УХВАЛА

26.10.2015№ 910/20141/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_1, м. Ізмаїл Одеської області,

про вжиття заходів до забезпечення позову

зі справи № 910/20141/15

за позовом ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайбункер», м. Київ, та

Реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, м. Київ, в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району, м. Київ,

про скасування рішень загальних зборів учасників та зобов'язання вчинити певні дії,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність від 02.09.2015 № б/н);

ОСОБА_3 (довіреність від 02.09.2015 № б/н);

ОСОБА_4 (довіреність від 02.09.2015 № б/н);

ОСОБА_1 (особисто; паспорт серія КМ №142940);

відповідача-1 -Данилова С.А. (довіреність від 06.08.2015 № 06/08);

відповідача-2 - Осиповича І.В. (начальник; посвідчення від 05.08.2013 №000390),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про:

- визнання незаконними та скасування усіх рішень, прийнятих 14.07.2015 загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайбункер» (далі - ТОВ «Дунайбункер») згідно з протоколом загальних зборів від 14.07.2015 №3;

- зобов'язання Реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (далі - Реєстраційна служба) скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів, здійснену на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Дунайбункер» від 14.07.2015 №3;

- визнання, що у ТОВ «Дунайбункер» відсутнє право на вчинення будь-яких дій з розпорядження усім належним товариству майном без погодження з ОСОБА_1 як із законним учасником товариства.

Позов мотивовано тим, що:

рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Дунайбункер», оформленого протоколом загальних зборів від 06.12.2012, затверджено нову редакцію статуту ТОВ «Дунайбункер» (дата реєстрації - 30.01.2013, запис №0001168);

відповідно до пункту 1.5 вказаної редакції статуту засновниками ТОВ «Дунайбункер» є ОСОБА_1 та акціонерне товариство ТРС Холдинг С.А.;

21.07.2015 з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивачу стало відомо, що 14.07.2015 відбулося внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ «Дунайбункер», що не пов'язані зі змінами в установчих документах, а саме керівником ТОВ «Дунайбункер» було призначено ОСОБА_8;

вказана зміна директора відбулося на підставі зборів учасників товариства 14.07.2015, про які ОСОБА_1 як учасника ТОВ «Дунайбункер» не було повідомлено;

разом з тим, 21.07.2015 відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивачу стало відомо, що 100% статутного фонду ТОВ «Дунайбункер» (11 900 грн.) належить ОСОБА_9;

проте відповідно до пункту 9.2 статті 9 статуту ТОВ «Дунайбункер» (в редакції від 30.01.2013) частки у статутному капіталі товариства розподіляються між учасниками таким чином: ОСОБА_1 - 25%, що складає 2 975 грн.; акціонерне товариство ТРС Холдінг С.А. - 75%, що складає 8 925 грн.;

проведені збори учасників ТОВ «Дунайбункер», на яких прийнято рішення щодо передачі 100% статутного фонду товариства ОСОБА_9 та зміни керівника ТОВ «Дунайбункер», а також всі інші рішення зазначених зборів учасників товариства позивач вважає незаконними.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015 порушено провадження у справі.

Позивач 04.08.2015 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив суд накласти арешт на:

- нерухоме майно - адміністративну будівлю, що знаходиться за адресою: 68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 258;

- рухоме майно, а саме:

буксир-штовхач «ПРИМОРСЬКИЙ-ДБ», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003443, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 23.11.2009 №1222; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 29.10.2010 №108-1-2449-10 (довжина - 18,2 м, ширина - 4,28 м, осадка - 1,23 м, валова місткість - 42 од.);

несамохідна баржа-площадка «РУДА-ДБ», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003445, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 20.01.2010 №1226; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 12.01.2010 №108-1-0003-10 (довжина - 80,85 м, ширина - 15 м, осадка - 2,38 м, валова місткість - 842 од.);

несамохідна баржа-площадка «БП-501-16», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003446, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 26.08.2011 №1257; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 11.08.2011 №108-1-1747-11 (довжина - 45,7 м, ширина - 9,5 м, осадка - 1,8 м, валова місткість - 270 од.);

несамохідна баржа-секція «ЗЕРНОВАЯ-ДБ», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003447, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 28.05.2015 №1315; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 29.05.2012 №108-1-1404-12 (довжина - 113,4 м, ширина - 14 м, осадка - 3,5 м, валова місткість - 2490 од.);

буксир-штовхач «ФУЗОВСКИЙ-ДБ», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003448, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 28.05.2015 №1316; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 27.05.2015 №108-1-03910-15 (довжина - 20,5 м, ширина - 8,7 м, осадка - 2,2 м, валова місткість - 169,1 од.);

нафтоналивна баржа «УД235Б», свідоцтво державної інспекції України на морському та річковому транспорті серія ПВ №003444, відповідно до запису до Державного суднового реєстру України від 23.12.2010 №1234; головні розміри за обмірним свідоцтвом, що видане Регістром судноплавства 26.11.2010 №108-1-2731-10 (довжина - 78,5 м, ширина - 11 м, осадка - 2,4 м, валова місткість - 686,03 од.).

У судовому засіданні 07.09.2015 представники позивача зазначили, що не підтримують подану заяву.

ТОВ «Дунайбункер» 25.08.2015 та 26.08.2015 подало суду заперечення на позовну заяву, в якому зазначило таке: про проведення загальних зборів позивача було повідомлено телефоном, а з метою підтвердження отримання ним повідомлення він надав розписку про те, що зобов'язується прибути 09.07.2015 до міста Києва для вирішення питань стосовно засновницьких документів із засновниками компанії; 08.07.2015 ОСОБА_1 було складено заяву про передачу частки у статутному капіталі ТОВ «Дунайбункер» гр. ОСОБА_9, а вказана заява є нотаріально посвідченою; як вбачається із оскаржуваного протоколу, на зборах були присутні 100% учасників, відтак, вони є повноважними, а рішення таких зборів, якщо за них проголосували більшість учасників, вважаються прийнятими; позивачем було особисто здійснено голосування за всіма пунктами порядку денного, підтвердженням чого є підписаний ним протокол № 3 загальних зборів учасників від 14.07.2015;

в кінці травня 2015 року учасник ТОВ «Дунайбункер» ОСОБА_1 в усній формі ініціював загальні збори учасників з приводу свого виходу зі складу засновників та зміни керівника виконавчого органу; 14.07.2015 ТОВ «Дунайбункер» подало до Реєстраційної служби належним чином оформлені документи для внесення змін стосовно керівника виконавчого органу та установчих документів; станом на 14.07.2015 збори учасників ТОВ «Дунайбункер» були повноважними та компетентними для прийняття будь-яких рішень, що навіть не оскаржується самим позивачем.

Реєстраційна служба Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області (далі - Реєстраційна служба) 26.07.2015 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що: 20.07.2015 до Реєстраційної служби звернувся керівник ТОВ «Дунайбункер» - ОСОБА_11, який подав комплект документів на проведення державної реєстрації змін до установчих документів підприємства; відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та Закону України «Про господарські товариства» наданий комплект документів був оформлений належним чином, а підстав для залишення без розгляду або відмови в проведенні державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи не було; 20.07.2015 державним реєстратором було проведено реєстраційну дію, суть дії - зміна у складі засновників юридичної особи, новий засновник - ОСОБА_9

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2015 замінено первісного відповідача - Реєстраційну службу на належного - Реєстраційну службу Головного управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Святошинського району (далі - Відділ).

Разом з тим, позивач 04.09.2015 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити Відділу вносити будь-які зміни до відомостей про ТОВ «Дунайбункер» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Заяву мотивовано тим, що на даний момент ніщо не перешкоджає ТОВ «Дунайбункер» проводити без позивача загальні збори з питань зміни директора, складу, юридичної адреси, статутного капіталу, виключення позивача зі складу ТОВ «Дунайбункер», продажу будь-якого майна підприємства або вчиняти інші правочини, що можуть призвести до безповоротних наслідків, які у свою чергу унеможливлять виконання рішення суду.

Представники позивача у судовому засіданні 26.10.2015 підтримали вказану заяву та просили її задовольнити.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (далі - Постанова № 16) зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В обґрунтування необхідності вжиття судом заходів до забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що він не може вплинути не тільки на призначення посадових осіб підприємства, зміну статутного капіталу та складу учасників ТОВ «Дунайбункер», а й на підписання різного роду договорів, в результаті яких виникнуть права чи зобов'язання для ТОВ «Дунайбункер» на суму, що перевищує 5 000 грн. або в еквівалентному розмірі в іншій валюті згідно з офіційним курсом Національного Банку України, адже згідно з підпунктом «п» пункту 13.12 та пункту 14.4 статуту ТОВ «Дунайбункер» для дійсності договорів та інших правочинів, в результаті яких виникнуть права чи зобов'язання для ТОВ «Дунайбункер» на суму більшу, ніж 5 000 грн., про відчуження нерухомого майна або транспортних засобів (в тому числі морських або річкових суден) є необхідним попереднє надання загальними зборами учасників ТОВ «Дунайбункер» згоди директору товариства на вчинення такого правочину.

Разом з тим, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (пункт 3 Постанови № 16).

Крім того, відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 67 ГПК України не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Виходячи з наведеного, господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів ОСОБА_1 щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову і дійшов висновку, що вимога ОСОБА_1 щодо забезпечення позову шляхом заборони Відділу вносити будь-які зміни до відомостей про ТОВ «Дунайбункер» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в даній справі в разі невжиття такого заходу; немає зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог; вжиття заходів до забезпечення позову, які просить вжити позивач призведе до втручання у діяльність Відділу стосовно здійснення ним повноважень, передбачених законодавством України.

З огляду на наведене доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову не є обґрунтованими, а тому заява задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_12 про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи № 910/20141/15 відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко