номер провадження справи 10/129/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 Справа № 908/4920/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпровід", м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювенергочорметремонт", м. Запоріжжя

треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача,

1: ОСОБА_2, м. Запоріжжя

2: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", м. Київ

3. ОСОБА_3 , м. Запоріжжя

про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Венгаренко Т.А., довіреність № б/н від 17.03.2015 р.;

від відповідача - Железняк А.В. - адвокат.; св-во № 579 від 07.10.2011 р.

від третіх осіб 1, 2 - не з'явився;

від третьої особи 3 - ОСОБА_3, паспорт серія НОМЕР_7;

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпровід", м. Запоріжжя із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювенергочорметремонт", м. Запоріжжя за участю третіх особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, 1: ОСОБА_2, м. Запоріжжя 2: Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", м. Київ 3. ОСОБА_3 , м. Запоріжжя про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 245 600, 92 грн., які складаються із 218 364,47 грн. - відшкодування матеріальної шкоди, вартості проведених експертних досліджень у сумі 800, 00 грн., 26436, 45 грн. - моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 04.09.2015 р., справу 908/4920/15 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 р. порушено провадження у справі № 908/4920/15. Справі присвоєно номер провадження № 10/129/15, її розгляд призначено на 07.10.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 07.10.2015 р. підтримав свої вимоги викладені в позові. Відповідач у судове засідання 07.10.2015 р. не з'явився, направив на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому частково заперечив проти позовних вимог, також направив заяву про відкладення розгляду справи. Суд заяву прийняв. Представники третіх осіб 1,2,3 у судове засідання 07.10.2015 р. не з'явились. Від представника третьої особи 2 надійшли письмові пояснення стосовно даної позовної заяви.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку із неявкою відповідача, третіх осіб, беручи до уваги надане клопотання про відкладення розгляду справи, судом було відкладено розгляд справи на 28.10.2015 р. о 09:45 год.

Представник позивача у судовому засіданні 28.10.2015 р. підтримав свої вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 28.10.2015 р. частково заперечив проти заявлених позовних вимог. Представники третіх осіб 1,2 у судове засідання не з'явилися, ніяких заяв та клопотань на адресу суду не направили. Третя особа 3 у судовому засіданні 28.10.2015 р. надала свої усні пояснення стосовно суті спору.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка представників третіх осіб 1,2 не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 28.10.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа була розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані сторонами, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 21.01.2015р. о 08-45 год. водій ОСОБА_3, який працює директором ТОВ «Ювенергочорметремонт», керуючи автомобілем Skoda Осtаvіа д.н. НОМЕР_4, по вул. Радгоспна - вул. Степна, з боку вул. Культурної в м. Запоріжжі, при зміні напрямку руху ліворуч не надав перевагу в русі та здійснив зіткнення з автомобілем Мегсеdеs д.н. НОМЕР_6, яким керував водій ОСОБА_2. який рухався у зустрічному напрямку прямо. Водій ОСОБА_3 порушив пп. 16.1 3 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок ДТП були пошкоджені автомобілі, травмованих немає.

Власність обох автомобілів підтверджується технічними паспортами. Автомобіль постраждалого - Мегсеdеs д.н, НОМЕР_3 - належить на праві власності позивачу у справі ТОВ «Техпровід», автомобіль ОСОБА_3 належить ТОВ «Ювенергочорметремонт».

Згідно постанови Орджонікідзежського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2015 року у справі № 335/712/15-п ДТП сталося з вини ОСОБА_3, який свою вину не заперечував. Зазначеною постановою суд визнав його винним у вчиненні правопорушення,

передбаченого ст. 124 КУпАП, та наклав на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 400,00 грн. у доход держави.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, що підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, то ДТП, що сталося 21.01.2015 р., є страховим випадком, внаслідок якого у страхової компанії настав обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована ПАТ «Страхова група «ТАС» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ7507264 від 11.06.2014 р., у зв'язку з цим позивач звернувся до останньої з метою виплати відшкодування.

Страховою компанією було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 46 000, 00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статею 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом відшкодування збитків.

Статею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. п. 9.1. - 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Оскільки автомобіль Skoda Осtаvіа д.н. НОМЕР_4, належить на праві власності ТОВ «Ювенергочорметремонт». На час ДТП водії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у трудових відносинах з власниками транспортних засобів.

Як було встановлено апеляційним судом Запорізької області в ухвалі від 08.07.2015 р. у справі № 22-ц/778/3695/15, ОСОБА_3 відповідальність за заподіяну ним при ДТП шкоду не несе, а відповідальним є законний володар джерела підвищеної небезпеки - ТОВ «Ювенергочорметремонт».

У Висновку № 24 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Мегсеdеs - Веnz G 63 АМG державний номер НОМЕР_3 експертом був визначений розмір матеріальної шкоди, спричинений автомобілю при ДТП, який складає 264 364,47грн.

Керуючись ст. 9 Закону, позивач просить стягнути з відповідача суму у 218 364, 47 грн. (264364,47 грн. - 46000 грн.) матеріальної шкоди, заподіяної його майну.

Позивачем були понесені витрати на експертні послуги, які склали 800,00грн., які він також просить стягнути з відповідача.

Позивач вважає, що відповідач як власник та особа, яка на відповідній правовій підставі володіє джерелом підвищеної небезпеки - автомобілем Skoda Осtаvіа держ. номер НОМЕР_4 - повинен відшкодувати позивачу витрати, які він мусить зробити для відновлення первинного стану свого автомобіля Мегсеdеs-Веnz G 63 АМG державний номер НОМЕР_3, пошкодженого в ДТП, тобто витрати на його повний ремонт, а також ті витрати, які позивач мусив здійснити, щоб провести незалежну оцінку спричинених збитків, завданих ДТП.

Розмір заподіяної товариству моральної шкоди позивач визначає, виходячи з розміру матеріальних збитків (264 364,47грн.), а саме: 10% від зазначеної суми, тобто 26436, 45грн., та просить стягнути вказану суму моральної шкоди з відповідачів солідарно.

Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив та просить задовольнити їх частково. В своїх запереченнях відповідач зазначає, що згідно висновків, викладених у звіті № 24 від 29.01.2015 р. про проведення оцінки колісного транспортного засобу МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, державний номер НОМЕР_6 ( мовою оригіналу ):

«Стоимость восстановительного ремонта автомобиля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, госномер НОМЕР_6, с учетом значения козффициента физического износа составляющих, подлежащих замене ( Сврз ), составляет 189 565.42 грн (сто восемьдесят девять тисяч пятьсот шестьдесят пять гривень 42 копейки).

Величина утрати товарной стоимости ( ВТВ ) автомобиля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, госномер НОМЕР_6, в результате его повреждения и последующего влияния последствий ремонта составляет 74 799,05 грн (семьдесят четьіре тисячи семьсот девяносто девять гривень 05 копеек).

Стоимость матеріального ущерба (У), нанесеного владельцу автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, госномер НОМЕР_6, в результате повреждения транспортного средства при ДТП составляет 264 364,47 грн ( двести шестьдесят четире тисячи триста шестьдесят четире гривни 47 копеек)».

Вартість відновлювального ремонту автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, державний номер НОМЕР_6, у розмірі 189 565,42 грн. була визначена суб'єктом оціночної діяльності з урахуванням податку на додану вартість за ставкою цього податку в розмірі 20 %

Тобто вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля без урахування податку на додану вартість становить 157 971,18 грн., а розмір податку на додану вартість становить 31 594.24 грн.

У своєму позові ТОВ «Техпровід» просить стягнути з ТОВ «Ювенергочорметремонт» на відшкодування завданих збитків грошові кошти в розмірі 218 364,47 грн, до яких ТОВ «Техпровід» включило у тому числі вартість відновлювального ремонту автомобіля МЕRСЕDЕS-ВЕNZ G 63 АМG, державний номер НОМЕР_6, у розмірі 189 565, 42 грн., тобто з урахуванням податку на додану вартість.

На думку відповідача, відсутні правові підстави для стягнення з ТОВ «Ювенергочорметремонт» на користь ТОВ «Техпровід» податку на додану вартість у розмірі 31 594, 24 грн., оскільки ці грошові кошти можуть бути стягнуті виключно після їх сплати замовником робіт з ремонту автомобіля виконавцю зазначених робіт.

Відповідно до п. 9.1, 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»:

« 9.1. Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

9.2. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого».

Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Ювенергочорметремонт» на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова група «ТАС» зі страховою сумою за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатила потерпілій стороні ТОВ «Техпровід» на відшкодування завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків грошові кошти у розмірі 46 000,00 грн., що є на 4 000,00 грн. менше від розміру страхової суми, встановленої п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При розрахунку розміру збитків, які підлягають стягненню з ТОВ «Ювенергочорметремонт» на користь ТОВ «Техпровід», ТОВ «Техпровід» зазначену обставину не врахувало та зайво просить стягнути з ТОВ «Ювенергочорметремонт» грошові кошти у розмірі 4 000,00 грн, обов'язок зі сплати яких несе страховик ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Беручи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 218 364, 47 грн.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт ( зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 175 ГК України - майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, станом на момент подання позову до суду відповідачем не виконано свого грошового зобов'язання щодо відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання.

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання, повинен відшкодувати завдані збитки суб'єкту, права і законні інтереси якого порушено.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Ювенергочорметремонт", м. Запоріжжя в односторонньому порядку добровільно не сплатив борг у вигляді відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були частково підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд частково задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпровід", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювенергочорметремонт", м. Запоріжжя про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 214 364, 47 грн.

В частині стягнення вартості проведених експертних досліджень у сумі 800, 00 грн.

та 26 436, 45 грн. моральної (немайнової) шкоди в позові відмовити, так як суд не вбачає достатніх правових підстав для стягнення цих коштів, а позивачем в свою чергу не надано в сукупності всіх належних доказів для підтвердження зазначених позовних вимог.

Таким чином, судом частково задовольняється лише сума заборгованості у вигляді матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 214 364, 47 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпровід", м. Запоріжжя із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювенергочорметремонт", м. Запоріжжя про стягнення матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ювенергочорметремонт» (69008, м. Запоріжжя, вул. Зейська, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Техпровід» (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, 32, р/р 8977 в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ) - 214 364 (двісті чотирнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 47 коп. матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору в сумі 4287 (чотири тисячі двісті вісімдесят сім) грн. 30 коп..

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 30.10.2015 р.