ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 904/1926/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Воліка І.М. (доповідача), Дунаєвської Н.Г., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Імуноген-Україна"
на постанову від 14.07.2015
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/1926/15
господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імуноген-Україна"
до1) Обласного комунального підприємства "Фармація", 2) Дніпропетровської обласної ради,
пророзірвання договорів та зобов'язання прийняти об'єкти оренди шляхом укладення акту прийнання-передачі
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачаКухар А.В. (дов. від 23.02.2015 № 01-2302);
відповідача-1не з'явились;
відповідача-2не з'явились;
Відповідно до Розпорядження секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 26.10.2015 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегією суддів у наступному складі: головуючий - Волік І.М. (доповідач), судді - Дунаєвська Н.Г., Шевчук С.Р.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імуноген-Україна" (надалі - ТОВ "Імуноген-Україна") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обласного комунального підприємства "Фармація" (надалі - ОКП "Фармація", відповідач-1) та Дніпропетровської обласної ради (надалі - відповідач-2) про розірвання Договору оренди № 406 від 01.07.2013 та Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, прибуткової території внутрішньобудинкових мереж, компенсації витрат на опалення, електроенергії та інших витрат № 406-к від 01.07.2013, та зобов'язання прийняти об'єкт оренди шляхом укладення акту приймання-передачі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 у справі № 904/1926/15 (суддя Соловйова А.Є.), позов задоволено повністю; розірвано Договір оренди № 406 від 01.07.2013 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області; розірвано Договір № 406-к про відшкодування витрат балансоутримувача від 01.07.2013; стягнуто з Дніпропетровської обласної ради на користь ТОВ "Імуноген-Україна" - 1827,00 грн. - судового збору, 12000,00 грн. - витрат на послуги адвоката.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 (колегія суддів: Кощеєв І.М.- головуючий, судді - Бахмат Р.М., Євстигнеєв О.С.), апеляційну скаргу ОКП "Фармація" задоволено частково; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 у справі № 904/1926/15 скасовано; матеріали справи № 904/1926/15 повернути до господарського суду Дніпропетровської області для виконання вимог частини 1 ст. 17 ГПК України.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач - ТОВ "Імуноген-Україна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 скасувати, і залишити в силі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, і зокрема, частини 1 та 3 ст. 15, частини 2 ст. 104 ГПК України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду касаційної скарги, проте відповідачі своїм правом взяти участь у судовому засіданні касаційної інстанції не скористалися.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представника позивача та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є матеріально-правові вимоги про розірвання Договору оренди № 406 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 01.07.2013, укладеного між Дніпропетровською обласною радою (Орендодавець), ОКП "Фармація" (Балансоутримувач) та ТОВ "Імуноген-Україна" (Орендар); розірвання Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна, прибуткової території внутрішньобудинкових мереж, компенсації витрат на опалення, електроенергії та інших витрат № 406-к від 01.07.2013, укладеного між ОКП "Фармація" (Балансоутримувач) та ТОВ "Імуноген-Україна" (Користувач); зобов'язання відповідачів прийняти об'єкт оренди шляхом укладення акту приймання-передачі.

Судами встановлено, що підставі Договору № 406 від 01.07.2013, позивач як Орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно, нежитлове приміщення площею 298,5 кв. м, розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 171, що підтверджується Актом приймання-передачі від 01.07.2013, підписаним сторонами та скріпленим їх печатками.

За умовами Договору № 406-К про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна від 01.07.2013 відповідач-1 - ОКП "Фармація" як Балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, 171, а також утримання прибудинкової території, внутрішньо будинкових мереж, а позивач як Користувач бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, та інші витрати, що випливають з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим Договором.

Місцевий господарський суд приймаючи рішення про задоволення позову виходив з того, що у позивача відпала необхідність в оренді майна згідно Договору № 406, оскільки останнім припинено діяльність відокремленого підрозділу ліцензіата (позивача), а тому з посиланням на приписи частини 1 та 2 ст. 651, частини 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України, частини 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", визнано правомірними та обгрунтовамими позовні вимоги про розірвання договорів та зобов'язання відповідачів прийняти об'єкт оренди за актом приймання-передачі, оскільки саме таким шляхом, відповідно до пункту 4.4 Договору № 406, відбувається повернення об'єкта оренди в разі розірвання договору оренди.

Апеляційний господарський суд повторно переглядаючи справу дійшов висновку, що місцевим господарським судом порушено норми процесуального права, які в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки рішення прийнято з порушенням правил виключної територіальної підсудності.

Так, відповідно до частини 5 ст. 16 ГПК України, справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються господарським судом міста Києва.

Приймаючи справу до провадження, місцевим господарським судом не враховано, що відповідач-2 - Дніпропетровська обласна рада є органом, зазначеним у частині п'ятій статті 16 ГПК України.

Таким чином, справи у спорах, відповідачем (чи одним з відповідачів) у якому є орган з числа зазначених у частині п'ятій статті 16 названого Кодексу, розглядаються господарським судом міста Києва.

Зважаючи на викладене, оскаржене рішення місцевого господарського суду як прийняте з порушенням правил територіальної підсудності підлягає скасуванню, а справа поверненню до місцевого господарського суду для виконання вимог частини 1 ст. 17 ГПК України.

Проаналізувавши процесуальне законодавство на момент прийняття оскаржуваної постанови, та встановивши, що Дніпропетровської обласної ради є центральним органом виконавчої влади, апеляційний господарський суд правильно застосував частину 5 ст. 16 ГПК України і повернув дану справу до суду першої інстанції для виконання вимог частини 1 ст. 17 ГПК України.

Таким чином, доводи про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження та не спростовують висновку суду апеляційної інстанції, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови у даній справі колегія суддів касаційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Імуноген-Україна" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі № 904/1926/15 залшити без змін.

Головуючий, суддя І.М. Волік

Судді : Н.Г. Дунаєвська

С.Р. Шевчук