номер провадження справи 6/138/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

26.10.2015 Справа № 908/5060/15

За позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Леніна, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

Міського комунального підприємства „ОСНОВАНІЄ" (вул. Українська, буд. 29-А, м. Запоріжжя, 69095)

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Наталі" (вул. Вузівська, 2/1, м. Запоріжжя, 69001)

Про стягнення 59 923 грн. 84 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача 1: Коваленко Ю.В. - дов. №90/01/01-10 від 01.09.2015р.

Від позивача 1: Коваленко Ю.В. - дов. №365 від 03.09.2015р.

Від відповідача: Черкез Є.В. - дов. від 20.08.2013р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства „ОСНОВАНІЄ" м. Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю „Наталі" м. Запоріжжя, про стягнення 59 923 грн. 84 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі просять стягнути з відповідача заборгованість по договору оренди нежитлового приміщення № 285/01 від 24.03.2000р., за період з жовтня 2012 року по червень 2015 року, в сумі 59 923 грн. 84 коп.

Позивачі надали суду пояснення до позивної заяви від 05.10.2015р., в яких зазначили наступне: в розрахунку заборгованості до позовної заяви зазначено сальдо на початок місяця (жовтень 2012р.) в сумі 62 904 грн. 68 коп. Зазначена заборгованість стягнута за рішенням господарського суду Запорізької області № 5009/4038/12. Сума 62 904 грн. 68 коп. відповідачем була частково сплачена в розмірі 17 649 грн. 01 коп. Стягувана сума заборгованості в позовній заяві в сумі 59 923 грн. 84 коп. за період з жовтня 2012р. по червень 2015р. станом на 05 жовтня 2015р. не сплачена відповідачем.

Розгляд справи відкладався.

26.10.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

Перший позивач надав суду клопотання, в якому просить повернути першому відповідачу судовий збір в сумі 609 грн., який був переплачений при подачі позову.

Клопотання першого позивача приймається судом, оскільки воно подано у відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) та ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву вих. від 26.10.2015р., в якому з позовними вимогами позивачів не погодився, вважає їх безпідставними, недоведеними, та такими що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України, у зв'язку з чим вважає, що вони не можуть бути задоволені судом. Свою правову позицію обґрунтовує наступним. Як вбачається з тексту позовної заяви та матеріалів доданих до неї, позивачі обґрунтовують свої позовні вимоги п. п. З.5., 5.2. Договору оренди № 285/01 від 24.03.2000 р., та ст. ст. 18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», та посилаються на те, що відповідачем не було передано приміщення по акту приймання-передачі, а тому на думку позивачів, відповідач повинен сплатити всю суму орендної плати з жовтня 2012 року по червень 2015 року. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, що надається до по позову, позивачами нараховуються різні суми оренди за кожний окремий місяць. Відповідно до ч. ч. 1. 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні приписи викладені і в статтях 525, 526 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Пунктом 3.5. Договору оренди, на який посилаються позивачі, передбачено підписання акту передачі приміщення. Однак, спірним договором не передбачено порядку підписання такого акту, та не покладено обов'язок складання такого акту саме на відповідача. За приписами ст. 532 ЦК України, місце виконання зобов'язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов'язання не встановлено у договорі, виконання за зобов'язанням про передання нерухомого майна провадиться за місцезнаходженням цього майна. Згідно зі ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1666/14 від 27.10.2014 р. «Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 р. № 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів", із посиланням на ст. 785 ЦК України господарським судам було роз'яснено, що в орендних правовідносинах суду необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов'язку не виконав, тобто необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов'язання, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Також, відповідачу звертає увагу суду на те, що у зв'язку з тим, що сторонами в договорі не було передбачено порядок повернення приміщення, а законодавством України передбачено місцем виконання зобов'язання саме місце знаходження нерухомого майна, позивачі за змістом ст. 613 ЦК України є кредиторами такими, що прострочили, оскільки після розірвання спірного договору у судовому порядку з боку них не було вжито жодної дії щодо отримання від боржника приміщення за місцем виконання зобов'язання. У зв'язку з чим у позивачів відсутні підстави для нарахування суми боргу. Більш того, після набрання рішенням суду про дострокове розірвання договору оренди законної сили, підприємство відповідача виконало обов'язок щодо звільнення приміщення та підготувало його для передачі кредитору за цим зобов'язанням. З матеріалів справи вбачається, що позивачами не зважаючи на судове рішення про розірвання договору, не було зроблено жодного кроку для підписання акту приймання-передачі, не було складено ані комісії, жодної явки до приміщення не було вчинено. Крім того, відповідно до розрахунку позовних вимог, є незрозумілим для відповідача з чого саме формуються суми оплати за кожний місяць і як автор позову їх вирахував, що є необхідним для перевірки розрахунку з боку відповідача, та надання відзиву з цього приводу. За приписами ст. 33 ПІК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. На підставі викладеного вище, відповідач просить суд у задоволенні позову Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Наталі» про стягнення суми 59 923.84 гри. заборгованості по орендній платі - відмовити.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивачів та відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

24.03.2000 року між Державним комунальним підприємством „Виробниче ремонтно - експлуатаційне житлове об'єднання № 1" (орендодавцем по договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Наталі" (орендарем по договору, відповідачем у справі) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 285/01, з додатками та додатковими угодами (надалі - договір).

Сторонами договору неодноразово укладались додаткові угоди до договору, якими сторони договору змінювали розмір платежів, доповнювали преамбулу договору, змінювали ставки орендної плати та інш.

Так, за умовами додаткової угоди від 01.06.2011 року орендодавцем по договору виступає перший позивач, балансоутримувачем - КП „ВРЕЖО № 13", правонаступником якого є другий позивач, орендарем - відповідач.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 06.12.2012р. по справі № 5009/4038/12, яке набрало законної сили 21.12.2012 року, було встановлене наступне: на підставі рішення міськвиконкому від 23.03.2000 р. № 110/63 Державним комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 1" та ТОВ "Наталі" 24.03.2000 р. укладено договір № 285/01 оренди нежитлового приміщення за умовами якого відповідачу передано в строкове платне користування для організації побутових послуг населення нежитлове приміщення загальною площею 106 кв. м за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 47. Договір діє в редакції додаткових угод укладених 03.10.2002 р., 12.01.2004 р., 20.01.2004 р., 01.02.2004 р., 26.05.2005 р., 01.06.2007 р., 15.08.2007 р., 08.02.2010 р., 07.04.2010 р., 01.06.2011 р. Відповідно до додаткової угоди від 01.10.2002 р. до договору № 285/01 орендодавця змінено на Управління житлового господарства Запорізької міської ради. На підставі рішень Запорізької міської ради від 18.02.2011 р. № 6 "Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради", від 06.04.2011 р. № 20 "Про передачу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради окремих повноважень щодо управління об'єктами права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя" додатковою угодою від 01.06.2011 р. змінено сторону договору, а саме "орендодавця" з Управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Строк дії договору № 285/01 передбачений п. 10.1, яким встановлено, що договір діє з 24.03.2000 р. по 24.03.2005 р. Додатковою угодою до договору оренди, укладеною 26.05.2005 р., продовжено строк дії договору оренди № 285/01 на 5 років (до 27.04.2010 р.). Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Доказів припинення договору оренди № 285/01 сторонами на надано. За умовами договору оренди № 285/01 (в редакції додаткової угоди від 08.02.2010 р.) орендар зобов'язався перераховувати орендну плату самостійно до місцевого бюджету м. Запоріжжя щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за тим, що підлягає оплаті… Спірне нежитлове приміщення є комунальною власністю і перебуває на балансі й обслуговуванні КП "ВРЕЖО № 13"… Відповідач в узгоджені строки та в узгоджених розмірах орендну плату не вносив, внаслідок чого за ним склалася заборгованість з орендної плати за договором оренди № 285/01 від 24.03.2000 р. за період з лютого 2009 р. по вересень 2012 р. включно в сумі 62904 грн. 68 коп. Оскільки предметом оренди за договором від 24.03.2000 р. є комунальне майно правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України "Про оренду державного та комунального майна". Як передбачено ст.18 зазначеного Закону орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату. У відповідності до ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі. Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості з орендної плати за спірний період в узгодженому розмірі. Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Відповідно до пункту 10.4 договору на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України. З огляду на викладене, суд визнав вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 62 904 грн. 68 коп. за період з лютого 2009 р. по вересень 2012 р. обґрунтованими, підтвердженими доданими матеріалами та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки впродовж строку дії зазначеного договору товариство систематично порушує його умови шляхом несвоєчасного перерахування орендної плати, суд визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання договору оренди від 24.03.2000 р. № 285/01.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факти встановлені судом під час розгляду справи № 5009/4038/12 не доводяться знову при розгляді цієї справи.

Розділом 3 договору було передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів і відповідного рішення виконкому Запорізької міської ради народних депутатів.

Орендна плата перераховується на розрахунковий рахунок ДКП "ВРЕЖО №1" (правонаступниками всіх ПРЕЖО стало МКП "Основаніє") орендарем щомісячно вперед до 20 числа поточного місяця. Орендна плата, відповідно до рішення МВК від 30.07.1998р. №399 складає 58,02 грн. х інф.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Як вбачається з додаткових угод від 03.10.2002р., від 20.01.2004р., від 01.02.2004р., від 26.05.2005р., від 01.06.2007р., від 15.08.2007р., від 08.02.2010р., від 07.04.2010р., розділ 3 договору неодноразово змінювався, неодноразово змінювався розмір орендної плати та строки оплати орендної плати.

Відповідно до умов п. 5.2 договору, відповідач зобов'язався своєчасно й у повному обсязі вносити першому позивачу орендну плату.

Спеціальним Законом, який регулює відносини оренди державного та комунального майна є Закон України "Про оренду держаного та комунального майна". Всі інші нормативні акти діють лише в частині, яка не суперечить йому.

У частині 1 статті 27 Закону України "Про оренду держаного та комунального майна" вказано, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За умовами п. 2.4 договору, після закінчення строку дії договору оренди, якщо немає у встановленому порядку угоди сторін про його продовження на новий строк, або у випадку дострокового його розірвання, орендар (відповідач по справі) зобов'язаний у 10-ти добовий термін здати орендодавцю (першому позивачу) приміщання за актом прийому - передачі.

З п. 24 договору чітко вбачається, що обов'язок повернути приміщення по акту прийому - передачі покладається саме на відповідача. Саме відповідач повинен бути ініціатором повернення приміщення за актом прийому - передачі.

Відповідач безпідставно вважає, що договором не передбачений порядок повернення приміщення.

Відповідач не надав суду доказів того, що він повідомив позивачів про готовність повернення приміщення за актом прийому - передачі та про дату такого повернення.

В судовому засіданні представник відповідача визнав, що він не складав акт прийому - передачі на повернення приміщення.

Оскільки договором обов'язок повернення приміщення за актом прийому - передачі покладено на відповідача, позивач зі своєї сторони не порушували ніяких зобов'язань, оскільки на них такий обов'язок договором не був покладений.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

В п. 3.5 договору передбачено, що у випадку закінчення дії договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується відповідачем по добу фактично здачі нерухомого майна по Акту приймання - передачі.

З п. 3.5 договору чітко вбачається, що відповідач повинен оплачувати орендну плату по добу фактично здачі нерухомого майна по Акту приймання - передачі, навіть при достроковому припиненні договору.

Відповідно до умов ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взяті не себе зобов'язання, у т.ч. щодо сплати орендних платежів та повернення орендованого майна, не виконав своєчасно та у повному обсязі, внаслідок чого відповідачу нарахована орендна плата за період з жовтня 2012 року по червень 2015 року в сумі 59 923 грн. 84 коп.

Правомірність стягнення орендної плати за весь період фактичного користування орендованим приміщення після розірвання договору по день складання акту також підтверджується позицією Верховного суду України, викладеній в постанові від 20.11.2012 року по справі № 12/75-2167-33/75-4/180.

Перевіривши розрахунок позивача (ар. с. 10), суд знаходить його обґрунтованим та правомірним. Розмір орендної плати за кожний місяць визначався позивачами шляхом корегування розміру місячної орендної плати на індекс інфляції, як то передбачено договором.

Зобов'язання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів повернення відповідачем орендованого приміщення орендодавцю, та сплати позивачам орендної плати в сумі 59 923 грн. 84 коп.

В судовому засіданні представник відповідача визнав, що орендна плата в сумі 59 923 грн. 84 коп. не була сплачена відповідачем.

Згідно ст. ст. 526 ЦК України та 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання, відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивачів про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 59 923 грн. 84 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача не приймаються судом на підставі викладеного..

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 (перше) січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подаються до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" № 80-VІІІ від 28.12.2014 р. на 2015 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня встановлена в сумі 1 218,00 грн.

Відповідно до п. 1 п. п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" ( в редакції чинній на момент звернення позивача до суду), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру становить суму 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн., а максимальна - 182 700 (сто вісімдесят дві тисячі сімсот) грн.

Враховуючи суму заявлених позивачем в позовній заяві вимог (59 923 грн. 84 коп.), сума судового збору за даним позовом становить 1 218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

З огляду на викладене, з урахуванням приписів ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь першого позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 218 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про повернення судового збору, а тому судовий збір в сумі 609 грн. повертається позивачу.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Наталі" (вул. Вузівська, буд. 2/1, м. Запоріжжя, 69001, ) солідарно на користь солідарних стягувачів: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Леніна, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) та Міського комунального підприємства „ОСНОВАНІЄ" (вул. Українська, буд. 29-А, м. Запоріжжя, 69095; ) заборгованість по орендній платі в сумі 59 923 грн. 84 коп. на користь місцевого бюджету Ленінського району на розрахунковий рахунок № 0006 в ГУДКСУ у Запорізькій області, , МФО 813015, призначення платежу: за оренду 22080401. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Наталі" (вул. Вузівська, буд. 2/1, м. Запоріжжя, 69001, ) на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Леніна, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) витрати по сплату судового збору в сумі 1 218 грн. Видати наказ.

Повернути Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Леніна, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) судовий збір у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн., сплачений платіжним дорученням № 413 від 07.07.2015р. Оригінал вказаного платіжного доручення знаходиться в матеріалах справи № 908/ 5060/15.

Дане рішення є підставою для повернення Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (пр. Леніна, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105; ) із Державного бюджету України судового збору у розмірі 609 (шістсот дев'ять) грн.

Повне рішення складено : 27.10.2015р.

Суддя Л.С. Місюра