ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" жовтня 2015 р. Справа № 918/1067/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М, розглянувши заяву Спільного підприємства Рівненське заготівельно-виробниче підприємство про вжиття заходів забезпечення позову у справі

за позовом Спільного підприємства Рівненське заготівельно-виробниче підприємство

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Термо-Фрост"

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 48 806 грн. 49 коп.

ВСТАНОВИВ:

Спільне підприємство Рівненське заготівельно-виробниче підприємство звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Термо-Фрост" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 48 806 грн. 49 коп.

Одночасно з позовною заявою Спільне підприємство Рівненське заготівельно-виробниче підприємство просить вжити заходи щодо забезпечення стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на банківський рахунок ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Термо-Фрост" р/р 7679 в АКБ Соціального розвитку "Укрсоцбанк", МФО 300023.

Свою вимогу Спільне підприємство Рівненське заготівельно-виробниче підприємство жодним чином не обґрунтовує.

У відповідності до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Частиною 1 статті 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р., № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (надалі - Постанова), забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Пунктом 3 Постанови визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У поданій позовній заяві, позивач не навів та не надав доказів, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

На підставі вищевикладеного суд прийшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 66, 67 та 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Спільного підприємства Рівненське заготівельно-виробниче підприємство відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя Горплюк А.М.