РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015Справа №910/20407/15

За позовом Департамента забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України

до Колективного підприємства "Аварійно-фасадна служба"

про відшкодування збитків у розмірі 78 000, 00 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Матусевич Р.М.;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Департамент забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України (далі-позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Колективного підприємства "Аварійно-фасадна служба" (далі-відповідач) про:

- зобов'язання відшкодувати завдані збитки у розмірі 78 000 грн.;

- зобов'язання підрядника виконати роботи по усуненню недоліків, виявлених під час проведення експертизи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем робіт відповідно до договорів підряду № 189 від 25.06.2013, № 253 від 02.08.2013, № 36 від 14.02.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31.08.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України через нез'явлення у судове засідання представників відповідача.

01.10.2015 судове засідання не відбулося у зв'язку з направленням судді Бондарчук В.В. для участі у IV Судовому форумі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2015 судове засідання призначено на 26.10.2015 за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання своїх представників не направив, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Так, частиною 2 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 02091 м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 4/2.

Ухвали господарського суду міста Києва від 10.08.2015, від 31.08.2015 та від 05.10.2015 судом направлено на зазначену у витязі адресу відповідача, проте до суду повернулися конверти з ухвалами суду від 10.08.2015 та від 05.10.2015, з відміткою: «за зазначеною адресою не знаходиться».

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Приймаючи до уваги, що представник відповідача був належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 26.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2013 між Департаментом забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України та Колективним підприємством "Аварійно-фасадна служба" укладено договір підряду № 189, умовами якого передбачено, що позивач доручає та оплачує, а відповідач зобов'язується на свій ризик виконати власними та залученими силами і засобами: Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт) ДК 016-2010-41.00.4 (капітальний ремонт з переплануванням адміністративно-господарських приміщень складської будівлі по вул. Святошинська, 27).

Відповідач повинен виконати для позивача робити з капітального ремонту, якість яких відповідає діючим будівельним нормам, згідно документації та умовам даного договору (п. 2.1. договору).

Умовами п. 2.3. договору передбачено, що відповідач гарантує можливість досягнення об'єктом капітального ремонту показників, визначених у проектній документації та можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом п'яти років після прийняття об'єкта позивачем.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна даного договору становить 2 119 480, 00 грн. з ПДВ, в т.ч. ПДВ 353 246, 67 грн.

Згідно п. 4.1. договору, розрахунок за даним договором проводиться шляхом оплати робіт позивачем після надання відповідачем довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та актів виконаних робіт за формою № КБ-2в проміжними платежами в міру виконання робіт за етапи та остаточний розрахунок за повністю завершені роботи.

Строк виконання робіт - з 25 червня до 31 грудня 2013 (п. 5.1. договору).

Місце виконання робіт - Україна, 03680, м. Київ, вул. Святошинська, 27 (п. 5.2. договору).

У відповідності до п. 7.1. договору, відповідач гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку, встановленого державними будівельними нормами.

Даний договір набирає чинності з 25.06.2013 і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором, але не пізніше ніж до 31.12.2013 (п. 11.1. договору).

02.08.2013 між Департаментом забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України та Колективним підприємством "Аварійно-фасадна служба" укладено договір № 253, умовами якого передбачено, що відповідач зобов'язується надати послуги з будування нежитлових приміщень (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт) ДК 016-2010-41.00.3 (Поточний ремонт адмінбудинку Державної пенітенціарної служби України по вул. Мельникова, 81) позивача за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81, а позивач - прийняти і оплатити такі послуги.

У відповідності до п.п. 2.2. та 2.3. договору, відповідач надає гарантую позивачу на виконані роботи 60 місяців, яка починає обчислюватися з моменту підписання сторонами акту приймання виконаних робіт.

Виявлені під час гарантійного терміну недоліки відповідач зобов'язується усувати за власний рахунок протягом десяти днів з дня отримання від позивача письмового повідомлення про виявлені недоліки.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна даного договору становить 768 207, 60 грн., в т.ч. ПДВ 128 043, 60 грн.

Строк надання послуг становить - серпень-грудень 2013 (п. 5.1. договору).

Місце надання послуг за адресою позивача - Україна, 04050, м. Київ, вул. вул. Мельникова, 81 (п. 5.2. договору).

Даний договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2013, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов'язань сторонами (п. 10.1 договору).

14.02.2014 між Департаментом забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України та Колективним підприємством "Аварійно-фасадна служба" укладено договір підряду № 36, умовами якого передбачено, що позивач доручає та оплачує, а відповідач зобов'язується на свій ризик виконати власними та залученими силами і засобами: Будування нежитлових будівель (нове будівництво, реконструкція, капітальний і поточний ремонт) ДК 016-2010-41.00.4 (капітальний ремонт з переплануванням адміністративно-господарських приміщень складської будівлі по вул. Святошинська, 27).

Відповідач повинен виконати для позивача робити з капітального ремонту, якість яких відповідає діючим будівельним нормам, згідно документації та умовам даного договору (п. 2.1. договору).

Умовами п. 2.3. договору передбачено, що відповідач гарантує можливість досягнення об'єктом капітального ремонту показників, визначених у проектній документації та можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом п'яти років після прийняття об'єкта позивачем.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна даного договору становить 448 734, 00 грн. з ПДВ, в т.ч. ПДВ 74 789, 00 грн.

Згідно п. 4.1. договору, розрахунок за даним договором проводиться шляхом оплати робіт позивачем після надання відповідачем довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та актів виконаних робіт за формою № КБ-2в проміжними платежами в міру виконання робіт за етапи та остаточний розрахунок за повністю завершені роботи.

Строк виконання робіт - січень-лютий 2014 року (п. 5.1. договору).

Місце виконання робіт - Україна, 03680, м. Київ, вул. Святошинська, 27 (п. 5.2. договору).

У відповідності до п. 7.1. договору, відповідач гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку, встановленого державними будівельними нормами.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за договором, але не пізніше ніж до 31.12.2014 (п. 11.1. договору).

Як стверджує позивач, через 3 (три) місяці після завершення ремонту відповідно до договорів, позивачем виявлено численні тріщини на стінах фасаду об'єкта.

Так, наказом Департаменту забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України від 31.03.2014 № ДЗД/25-30/77-14 «Про організацію проведення сезонних оглядів будівель, споруд, об'єктів інженерної інфраструктури та планування ремонтних робіт на 2015», наказано затвердити склад комісії з проведення у 2014 сезонних оглядів будівель, приміщень та інженерних мереж, що знаходяться на балансі Державної пенітенціарної служби України та Департаменту забезпечення діяльності ДПтС України за адресами вул. Мельникова, 81 та вул. Святошинська, 27.

Тож, комісією у складі: голова Мєдвєдєв Олексій Олексіович - заступник начальника ДЗД ДПтС України; члени: Коханський С.М. - заступник начальника ДЗД ДПтС України; Гафаров І.В. - заступник директора ДЗД ДПтС України; Суходольський А.М - начальник відділу обслуговування інженерних мереж та фондів ДЗД ДПтС України; Корж О. В. - енергетик відділу обслуговування інженерних мереж та фондів ДЗД ДПтС України; Лобан С.Г - інженер з охорони праці ДЗД ДПтС України; Стоянський С.Й. - майстер сектору з організації та проведення ремонтно-будівельних робіт відділу обслуговування інженерних мереж та фондів ДЗД ДПтС України; Леваш В.В. - начальник сектору з організації та проведення ремонтно-будівельних робіт відділу обслуговування інженерних мереж та фондів ДЗД ДПтС України, при огляді будівлі щодо підготовки до осінньо-зимового періоду виявлено тріщини на фасаді адміністративно-господарського приміщення складської будівлі по вул. Святошинська, 27 в м. Києві, про що складено акт огляду адміністративно-складського приміщення по вул. Святошинська, 27 щодо підготовки до осінньо-зимового періоду від 03.07.2014.

За висновком комісії: технічний стан будівлі вважати як задовільний. Фасад будівлі привести в належний стан. Будівля готова до експлуатації в період осінь-зима 2014.

Крім того, як зазначає позивач, в період з 28.04.2014 по 04.07.2014 в Департаменті забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України був проведений позаплановий аудит фінансово-господарської діяльності за період з 01.07.2012 по 31.03.2014.

Перевіркою проектно-кошторисної документації, що виготовило ПП «МЕЗА ПЛЮС» встановлено, що внаслідок необґрунтованого застосування коефіцієнту на реконструкцію завищено вартість проектних робіт на загальну суму 2, 0 тис. грн.

Вибірковою перевіркою актів виконаних Колективним підприємством "Аварійно-фасадна служба" робіт встановлено, що внаслідок безпідставного включення до актів матеріальних ресурсів та будівельних машин і механізмів, які фактично не використовувались, а також необґрунтованого завищення норм списання будівельних матеріалів, завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 78, 0 тис. грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання за договорами, оскільки останнім безпідставно завищено вартість ремонтно-будівельних та проектних робіт на загальну суму 78 000, 00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів підряду № 189 від 25.06.2013, № 253 від 02.08.2013 та № 36 від 14.02.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вони і є договором підряду.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

За приписами ст. 857 Цивільного кодексу України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Відповідно до ст. 884 Цивільного кодексу України, підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об'єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об'єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

У разі виявлення протягом гарантійного строку недоліків замовник повинен заявити про них підрядникові в розумний строк після їх виявлення.

Так, відповідно до 2.3. договору № 253 від 02.08.2013, виявлені під час гарантійного терміну недоліки підрядник зобов'язується усувати за власний рахунок протягом десяти днів з дня отримання від замовника письмового повідомлення про виявлені недоліки.

Крім того, пунктами 2.3. та 2.4. договорів підряду №189 від 25.06.2013 та № 36 від 14.02.2014 встановлено, що у разі виявлення протягом гарантійних строків у закінчених роботах недоліків (дефектів) замовник протягом 3 днів після їх виявлення повідомляє про це підрядника і запрошує його до складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів). Якщо підрядник не з'явиться без поважних причин у визначений у запрошені строк, замовник має право залучити до складання акта незалежних експертів, повідомивши про це підрядника.

Акт, складений без участі підрядника, надсилається йому на виконання протягом 5 днів після складання.

Підрядник зобов'язаний за свій рахунок усунути залежні від нього недоліки (дефекти) в строки та в порядку, визначені в акті про їх усунення. Якщо підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки їх виконання, замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього підрядника, про усунення недоліків (дефектів) власними силами або із залученням третіх осіб із відшкодуванням витрат та одержання збитків за рахунок підрядника.

Таким чином, за умовами договорів підряду у разі виявлення протягом гарантійного строку у закінчених роботах недоліків (дефектів), позивач протягом 3 днів після їх виявлення повідомляє про це відповідача і запрошує його до складання акта про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів).

Тож, належним доказом, який фіксує виявлені недоліки є двосторонній акт складений та підписаний сторонами договору підряду, в якому вказується перелік виявлених недоліків і строки їх усунення.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів надсилання відповідачеві повідомлення про виявлення недоліків (дефектів) у закінчених роботах, як і не містять доказів відмови Колективного підприємства "Аварійно-фасадна служба" скласти відповідний акт про порядок і строки усунення виявлених недоліків (дефектів).

Зокрема, позивачем в порушення умов п. 2.3. договорів підряду №189 від 25.06.2013 та № 36 від 14.02.2014 не направлено на адресу відповідача акт огляду адміністративно-складського приміщення по вул. Святошинська, 27 щодо підготовки до осінньо-зимового періоду від 03.07.2014, складений працівниками Департаменту забезпечення діяльності Державної пенітенціарної служби України.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами статті 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1)протиправної поведінки;

2)шкоди;

3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою;

4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Таким чином, позивач повинен довести факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов'язань та причинно-наслідковий зв'язок між невиконанням зобов'язань та заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. Тоді як відповідачу потрібно довести відсутність його вини у спричиненні збитків позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 843 Цивільного кодексу України, ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Тож, при укладенні договору підряду та при прийнятті виконаних підрядних робіт сторони дійшли згоди, зокрема, щодо ціни роботи, виконання відповідачем будівельних робіт здійснювалось за вільним волевиявленням сторін щодо даних істотних умов, будь-яких пропозицій чи зауважень до ціни договору чи способу її визначення, складових ціни роботи позивач не зазначив; правочин, на підставі якого виконувались роботи, не визнаний недійсним чи неукладеним; оплата проведена відповідно до узгодженої обопільно вартості та прийнятого обсягу виконаних робіт.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ-2в) - це документ первинного обліку, який складається щомісячно для визначення вартості та обсягів виконаних будівельно-монтажних, ремонтних та інших підрядних робіт і є основою для складання "Довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат" (форма № КБ-3). Акт складається підрядником (субпідрядником для генпідрядника) та представляється замовнику.

Аудит фінансово-господарської діяльності, на який посилається позивач не доводить протиправності поведінки відповідача (невиконання чи неналежне виконання ним своїх обов'язків за договорами підряду), що унеможливлює застосування до нього такого виду відповідальності, як відшкодування завданих збитків.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивач не довів суду належними засобами доказування причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та заподіянням збитків, зокрема, протиправність поведінки відповідача як заподіювача збитків та докази вини останнього.

Таким чином, суд дійшов висновку, про недоведеність позивачем порушення відповідачем узгоджених договірних зобов'язань, як підстави для застосування до нього цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків у розмірі 78 000, 00 грн.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими, матеріалами справи не підтверджуються та задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 29.10.2015.

Суддя Бондарчук В.В.