ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р.Справа № 924/1454/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Янишиній Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма "Вікол" ЛТД, м. Старокостянтинів Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Старокостянтинів Хмельницької області

про звернення стягнення на предмет застави,

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_3 - згідно довіреності від 30.09.2015 року

відповідача: не з'явився

третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.09.2015 року порушено провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Надра" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма "Вікол" ЛТД, м. Старокостянтинів Хмельницької області, про звернення стягнення на предмет застави та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, м. Старокостянтинів Хмельницької області.

Повноважний представник позивача в судових засіданнях позов підтримав, вважає, що позовні вимоги в повному обсязі підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач не скористався правом участі свого представника в судовому розгляді справи, письмового відзиву на позов не подав, причин не вказав. Ухвали суду по даній справі, надіслані на його адресу, зазначену в позовній заяві та ЄДРЮО та ФОП згідно Спеціальних витягів від 01.09.2015 року та від 27.10.2015 року, повернулися до суду із відміткою „за закінченням терміну зберігання.

Третя особа, ОСОБА_2, також не з'явився в судові засідання, представника не направив, письмової позиції з розглядуваного спору не надав, причин не повідомив. Ухвали суду по справі №924/1454/15, які направлялися на його адресу, повернуті відділенням поштового зв'язку із зазначенням „за закінченням терміну зберігання.

Судом враховується, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції"). Таким чином, відповідач та третя особа вважаються таким, що належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено наступне.

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк „Надра, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк „Надра, (банк) та ОСОБА_2 (позичальник) 25.04.2007 року уклали кредитний договір №88/МК/2007-978 (далі кредитний договір), згідно п.п.1.1., 1.2. якого банк надає позичальнику грошові кошти в сумі 40000,00 євро на споживчі цілі.

Кредит надається позичальнику строком по 16.04.2012 року включно зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 13% річних, що обчислюється виходячи з 360 днів у році. Строк користування кредитом починається з моменту надання кредиту у відповідності до п.2.1. цього договору (п.п.1.3., 1.4. кредитного договору).

Надання кредиту, відповідно до п.2.2. кредитного договору, проводиться шляхом видачі позичальнику готівки через касу банку, або перерахування коштів за реквізитами, вказаними позичальником, або шляхом оплати платіжних документів, які виписані на позичальника. Надання кредиту відбувається лише за умови надання позичальником відповідного забезпечення виконання своїх зобов'язань по цьому договору.

З метою забезпечення зобов'язань по цьому договору, які полягають у поверненні кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом, можливої сплати неустойки , а також у відшкодуванні збитків у зв'язку з порушенням цього договору, майновий поручитель передає в заставу транспортні засоби. Умови передачі майна в заставу, звернення стягнення на заставлене майно та інші питання стосовно заставленого майна узгоджуються в договорах застави. При непогашенні заборгованості позичальника перед банком у повному обсязі за рахунок заставленого майна, банк має право звернути стягнення на грошові кошти та інше майно позичальника у відповідності з діючим законодавством України (п.п.3.1, 3.2., 3.3. кредитного договору).

Відсотки за користування кредитом нараховуються банком наступним чином: починаючи з дати надання кредиту, відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 13% річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням. Позичальник зобов'язуваний сплачувати відсотки згідно з графіком; у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений у п.4.1.1. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконані позичальником) у розмірі 26% річних, виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням (п.4.1.2. кредитного договору).

Пунктом 4.1.3. кредитного договору передбачено, що повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється позичальником шляхом внесення готівки в касу банку, або шляхом безготівкового переказу.

У п.4.1.4. кредитного договору сторони погодили, що у випадку виникнення у позичальника прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно з графіком за будь-який період, а також у випадку порушення заставодавцем будь-якої умови договору застави (ст. 3 цього договору), банк має право достроково витребувати наданий позичальнику кредит, в тому числі звернути стягнення на заставлене майно. Про дострокове витребування кредиту банк письмово сповіщає позичальника.

Згідно підпункту 6.1.2. кредитного договору, позичальник зобов'язаний, зокрема, повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадках, передбачених цим договором, також сплатити неустойку та відшкодувати завдані банку збитки.

Банк, в свою чергу, має право, зокрема, у випадку невиконання (часткового невиконання) позичальником своїх зобов'язань по цьому договору, в тому числі по поверненню кредиту та сплаті відсотків, звернути стягнення на заставлене майно відповідно до діючого законодавства України для погашення в повному обсязі заборгованості за кредитом, відсотками та неустойкою, якщо її буде нараховано (п.7.1.3. кредитного договору).

У разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом та повернення кредиту позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня. З порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення (п.п. 9.1., 9.2., 9.3. кредитного договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором (п.12.2. кредитного договору).

Кредитний договір №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року підписаний сторонами та скріплений печаткою банку.

Сторонами також погоджено графік повернення кредиту та сплати відсотків до кредитного договору №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року.

Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра" (заставодержатель) та товариство з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма "Вікол" ЛТД (заставодавець) 25.04.2007 року уклали договір застави (далі - договір застави), згідно п.1.1. якого заставодавець для забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_2 (позичальник) за кредитним договором №88/МК/2007-978 від 25.04.2015 року та усіх додаткових до нього договорів (кредитний договір), що укладений між заставодержателем та позичальником, щодо повернення кредитних коштів у строк до 16.04.2012 року в розмірі 40000,00 євро та відсотків за користування кредитними коштами із розрахунку 13% річних за строковим кредитом і 26% річних за простроченим кредитом, збитків, пені, штрафів та інших витрат, передає в заставу заставодержателю транспортні засоби, які належать заставодавцю на праві приватної власності: сідловий тягач - Е, модель VOLVO FH 12, рік випуску - 1996, білого кольору, заводський номер шасі (кузов, рама, коляска) YV2A4B3AOTB146681, реєстраційний №06226ХМ, зареєстрованим Красилівським МРЕВ ОСОБА_4 України у Хмельницькій області, 11.01.2005 року, який належить ТОВ ТЕФ "Вікол" ЛТД на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія ХМС №294098, виданого тим же МРЕВ, 11.01.2005 року, ліквідаційна вартість складає 162140,86 грн.; сідловий тягач - Е, марка RENAULT Premium 385, рік випуску - 2000, сірого кольору, заводський номер шасі (кузов, рама, коляска) VF622GVA000109104, реєстраційний №ВХ 6332 АК, зареєстрований 5-е МРВ ДАІ м. Старокостянтинів УМВС України у Хмельницькій області, 24 квітня 2007 року, який належить ТОВ ТЕФ "Вікол" ЛТД на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія СРБ №507527, виданого тим же МРВ, 24 квітня 2007 року, ліквідаційна вартість складає 151525,54 грн.

За згодою сторін зазначений предмет застави передається в заставу за вартістю 369288,62 грн., що на час укладання цього договору по офіційному курсу, встановленому НБУ, становить 73126,46 дол. США (п.1.2. договору застави).

Предмет застави, відповідно до п. 1.3. договору застави, залишається у володінні та користуванні заставодавця та буде знаходитись за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Попова в дворі будинку №20.

Заставодавець гарантує, що автомобіль, який є предметом застави за цим договором, іншим особам не заставлено, не передано, не виступає предметом судових чи інших спорів (п.1.5. договору застави).

На термін дії цього договору заставодавець не має права відчужувати предмет застави, або передавати його в заставу іншим особам (п.1.6. договору застави).

Право застави виникає з моменту підписання сторонами договору та його нотаріального посвідчення (п.1.7. договору застави).

Заставодавець, зокрема, має право: звернути стягнення на предмет застави у випадку одноразового порушення строків внесення плати за користування кредитом (процентів), або чергового платежу позичальником, згідно кредитного договору; у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, задовольнити свої майнові вимоги за рахунок предмета застави в повному обсязі, визначеному на момент фактичного задоволення, враховуючи суму кредиту, відсотків за користування ними, збитків, пені, штрафів та інших витрат, пов'язаних зі звернення стягнення на предмет застави (п.п.2.1.3., 2.1.4 договору застави).

У п. 4.1. договору застави сторони погодили, що при порушенні позичальником умов кредитного договору щодо строків повернення кредиту або сплати відсотків за користування кредитом у заставодержателя виникає право задоволення вимог, забезпечених заставою, за рахунок предмета застави.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, про що письмово повідомляє заставодавця, з моменту порушення позичальником будь-якого з зобов'язань за кредитним договором (п.4.2. договору застави).

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється згідно із Законом України "Про заставу", а також шляхом переходу предмету застави у власність заставодержателя в рахунок погашення заборгованості (п.4.3. договору застави).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення та діє до повного виконання зобов'язань по кредитному договору (п.5.3. договору застави).

Договір застави підписаний сторонами, посвідчений печаткою банку та нотаріально посвідчений.

Як вбачається із свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу ХМС №294098 та ХМС №294098 від 11.01.2005 року, на праві власності ТОВ ТЕФ "Вікол" належать сідловий тягач - Е VOLVO FH 12 1996 року та н/причіп-рефрижератор - Е TRAILOR 1991 року, реєстраційні №№06226ХМ та 04611ХМ відповідно.

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 15.07.2013 року, заборонено відчужувати на підставі договору застави №1308 від 25.04.2007 року автомобіль вантажний, сідловий тягач марка VOLVO, модель FH 12, рік випуску 1996, номер об'єкта: YV2A4B3AOTB146681, номер державної реєстрації: 06226ХМ, білого кольору, зареєстрований Красилівським МРЕВ ОСОБА_4 України в Хмельницькій області 11.01.2005 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ ХМС №29098, видане тим же МРЕВ 11.01.2005 року, та автомобіль вантажний, сідловий тягач марка RENAULT, модель PREMIUM 385, рік випуску 2000, номер об'єкта VF622GVA000109104, номер державної реєстрації: ВХ6332АК, сірого кольору, зареєстрований 5-м МРВ ДАІ м. Старокостянтинів УМВС України у Хмельницькій області 24.04.2007 року, свідоцтво про реєстрацію ТЗ СРБ №507527, видане тим же МРВ 24.04.2007 року. Обтяжувач: публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра", боржник: ТОВ ТЕФ "Вікол" та ОСОБА_2.

21.08.2015 року позивач направив відповідачу досудову вимогу №59/07-2-1204 про повернення заборгованості, у якій вимагає погасити заборгованість згідно кредитного договору №88/МК/2007-978 від 25.03.2007 року в розмірі 101855,47 євро, що в еквіваленті становить 2509414,13 грн. У випадку несплати вказаної суми протягом трьох днів, банк повідомляє відповідача про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року станом на 21.08.2015 року, заборгованість останнього за кредитом становить 33350,00 євро (821644,25 грн.), заборгованість по сплаті відсотків - 35832,10 євро (882795,77 грн.), пеня за прострочення сплати кредиту - 29226,31 євро (720048,86 грн.), штраф згідно п.9.2. кредитного договору - 3447,06 євро (84925,25 грн.).

Враховуючи вищезазначене, невиконання відповідачем вимог позивача, ПАТ "КБ "Надра" звернувся з даним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.04.2007 року між позивачем та третьою особою укладено кредитний договір №88/МК/2007-978.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

З метою забезпечення виконання третьою особою зобов'язань за кредитним договором №88/МК/2007-978, між позивачем та відповідачем 25.04.2015 року укладено договір застави транспортних засобів - сідлових тягачів VOLVO FH 12 та RENAULT Premium 385.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 576 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Позивачем доведено невиконання договірних зобов'язань з боку третьої особи щодо повернення отриманого у позивача кредиту за кредитним договором №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року, у зв'язку з чим заборгованість ОСОБА_2 перед ПАТ "КБ "Надра" станом на 21.08.2015 року складає 101855,47 євро (2509414,13 грн.).

Таким чином, враховуючи дотримання позивачем положень розділу 4 договору застави, суд приходить до висновку, що у ПАТ "КБ "Надра" виникло право звернення стягнення на предмет застави.

Згідно частини 1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на наведене, позовні вимоги позивача щодо звернення стягнення на предмет застави за договором застави від 25.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_5, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки таке право звернення стягнення на предмет застави виникло у позивача у зв'язку з невиконанням позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року.

Судом також враховується, що згідно п. 4 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі, шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження на публічних торгах

При цьому, відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд даної справи стягується з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 33, 34, 43, 49, 82, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити.

В рахунок задоволення грошових вимог публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра (м. Київ, вул. Артема, 15, код 20025456) за Кредитним договором №88/МК/2007-978 від 25.04.2007 року в сумі 101855,47 євро, що еквівалентно 2509414,13 грн., звернути стягнення на предмет застави, а саме: сідловий тягач Е, модель VOLVO FH 12, 1996 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та сідловий тягач Е, марки RENAULT Premium 385, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать на праві приватної власності заставодавцю товариству з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма „Вікол ЛТД (АДРЕСА_1, код 31328461).

Встановити спосіб реалізації предмета застави рухомого майна, а саме: сідлового тягача Е, модель VOLVO FH 12, 1996 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та сідлового тягача Е, марки RENAULT Premium 385, 2000 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належать на праві приватної власності заставодавцю товариству з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма „Вікол ЛТД (АДРЕСА_1, код 31328461), шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, визначеною в межах виконавчого провадження.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю транспортно-експедиційна фірма „Вікол ЛТД (АДРЕСА_1, код 31328461) в доход Державного бюджету України (по коду бюджетної класифікації 22030001, р/р 3002, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницькому, код ОКРО 38045529, банк отримувача - ГУ ДКУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу: "Судовий збір, код 03500128") судовий збір у розмірі 5 539,32 грн. (п'ять тисяч п'ятсот тридцять дев'ять грн. 32 коп.).

Видати наказ.

Повне рішення складено 30.10.2015 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 3 прим.: 1- до справи; 2 відповідачу - ТОВ "Вікол ЛТД" (31100, АДРЕСА_2) - рек. з повідомлення про вручення; 3- третій особі - ОСОБА_2 (31100, АДРЕСА_2) - рек. з повідомленням про вручення