РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/18698/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ МД-ГАРАНТ";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИФРОВІ РАДІОСИСТЕМИ";

про: стягнення 972.275,10 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Мартян О.В. - за довіреністю від 18.09.2015 № 34/16;

відповідача: Шиганський В.В. - за довіреністю від 02.09.2015 № 01-09/15;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Журко О.С. - за довіреністю від 12.01.2015 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ МД-ГАРАНТ" про стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту від 31.01.2014 № 003.00013.14.7.

Позовні вимоги мотивовані настанням страхового випадку, обумовленого вказаним договором у зв'язку з чим у приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ МД-ГАРАНТ" виник обов'язок здійснити страхове відшкодування у розмірі 972.275,10 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18698/15.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив та додаткові пояснення до відзиву, якими позов відхилив повністю, з огляду на те, що позивачем на виконання Договору страхування не подано відповідачу необхідних документів, витребуваних листом від 29.05.2015 № 19-05/15 для здійснення виплати страхового відшкодування. Крім того, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 08.05.2015 № 3006/08-02 то строк для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, приймаючи до уваги положення п. 7.8.3 Договору страхування, спливає 08.11.2015, відтак права позивача на його отримання ще не можуть бути порушеними.

До господарського суду надійшли письмові пояснення позивача в яких останній зазначає, що вичерпний перелік запитуваних відповідачем документів, необхідний для виплати суми страхового відшкодування був наданий останньому, а посилання відповідача на "Правилами добровільного страхування кредитів" є безпідставними, оскільки умовами Договору страхування сторонами визначено, що у разі розбіжностей між положеннями правил та цього договору, переважну силу мають положення цього договору. Також безпідставними є посилання відповідача на пункт 6.1.7 Договору страхування, оскільки в примітці до цього пункту зазначено, що вказаний в ньому перелік документів визначається за погодженням між відповідачем та вигодонабувачем (позивачем), який останнім погоджений не був.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.10.2015 залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИФРОВІ РАДІОСИСТЕМИ", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні 28.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", як кредитором, (далі - позивач/банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЦИФРОВІ РАДІОСИСТЕМИ", як позичальником, (далі - позичальник/боржник) укладено кредитний договір від 28.01.2014 № 2-2014 (далі - Кредитний договір), предметом якого є надання позивачем відкличного кредиту на оплату розрахункових документів позичальнику при відсутності грошових коштів на його поточному рахунку, в межах встановленого ліміту кредитування в розмірі 800.000,00 грн на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності для ведення статутної діяльності, а позичальник зобов'язується використати його у відповідності до цільового призначення та повернути позивачу кредит, відсотки по ньому а також сплатити інші платежі за надані супутні послуги на умовах та в строк, передбачений цим договором (п. 1.1 Кредитного договору).

Пунктом 1.2 Кредитного договору передбачено, що кредит надається позичальнику з кінцевим терміном погашення 27.01.2015 включно, або в інший термін, визначений у заяві клієнта про повне дострокове погашення кредиту або у достроковій вимозі позивача відповідно до вимог, визначених цим договором та чинним законодавством України.

Плата за користування кредитом встановлюється в розмірі 35 % річних (п. 1.4 Кредитного договору).

У відповідності до п. 2.1 Кредитного договору, кредитування здійснюється шляхом оплати розрахункових документів позичальника надісланих в банк до 16:30 год на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку № 56 відкритого в публічному акціонерному товаристві "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", МФО 321477, в межах встановленого ліміту кредитування.

Для обліку отриманого позичальником кредиту позивач відкриває йому позичковий рахунок № 56 в публічному акціонерному товаристві "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", МФО 321477 (п. 2.2 Кредитного договору).

Позичальник зобов'язаний повернути основний борг не пізніше дати, вказаної в п. 1.2 цього договору (п. 3.3 Кредитного договору).

Позичальник зобов'язаний, зокрема, повернути отриманий кредит і сплатити відсотки за користування кредитом не пізніше дати, вказаної в п. 1.2 цього договору (п. 4.1.1 Кредитного договору).

Позивач зобов'язується, зокрема, після підписання даного договору проводити платежі позичальника, що надійшли в банк до 16:30 год на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку № 56 відкритого в публічному акціонерному товаристві "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", МФО 321477, в межах встановленого ліміту кредитування (п. 4.2.1 Кредитного договору).

Між позичальником, як страхувальником та приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ МД-ГАРАНТ", як страховиком (далі - відповідач) укладений договір добровільного страхування відповідальності позичальника за непогашення кредиту від 31.01.2014 № 003.00013.14.7. (далі - Договір страхування) предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з настанням відповідальності останнього за непогашення кредиту внаслідок невиконання або неналежного виконання умов Кредитного договору (п. 2 частини 1 Договору страхування).

В пункті 1.5 Договору страхування, зокрема, визначено, що цей договір укладений відповідно до Правил страхування, визначених у п. 1.14 цього розділу. У разі виникнення розбіжностей між положеннями Правил та цього договору, переважну силу мають положення цього договору.

Пунктом 2.2 Договору страхування визначено, що страховим випадком є факт понесення фінансових збитків кредитором або настання відповідальності позичальника за непогашення кредиту в результаті настання подій (будь-якої або всіх), передбачених п.п. 2.1.1., 2.1.2. цього договору, внаслідок яких виникає зобов'язання відповідача здійснити виплату страхового відшкодування, якщо є прямий, безпосередній зв'язок між настанням таких подій і невиконанням позичальником своїх зобов'язань по Кредитному договору.

Необхідними умовами визнання у якості страхового випадку події, вказаної у п. 2.2 цієї частини, зокрема, є: направлення кредитором позичальнику письмової вимоги щодо погашення заборгованості, яка утворилась внаслідок невиконання графіку (п. 2.3.2 Договору страхування).

Відповідач не несе зобов'язань за даним договором, якщо збиток за Кредитним договором, зокрема, настав у разі, якщо працівниками кредитора (штатними працівниками, іншими особами, що укладають кредитні договори з позичальниками на підставі відповідних доручень вигодонабувача (позивача)) порушено умови кредитування, визначені "Положенням про кредитування" та іншими внутрішніми нормативними документами вигодонабувача (позивача), а також вчинення цими особами інших протиправних дій, прямим наслідком яких є наявність кредитної заборгованості (п. 3.2.3 Договору страхування).

Позичальник зобов'язаний, зокрема, повідомити відповідача про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування (п. 4.2.5 Договору страхування).

Відповідач має право самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку, зокрема, робити запити про відомості, пов'язані зі страховим випадком, в правоохоронні органи, лікувальні заклади, інші організації, що мають інформацію про обставини страхового випадку (п. 4.3.2 Договору страхування).

Якщо позичальник протягом періоду очікування не погасить наявну прострочену заборгованість за Кредитним договором, вигодонабувач (позивач), починаючи з дня наступного за останнім днем закінчення періоду очікування, має право звернутись до відповідача із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування (п. 5.2 Договору страхування).

Повідомлення відповідача про настання страхового випадку, передбачене у п. 4.2.5 цього договору здійснює вигодонабувач (позивач) (п. 5.3 Договору страхування).

Відповідно до п. 5.4 Договору страхування, для отримання страхового відшкодування вигодонабувач (позивач) забезпечує надання відповідачу документів, передбачених п. 6 цієї частини договору.

Пунктом 6.1 Договору страхування сторонами спору визначений перелік документів, необхідний для виплати страхового відшкодування, а саме:

- заява про настання страхового випадку і виплату страхового відкодування (п. 6.1.1);

- на вимогу відповідача - копії документів, що містяться у кредитній справі позичальника і на підставі яких було видано кредит (п. 6.1.2);

- копія відповідного кредитного договору за яким виникла прострочена заборгованість (п. 6.1.3);

- копія акту складеного вигодонабувачем (позивачем) на підставі виписки про рух коштів з кредитного рахунку позичальника щодо непогашення останнім тіла кредиту, відсотків (6.1.4);

- складений вигодонабувачем (позивачем) розрахунок розміру простроченої кредитної заборгованості позичальника на день настання страхового випадку у відповідності з умовами Кредитного договору (п. 6.1.5);

- копії листів між позичальником та вигодонабувачем (позивачем), які мають відношення до цього страхового випадку (6.1.6);

- інші документи, необхідні для засвідчення факту настання страхового випадку та розміру збитків які підлягають відшкодуванню, підтвердження права регресу відповідача після виплати страхового відшкодування, зокрема: довідки державних компетентних органів, копії свідоцтва про смерть позичальника фізичної особи (у випадку смерті такого позичальника) тощо. Примітка: перелік документів, зазначених у п. 6.1.7 цієї частини договору визначається за погодженням між відповідачем та вигодо набувачем (позивачем).

Згідно з п. 6.3 Договору страхування, документи зазначені у п. 6.1 цієї частини можуть надаватись відповідачу у формі: оригінальних примірників, або нотаріально завірених копій, або копій, завірених органом, що видав відповідний документ, або простих копій, за умови надання відповідачу можливості звіряння цих паперів з оригінальними примірниками документів (п. 6.3 Договору страхування).

Якщо документи, зазначені у п. 6.1 цієї частини не надані у повному обсязі та/чи у потрібній формі, або оформлені із порушенням існуючих норм (відсутні номер, дата, штамп, є виправлення тексту тощо), то виплата страхового відшкодування не проводиться до ліквідації цих зауважень. Повідомлення про це відповідач надсилає вигодонабувачу (позивачу) рекомендованим листом, який має бути відправлено протягом п'яти робочих днів з дня отримання зазначених документів (п. 6.4 Договору страхування).

Відповідно до п. 7.4 Договору страхування, рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування відповідач приймає протягом п'ятнадцяти робочих днів після отримання всіх необхідних документів, передбачених п. 6 цієї частини договору, шляхом складання відповідного страхового акту.

Пунктом 7.5 Договору страхування передбачено, що відповідач здійснює виплату страхового відшкодування протягом п'яти робочих днів з дня складання вказаного у п. 7.4 страхового акту.

Відповідач має право затримати проведення виплати страхового відшкодування, зокрема, при наявності обґрунтованих сумнівів з приводу достовірності наданих документів або відповідності обставин події ознакам страхового випадку, чи наявності інших фактів, які можуть стати підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування - на строк, необхідний для встановлення істини щодо дійсних обставин події, але не більше, ніж на шість місяців (п. 7.8.3 Договору страхування).

Підставою для відмови відповідача у проведенні виплати страхового відшкодування, зокрема, є:

- створення вигодонабувачем (позивачем) перешкод відповідачу у визначенні обставин, характеру та розміру збитків (п. 8.1.6 Договору страхування).

- відсутність (частково або повністю) документів, необхідних для проведення виплати страхового відшкодування, вказаних в цьому договорі (п. 8.1.9 Договору страхування).

Правовідносини сторін не зазначені у цьому договорі регулюються "Правилами добровільного страхування кредитів" (п. 14.6 Договору добровільного страхування).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між позивачем та позичальником Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Укладений між позичальником та відповідачем Договір за своєю правовою природою є договором страхування.

У відповідності до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Так, позивачем, на підставі Кредитного договору, були надані позичальнику грошові кошти, що підтверджується виписками по особовим рахункам останнього, які наявні в матеріалах справи у вигляді копій.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором повністю.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору в частині погашення кредитної заборгованості перед позивачем, останній на виконання умов Договору страхування звернувся до позичальника з вимогою про сплату кредитної заборгованості від 24.04.2015 № 2935/08-02, яка отримана позичальником 30.04.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У зв'язку з подальшим невиконанням позичальником умов Кредитного договору в частині погашення кредитної заборгованості перед позивачем, останній після періоду очікування (десять днів після відправлення вимоги), протягом якого позивач надає можливість позичальнику добровільно погасити прострочену заборгованість звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування від 08.05.2015 № 3006/08-02. Однак, вказана вимога відповідачем не задоволена, у зв'язку тим, що в додатках до вказаної вище заяви відсутні документи, необхідні для встановлення факту настання страхового випадку, про що позивача повідомлено листом від 29.05.2015 № 19-05/15.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок того, що у зав'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору в частині погашення кредитної заборгованості перед позивачем, що є страховим випадком останній, у встановлений Договором страхування строк, звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку і виплату страхового відшкодування від 08.05.2015 № 3006/08-02 з наданням необхідного переліку документів визначених Договором страхування. Однак вимоги позивача викладені у вказаній заяві відповідачем не виконані, що призвело до звернення позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 972.275,10 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Приписами пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

У відповідності до статті 991 Цивільного кодексу України, страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати, зокрема, у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону.

Твердження відповідача про те, що для регулювання правовідносин сторін, що досліджуються у даній справі слід застосувати норми Договору страхування поряд з нормами правил добровільного страхування кредитів судом відхиляються, оскільки положеннями Договору страхування сторонами визначено, що у разі розбіжностей між положеннями правил та цього договору, переважну силу мають положення цього договору.

Також судом відхиляються доводи відповідача про ненадання позивачем переліку документів, визначеному у п. 6.1.7 Договору страхування оскільки в примітці до цього пункту зазначено, що вказаний в ньому перелік документів визначається за погодженням між відповідачем та вигодонабувачем (позивачем), який останнім погоджений не був.

Однак, суд враховує положення п. 7.8.3 Договору страхування, в якому сторонами визначено, що відповідач має право затримати проведення виплати страхового відшкодування, зокрема, при наявності обґрунтованих сумнівів з приводу достовірності наданих документів або відповідності обставин події ознакам страхового випадку, чи наявності інших фактів, які можуть стати підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування - на строк, необхідний для встановлення істини щодо дійсних обставин події, але не більше, ніж на шість місяців.

Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 08.05.2015 № 3006/08-02 то строк для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування спливає 08.11.2015.

Господарський суд м. Києва рішеннями від 19.05.2015 у справі № 910/6728/15-г та від 21.05.2015 у справі № 910/7540/15-г задовольнив вимоги позивача про стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором від 28.01.2014 № 2-2014, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет застави за договором застави № 2-2014/3 від 28.01.2014 на майно, загальною балансовою вартістю 2.001.866,52 грн, яке належить позичальнику.

Приписами п. 4 статті 26 Закону України "Про страхування" встановлено, що підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні.

Таким чином, з метою самостійного з'ясування причин і обставин страхового випадку та

встановлення факту виконання вказаних вище рішень господарського суду м. Києва, відповідач скористався правом, наданим останньому п. 7.8.3 Договору страхування, у вигляді затримання проведення виплати страхового відшкодування, оскільки факт повного або часткового виконання вказаних рішень суду може бути підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 4 статті 26 Закону України "Про страхування".

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 03 листопада 2015 року

Суддя С.В. Балац