення відповідачем до банку кредиторської заяви зважаючи на наявність особливих застережень щодо діяльності банків, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також і загальними положеннями чинного законодавства щодо припинення зобов'язань.

Зокрема, у п. 4-1 ст. 602 Цивільного кодексу України встановлено заборону зарахування зустрічних вимог за зобов'язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог.

На підставі Постанови Правління Національного банку України Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" до категорії неплатоспроможних" від 05.02.2015 р. № 83 виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ухвалила рішення № 26 про введення з 06.02.2015 року тимчасової адміністрації в Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра".

Відповідно до постанови Правління Національного банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" від 04.06.2015 р. № 356 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" від 05.06.2015 р. № 113, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку - Стрюкову Ірину Олександрівну строком на 1 рік з 05.06.2015 р. до 04.06.2016 р.

Таким чином, незважаючи на те, що відповідач не подав суду докази надіслання позивачу кредиторської заяви і заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, підстави вважати припиненими у відповідача зобов'язань перед банком на суму 1 400,00 грн. відсутні, з огляду на неможливість припинення зобов'язань у названий спосіб зважаючи на процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з ринку та його ліквідацію у спірний період.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги про стягнення 1 400,00 грн. суми основного боргу є доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нарахування за ст. 625 Цивільного кодексу України (44,53 грн. 3 % річних, 782,20 грн. інфляційних втрат) та 700,00 грн. штрафу, розраховані з моменту прострочення станом на 10.08.2015 р.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлені судом обставини порушення відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем за договором оренди, позовні вимоги в цій частині також є обґрунтованими і такими, що відповідають приписам чинного законодавства.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 9.1 договору суборенди сторони визначили, що у випадку порушення зобов'язання наступає встановлена договором та (або) чинним законодавством відповідальність.

У випадку порушення суборендарем строків оплати платежів за договором більше, ніж на 25 календарних днів, суборендар сплачує орендарю штраф у розмірі 50 % від простроченої суми.

Тобто, заявлення позовних вимог про стягнення штрафу також відбулося правомірно.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приймає їх к належні, у зв'язку з чим, позовні вимоги задовольняються повністю.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, в тому числі, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Оскільки у даному випадку саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до господарського суду з позовом від імені Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", то вона звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-38, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (04053, м. Київ, вул. Артема, 15, ідентифікаційний код 20025456) 1 400 (одну тисячу чотириста) грн. боргу, 44 (сорок чотири) грн. 53 коп. 3 % річних, 782 (сімсот вісімдесят дві) грн. 20 коп. інфляційної складової боргу, 700 (сімсот) грн. штрафу. Видати наказ.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) в доход Державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 19.10.2015 р.