ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2015р. Справа № 905/2137/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка,

, м.Одеса

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна

фабрика Курахівська, , с.Вовчанка, Донецька область

про стягнення заборгованості в сумі 220653,83 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка, м.Одеса, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 220653,83 грн., у тому числі основний борг в сумі 208676,40 грн, пеня в сумі 10433,80 грн. та три проценти річних в сумі 1543,63 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №11-02/15 від 26.01.2015р., видаткову накладну №013 від 04.03.2015р., рахунок-фактуру №ПР-012 від 04.03.2015р., специфікацію до договору, розрахунок суми позову.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №642-10 від 19.10.2015р., в якому проти позову заперечує, посилаючись на невизначеність моменту поставки товару позивачем, відсутність документів, що підтверджують походження товару та право власності позивача на нього, неможливість виконання своїх зобовязань перед позивачем з незалежних від відповідача обставин.

02.11.2015р. до суду надійшло клопотання від 02.11.2015р. №683-11 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка, Донецька область про зупинення провадження по справі до вирішення господарським судом Одеської області справи №916/4201/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

26.01.2015р. між сторонами був підписаний договір поставки №11-02/15, за умовами якого позивач зобовязався поставити у власність відповідача продукцію та/або обладнання виробничо-техничного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки та за якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами цього договору, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити поставлену продукцію.

Сторонами було підписано специфікацію від 26.01.2015р. до договору, в якій узгоджено найменування товару, його кількість, вартість та строки оплати. Зокрема, постачанню позивачем відповідачу підлягав перетворювач частоти ATV61HD90N4ATV6190кВт у кількості 1 од., перетворювач частоти ATV212WD45N4ATV21245кВт у кількості 1 од. на суму 208676,40 грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У розділі 4 договору №11-02/15 від 26.01.2015р. сторонами було узгоджено, що постачання продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до договору. Умови постачання DDP, згідно «Інкотермс-2010» з урахуванням умов, які містяться у договорі. Позивач зобовязаний надати відповідачу за актом приймання-передачі рахунок-фактуру, податкову накладну, видаткову накладну, відповідні товаросупровідні документи, сертифікат якості та/або паспорт, сертифікат відповідності, інструкцію з експлуатації, технічну документацію.

У випадку надходження продукції без товаросупровідної документації згідно п.4.4 договору відповідач має право відмовитися від приймання продукції (у такому випадку повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п.2.4 договору).

Датою поставки вважається дата, вказана представником відповідача на відповідних товаросупровідних документах, наданих позивачем.

Виходячи зі змісту наданої до матеріалів справи видаткової накладної №013 від 04.03.2015р., позивачем за договором №11-02/15 від 26.01.2015р. було передано, а відповідачем прийнято перетворювач частоти ATV61HD90N4 ATV61 90кВт та перетворювач частоти ATV212wd45N4 ATV212 45кВт на суму 208676,40 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву посилається на невизначеність моменту поставки товару позивачем, відсутність документів, що підтверджують походження товару та право власності на нього.

Проте, за висновками суду, вказані твердження відповідача спростовуються наявними у справі документами.

Зокрема, в матеріалах справи наявна довіреність №114 від 04.03.2015р., видана відповідачем на імя ОСОБА_2 на отримання від позивача перетворювачів частоти. Підпис представника відповідача міститься на видатковій накладній №013, яка має дату складання 04.03.2015р. Вказані обставини відповідачем не спростовані.

Згідно із ст.666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Право відповідача на відмову від приймання продукції у випадку відсутності товаросупровідних документів також передбачене умовами договору №11-02/15 від 26.01.2015р.

Всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України відповідачем письмових доказів наявності претензій до позивача з приводу документів, що стосуються товару, доказів відмови від договору №11-02/15 від 26.01.2015р., повернення товару, до матеріалів справи не надано.

Як наслідок, з урахуванням викладеного, датою поставки товару є саме дата складання видаткової накладної №013 04.03.2015р., а зобовязання позивача з постачання цього товару були виконані 04.03.2015р.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Пунктами 5.2 та 5.3 договору поставки №11-02/15 від 26.01.2015р. встановлено, що ціни за поставлену продукцію встановлюються сторонами в специфікаціях до договору, розрахунок здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 90 (дев'яносто) календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший термін і порядок оплати не обумовлений сторонами в специфікаціях до договору.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 208676,40 грн. за договором поставки №11-02/15 від 26.01.2015р., всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.6.8 договору №11-02/15 від 26.01.2015р., у разі несвоєчасної оплати продукції відповідач, за письмовою вимогою позивача, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу від вартості своєчасно несплаченої продукції, однак не більш ніж 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Позивачем на підставі п.6.8 договору №11-02/15 від 26.01.2015р. нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 10433,80 грн. за період з 05.06.2015р. по 02.09.2015р.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в сумі 1543,63 грн. за період з 05.06.2015р. по 02.09.2015р.

За висновками суду, розрахунок суми пені та трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач у відзиві на позов також посилається на неможливість виконання своїх зобовязань перед позивачем з незалежних від нього обставин.

Проте, за висновками суду, всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господларського процесуального кодексу України відповідачем вказані твердження жодним чином не доведені.

За таких обставин, виходячи з того, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 220653,83 грн., у тому числі основний борг в сумі 208676,40 грн, пеня в сумі 10433,80 грн. та три проценти річних в сумі 1543,63 грн., підлягають задоволенню в повній сумі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

Клопотання від 02.11.2015р. №683-11 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка, Донецька область про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом Одеської області справи №916/4201/15 про внесення змін до договору №11-02/15 від 26.01.2015р. судом залишено без задоволення.

Так, відповідно до ст.79 Господарського поцесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як роз'яснено у п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

Згідно ст.653 Цивільного кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни, якщо інше не встановлено договором або законом.

За висновками суду, розгляд господарським судом Одеської області справи про внесення змін до договору в частині зміни строків проведення розрахунків жодним чином не унеможливлює розгляд цієї справи про стягнення заборгованості за цим договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка, м.Одеса до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська, с.Вовчанка, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 220653 грн. 83 коп., у тому числі основний борг в сумі 208676 грн. 40 коп., пеня в сумі 10433 грн. 80 коп. та три проценти річних в сумі 1543 грн. 63 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Центральна збагачувальна фабрика Курахівська (85621 Донецька область, с.Вовчанка, вул.Нагорна, буд.1-А рах.№5394 в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка (65012 м.Одеса, вул.Отрадна, буд.12, рах.№1 в ПАТ Марфін Банк м.Іллічівськ, МФО 328168, ) основний борг в сумі 208676 грн. 40 коп., пеню в сумі 10433 грн. 80 коп. та три проценти річних в сумі 1543 грн. 63 коп., всього заборгованость в сумі 220653 грн. 83 коп., судовий збір в сумі 3309 грн. 80 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 03.11.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина