РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/24959/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про розірвання договору оренди №342-Упр(ДВ)-09 від 18.01.009р. та виселення

Представники сторін:

від позивача: Гайдай Т.В. - представник за довіреністю № 155-Н від 31.10.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив :

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київський метрополітен" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору оренди № 342-Упр(ДВ)-09 від 18.01.009 року та виселення.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між комунальним підприємством "Київський метрополітен" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київради від 25.10.2007 року № 1085/3918 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі- об'єкт оренди, за адресою: станція метро «Петрівка», для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1 об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 3,6 кв.м згідно з викопіюванням з схеми тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

П. 3.6. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендаря.

Проте, в період за квітень, травень, червень 2015 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 9 738,12 грн.

Відповідно до п. 5.2. договору при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку поточного платежу орендодавець порушує справу в господарському суду про дострокове розірвання договору та примусове виселення Орендаря.

Також п. 7.5. договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

У зв'язку з чим позивач звернувся до суду про розірвання договору оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року, виселення та демонтаж тимчасових огороджуючих конструкцій, що належать відповідачеві.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.09.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.10.2015 року.

05.10.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав клопотання про відкладення розгляду справи.

06.10.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі на виконання вимог ухвали суду від 22.09.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 06.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.09.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010, але 05.10.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання з'явився.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року розгляд справи відкладено на 20.10.2015 року.

19.10.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву про зміну предмету позову.

Представник відповідача в судове засідання 20.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.09.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 04114, АДРЕСА_1, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 22.09.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Відповідно до заяви позивача про зміну предмету позову від 16.10.2015 року позивачем уточнено п. 4 позовної вимоги з проханням зобов'язати відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться в частині переходу за адресою: ст. м «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п.3.12 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Оскільки судом не розпочато розгляд справи по суті суд приймає заяву позивача про зміну предмету позову від 16.10.2015 року.

Представник позивача у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов, з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між комунальним підприємством "Київський метрополітен" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року.

До договору укладені додаткова угода № 670 від 01.06.2009 року, відповідно до якої викладено у новій редакції п. 3.4 та 3.5. та додаткову угоду № 136 від 01.04.2010 року, відповідно до якої викладено в новій редакції п. 3.4. договору.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець на підставі рішення Київради від 25.10.2007 року № 1085/3918 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП ПІ «Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі- об'єкт оренди, за адресою: станція метро «Петрівка», для торгівлі непродовольчими товарами.

Частиною 1 статтею 759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

У відповідності з п.3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Відповідно до акту приймання-передачі майна в оренду від 19.01.2009 року орендодавець передав, а орендар прийняв частину вестибюлю станції метро «Петрівка», визначена тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря, загальною площею 3,6 кв.м.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 25.10.2007 року № 1085/3918 діє з 19.01.2009 року до 16.01.2012 року.

Відповідно до п. 9.3. договору після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Відповідно до ч. 3 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

У відповідності до п. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Відповідно до п3.1 договору, за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від від 25.10.2007 року № 1085/3918 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28 вересня 2006 року №34/91 та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 216,94 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на жовтень 2008 року складає 781,00 грн. без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.5 договору всього сума за договором з урахуванням ПДВ з розрахунку за червень 2009 року складає 1 148,12 грн. з ПДВ.

Пункт 5 статті 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції.

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначається, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

П. 3.6. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендаря.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Проте, в період за квітень, травень, червень 2015 року у відповідача виникла заборгованість в загальному розмірі 9 738,12 грн.

Відповідачеві 26.05.2015 року надіслана претензія № 429-НДД щодо сплати заборгованості, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком КМД УДППЗ «Укрпошта» від 26.05.2015 року.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач просить розірвати договір оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року, укладений між позивачем та відповідачем.

Згідно з частиною третьою статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 Цивільного кодексу України.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Визначена статтею 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Відповідно до п. 5.2. договору при несплаті орендарем орендної плати протягом 3 місяців з дня закінчення строку поточного платежу орендодавець порушує справу в господарському суді про дострокове розірвання договору та примусове виселення Орендаря.

Відповідно до п. 6.7. договору при невиконанні або порушенні однією зі сторін умов договору та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України, договір може бути розірваний достроково на вимогу однієї із сторін за рішенням суду.

П. 9.5. договору передбачено, що договір припиняється у разі невиконання істотних умов договору або порушення його.

Оскільки відповідачем порушена така істотна умова договору як орендна плата договір може бути розірваний на вимогу однієї зі стороні достроково за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених чинними законодавчими актами України (п. 9.7 Договору).

Таким чином, істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання вказаного договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

Орендна плата згідно ст. 284 Господарського кодексу України є істотною умовою договору оренди.

Матеріали справи містять докази порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати орендної плати за договором оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року за квітень, травень, червень 2015 року у відповідача виникла заборгованість по орендній платі 9 738,12 грн.

Оскільки договором прямо передбачена можливість припинення договору у разі невиконання істотних умов договору або порушення його, а також з урахуванням того, що несплата орендних платежів є істотним порушенням договору оренди, позовні вимоги про розірвання договору оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить виселити відповідача з частини нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) відповідача згідно з викопіюванням схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно з п. 4.14 договору, орендар після припинення дії договору оренди та вразі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання передачі орендодавцю.

П. 7.5. договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Отже, з припиненням договору № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки належних доказів щодо підтвердження права користування орендованим приміщенням відповідачем не надано, то вимога позивача про виселення відповідача з частини нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) відповідача згідно з викопіюванням схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

Також позивач просить зобов'язати відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться в частині переходу за адресою: ст. м «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

Відповідно до п. 8.5.6. договору передбачено, що у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю /переходу/ станції метро «Петрівка» в термін, визначений п. 4.14. цього договору від своїх огороджуючих конструкцій, при невиконанні орендарем зазначених у цьому п. договору умов, орендодавець, самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Отже, з припиненням договору № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 відповідач втрачає статус орендаря та підлягає виселенню, договором прямо передбачено зобов'язання відповідача звільнити орендовану частину приміщення від своїх тимчасових огороджувальних конструкцій, то вимога позивача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться в частині переходу за адресою: ст. м «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди № 342-УПР(ДВ)-09 від 18.01.2009 року укладений між комунальним підприємством "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 35, ідентифікаційний код 03328913) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

3. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з частини нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно з викопіюванням схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

4. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать відповідачеві, та знаходяться в частині переходу за адресою: ст. м «Петрівка», загальною площею 3,6 кв.м.

5 Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, будинок 35, ідентифікаційний код 03328913) судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.10.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий