КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Справа№ 910/23515/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Ковтун Е.О. - довіреність б/н від 19.05.2015;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2015

у справі № 910/23515/15 (суддя - Ващенко Т.М.)

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливські Стежки України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріл Мейд"

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Міський Комерційний Банк" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мисливські Стежки України"; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріл Мейд" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 позовна заява і додані до неї матеріали були повернуті позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції прийняв ухвалу з порушенням норм процесуального права, в неповному обсязі з'ясував обставини справи, зокрема, не встановив той факт, що позивачем належним чином були виконані вимоги законодавства щодо відправлення відповідачу та третій особі копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2015 апеляційна скарга позивача була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 20.10.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 строк розгляду апеляційної скарги було продовжено; розгляд справи відкладено на 29.10.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 29.10.2015 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду - скасувати. Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав клопотання, в якому просив оглянути в судовому засіданні та долучити до матеріалів справи конверт з рекомендованим листом (штрих-кодовий ідентифікатор № 610), який було надіслано на адресу відповідача з примірником позовної заяви 01.09.2015 та який повернувся до позивача з поміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Колегією суддів було розкрито конверт, оглянуто наявні у конверті документи та встановлено відповідність змісту примірника позовної заяви від 31.08.2015 та додатків до неї, які були направлені на адресу відповідача, зі змістом примірника позовної заяви та документів, що було подані позивачем до місцевого господарського суду (та які суд першої інстанції повернув без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України).

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 29.10.2015 не з'явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників апеляційного провадження копії ухвали від 20.10.2015.

Ухвали Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2015, а також від 20.10.2015, які були надіслані відповідачу рекомендованими листами на адресу, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (як місцезнаходження даної юридичної особи), повернулися до суду з поміткою: «відсутня адреса одержувача».

Ухвали Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2015, а також від 20.10.2015, які були надіслані третій особі рекомендованими листами на адресу, що зазначена в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (як місцезнаходження даної юридичної особи), повернулися до суду з поміткою: «за закінченням терміну зберігання».

В свою чергу, ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (далі - Постанова Пленуму) встановлює, що належною адресою є адреса, яка повідомлена суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Так, пункт 3.9.1. Постанови Пленуму визначає, що в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 102 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду (який вже було продовжено за клопотанням позивача) Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки ухвали Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників відповідача та третьої особи, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення представника позивача, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції повернув без розгляду позовну заяву ПАТ "Міський Комерційний Банк" з доданими до неї документами. В ухвалі місцевий господарський суд зауважив, що позовна заява про звернення стягнення на предмет іпотеки не відповідає вимогам ст.ст. 56, 57 ГПК України. Зокрема, за висновком суду, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Мисливські Стежки України", подавши через відділ діловодства суду позовну заяву № 23/9877 від 31.08.15. Проте, з пункту 1 наданого опису вкладення у цінний лист № 610 вбачається, що відповідачу позивачем направлено: "позовну заяву від 28 серпня 2015 року".

Суд першої інстанції зазначив про суттєвість даних обставин та повернув позовну заяву з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції частково не погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

У відповідності до приписів ч. 3 ст. 54 ГПК України у позовній заяві також може бути зазначена дата складання та подання заяви.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що подана позивачем позовна заява була підписана 28.08.2015 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Міський Комерційний Банк" (про що безпосередньо свідчить проставлена дата на останньому аркуші позовної заяви поряд з підписом печаткою та ініціалами уповноваженої особи) та направлена відповідачу і третій особі 01.09.2015 року з описом вкладення у цінний лист, про що свідчить квитанції органу зв'язку від 01.09.2015 № 7056 та № 7057.

В цій частині суд апеляційної інстанції приймає, як обґрунтовані, доводи позивача про те, що номер та дата, які вказані на початку позовної заяви, а саме: "вих. № 23/9877 від 31.08.2015", є реквізитами, що зазначаються на вихідній кореспонденції товариства, реєструються в журналі вихідної кореспонденції позивача, а також є датою, коли позовна заява направлена до відділення поштового зв'язку для надсилання її до суду. При цьому наявність такого роду реквізитів не є обов'язковою умовою згідно ч. 2 ст. 54 ГПК України, а відтак зміст таких реквізитів жодним чином не впливає на правомірність подання позовної заяви.

Таким чином суд апеляційної інстанції приймає, як обґрунтовані, доводи апелянта про те, що датою підписання позовної заяви є - 28.08.2015 (дата, яка зазначена в кінці тексту позовної заяви). Тоді як, згідно описів вкладення у цінний лист, відповідачу та третій особі, зокрема, було надіслано саме позовну заяву від 28.08.2015.

Крім того, як було вищезазначено, колегія суддів оглянула та залучила до матеріалів справи конверт з штрих-кодовим ідентифікатором № 610, направлений на адресу відповідача, який повернувся до позивача з поміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання» та встановила відповідність змісту примірника позовної заяви та додатків до неї, які були направлені на адресу відповідача, зі змістом примірника позовної заяви та документів, поданих до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про належне виконання позивачем процесуального обов'язку щодо направлення іншій стороні (сторонам) копії позовної заяви з необхідними додатками.

З огляду на наведене, місцевим господарським судом було передчасно повернуто без розгляду позовну заяву ПАТ "Міський Комерційний Банк", оскільки з матеріалів справи не вбачається порушень позивачем норм процесуального права при поданні до господарського суду вищезазначеного позову (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.03.2012 по справі № 05/1-08/11569/2011(5008/39/2012).

Крім того, колегія суддів відзначає, що у випадку сумніву в надісланні на адресу відповідача копії поданої до суду позовної заяви, місцевий господарський суд не позбавлений права під час підготовки справи до розгляду, відповідно до п. 4 ст. 65 ГПК України, витребувати у позивача додаткові документи, необхідні для вирішення спору.

За змістом ст. 55 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. При цьому, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя та основоположним принципом судочинства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відносно порушення Господарським судом міста Києва норм процесуального права при поверненні без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовної заяви та доданих до неї документів приймаються судом апеляційної інстанції, як підстава для скасування оскаржуваної ухвали з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

Враховуючи вищевикладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини 1 статті 104 ГПК України, а апеляційна скарга ПАТ "Міський Комерційний Банк" - задоволенню. В свою чергу, матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду для розгляду справи по суті.

Згідно п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7, у випадках скасування рішення господарського суду і передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги або заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Таким чином, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом цієї апеляційної скарги, слід здійснити суду першої інстанції при ухваленні рішення у даній справі.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/23515/15 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/23515/15 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/23515/15 та позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Міський Комерційний Банк" з відповідними додатками направити до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк