ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р.Справа № 922/5632/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Ветсинтез", м. Харків
до ТОВ "Ворлд Ейр Брідж", м.Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 02 червня 2015 р.

відповідача: ОСОБА_2, дов. б/н від 19 жовтня 2015 р.

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез", м. Харків, звернувся до господарського Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворлд Ейр Брідж", про визнання договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворлд Ейр Брідж", недійсним. Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати у розмірі 1 218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що спірний договір не відповідає вимогам ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України, а саме не містить істотної умови договору - строку його дії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5632/15 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 26 жовтня 2015 року.

26 жовтня 2015 року по розгляду даної справи оголошено перерву до 28 жовтня 2015 року.

Під час перерви судом долучено до матеріалів справи письмові пояснення відповідача (вх. № 43413 від 27 жовтня 2015 року).

Після перерви 28 жовтня 2015 року судове засідання було продовжено, представники сторін в засідання суду з'явилися.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, наполягаючи на тому, що відсутність у договорі вказівки на кількість років, місяців, тижнів, днів та годин дії договору є безумовною підставою для визнання спірного договору поставки недійсним.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 42049 від 19 жовтня 2015 року), а саме відповідач наполягає на тому, що при укладанні договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року, сторонами було додержано усіх вимог визначених ч.ч. 1-3, ч.ч. 5-6 ст. 203 ЦКУ, у зв'язку з чим підстави для визнання договору недійсним відсутні.

В судовому засіданні 28 жовтня 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вентсинтез" (позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворлд Ейр Брідж" (відповідач по справі) було укладено договір поставки № 18-05-01.

Як зазначено вище в даному рішенні суду, позивач вважає, що при укладенні спірного договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року сторонами у передбачених законом порядку та формі не було досягнуто згоди щодо істотної умови договору - строку його дії, а саме у договорі немає вказівки на кількість років, місяців, тижнів, днів та годин дії договору, а лише здійснено вказівку на певну календарну дату, що на думку позивача суперечить вимогам ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України. В зв'язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду про визнання договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворлд Ейр Брідж", недійсним.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 та 7 ст. 180 ГК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується. Отже, обов'язок доведення наявності обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Згідно зі ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до ч. 7 ст. 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

За ч. 1 ст. 628 ЦК України - зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, встановлений у п. 7.1 цього договору та діє до 30 квітня 2016 року.

З огляду на наведене, а саме п.п. 7.1, 7.2 спірного договору, строком дії договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року є період часу з дати підписання договору, а саме 18 травня 2015 року, по дату закінчення строку дії договору - 30 квітня 2016 року. Тобто, сторонами при укладанні договору було досягнуто згоди щодо істотної умови договору, зокрема, строку його дії.

З огляду на наведене позовні вимоги позивача про визнання договору поставки № 18-05-01 від 18 травня 2015 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветсинтез" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворлд Ейр Брідж", недійсним ґрунтуються на хибному тлумаченні позивачем норм чинного законодавства України та довільному тлумаченні умов спірного договору. За таких обставин, враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180 Господарського кодексу України, ст. ст. 203, 204, 215, 626, 628, 631, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3