ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 рокуСправа № 912/891/15-г
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Змеула О.А. розглянув у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест"

до Публічного акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України",

Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект"

про визнання договору поруки припиненим,

присутні представники сторін:

позивача: ОСОБА_1, довіреність від 14.09.15;

первісного відповідача (ПАТ "Державний Ощадний банк України"): ОСОБА_2, довіреність №1342 від 16.06.15.

Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою в якій просить визнати договір поруки № 2 від 29.11.2011, укладений з Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" (далі - первісний відповідач), припиненим.

Ухвалою господарського суду від 12.03.2015 позовну заяву прийнято та порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 15.04.2015, від сторін витребувано зазначені в ухвалі матеріали; примірники ухвали надіслано сторонам.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2015 до участі у справі залучено іншого відповідача - Приватне підприємство "Спецзовнішкомплект", яке є стороною договору поруки № 2 від 29.11.2011.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 23.06.2015 провадження у даній справі було зупинено до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №910/8872/15, що розглядалася іншим судом - господарським судом м. Києва.

До господарського суду надійшла заява первісного відповідача про поновлення провадження в даній справі, оскільки за результатами розгляду іншої справи № 910/8872/15 за позовом ТЕКФАНД ХОЛДИНГ ІНК. (TECHFUND HOLDING INC.) до Приватного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "АЙ.ТІ.ДЖІ-ІНВЕСТ", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватного підприємства ""Спецзовнішкомплект", за участю, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 про визнання недійсними рішення загальних зборів та договору застави, рішенням господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у справі № 910/8872/15 у позові відмовлено повністю.

Заявник посилався на те, що апеляційна скарга на вищевказане рішення господарського суду міста Києва не подавалася.

Господарський суд виходив з того, що якщо апеляційна скарга на вказане рішення не подавалася, то рішення вважається таким, що набрало законної сили.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2015 провадження в справі поновлено, строк розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів, розгляд справи призначено на 22.10.2015 об 11:00 год., копії ухвали надіслано сторонам.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2015 розгляд справи відкладено на 29.10.2015 о 12:00 год., зобов'язано сторони подати необхідні для розгляду справи документи.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі; підставою для звернення із позовом вважає наступні обставини:

у результаті укладення додаткового договору про збільшення ліміту кредитування відповідальність позивача як поручителя збільшилася;

позивач не надавав згоди на внесення зазначених змін до договору кредиту, останнього навіть не було про це повідомлено;

ні договором кредиту, ні договором поруки не передбачено умови про те, що позивач надає згоду на зміну зобов'язання та збільшення своєї відповідальності без повідомлення останнього про це зі сторони відповідача та без підписання з поручителем додаткової угоди;

договір поруки є припиненим в силу ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Первісний відповідач - ПАТ "Державний Ощадний банк України" у відзиві на позов позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на те, що:

твердження поручителя щодо припинення договору поруки у зв'язку з укладенням між банком та позичальником Додаткового договору № 3, яким, на думку позивача, відповідач збільшив розмір його відповідальності як поручителя, не відповідають фактичним обставинам справи;

фактично внесеними змінами сторони виключили обов'язок позичальника погасити частину кредитних коштів у 12, 24 та 36 місяцях кредитування, чим поліпшено умови кредитного договору без зміни максимального ліміту кредитування, погодженого у п.2.3 кредитного договору (згідно якого сторони визначили його в еквіваленті 37 500 000,00 грн), що за умовами договору поруки, не змінює обсяг відповідальності поручителя;

на зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається, такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених ч. 1 ст. 559 ЦК України;

твердження позивача про те, що у договорі поруки та у кредитному договорі відсутні умови про можливість змін зобов'язання без укладення з ним додаткової угоди, на яких ґрунтуються позовні вимоги є такими, що не відповідають обставинам справи та спростовуються пунктами 1.1 та 4.3 договору поруки;

умовами додаткового договору № 3 банк та позичальник змінили строки здійснення платежів, які мали бути здійснені позичальником на кінець 12, 24 та 36 місяців кредитування, що у відповідності до умов, погоджених у п.4.3 договору поруки, не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя, оскільки, останнім надано згоду на зміну строків здійснення платежів позичальником за кредитним договором;

обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України), тобто закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору;

зважаючи на факт відсутності жодної із зазначених умов у правовідносинах, що склалися між сторонами за кредитним договором, то відсутні законні підстави для припинення поруки за договором поруки.

Інший відповідач - Приватне підприємство "Спецзовнішкомплект" належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що засвідчено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №937, але вимоги ухвали суду від 22.10.2015 не виконало, витребувані судом письмові пояснення по суті позовних вимог, довідку про дійсну заборгованість за договором кредитної лінії № 5 від 07.10.2011 за станом на день розгляду спору, не подав. Натомість, 26.10.2015 інший відповідач звернувся до господарського суду із листом від 23.10.2015, в якому просить розглянути справу без участі його представника.

Заслухавши пояснення представників сторін, які брали участь у засіданні суду, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, господарський суд встановив наступні обставини.

Між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" (банк, кредитор) та Приватним підприємством "Спецзовнішкомплект" (позичальник) укладено договір кредитної лінії № 5 від 07.10.2011, згідно якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у вигляді мультивалютної відповідальної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування 37 500 000,00 грн.

У відповідності до п. 2.3.5 договору кредитної лінії сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з графіком: з 1 по 11 місяць - 37 500 000,00 грн, на кінець 12 місяця - 24 500 000,00 грн, з 13 по 23 місяць - 37 500 000,00 грн, на кінець 24 місяця - 24 500 000,00 грн, з 25 по 35 місяць - 37 500 000,00 грн, на кінець 36 місяця - 24 500 000,00 грн, з 37 по 39 місяць - 37 500 000,00 грн, на кінець 40 місяця - 33 500 000,00 грн, на кінець 41 місяця - 29 500 000,00 грн, на кінець 42 місяця - 25 500 000,00 грн, на кінець 43 місяця - 21 500 000,00 грн, на кінець 44 місяця - 17 500 000,00 грн, на кінець 45 місяця - 13 500 000,00 грн, на кінець 46 місяця - 9 500 000,00 грн, на кінець 47 місяця - 5 500 000,00 грн, на кінець 48 місяця - 0 грн.

Зменшення діючого ліміту кредитування згідно графіку передбачено погашення частини кредитних коштів у 12, 24 та 36 місяцях кредитування та зменшення максимального ліміту кредитування строком на один місяць у 12, 24 та 36 місяцях кредитування до 2450000,00 грн.

Для забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором по поверненню кредиту, сплаті процентів за користування ним, комісій, можливих штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором, 29.11.2011 між Публічним акціонерним товариством "Державний Ощадний банк України" (кредитор, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю спільного українсько-польського підприємства "Ай.Ті.Джі-Інвест" (поручитель) укладено договір поруки № 2, за умовами якого поручитель зобов'язався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

05.10.2012 між банком та позичальником укладено додатковий договір № 3 до договору кредитної лінії № 5 від 07.10.2011, згідно якого сторони домовилися викласти п. 2.3.5 кредитного договору в новій редакції, а саме: сторони погодили збільшення/зменшення діючого ліміту кредитування в строки згідно з графіком: з 1 по 39 місяць - 37 500 000,00 грн, на кінець 40 місяця - 33 500 000,00 грн, на кінець 41 місця - 29 500 000,00 грн, на кінець 42 місяця - 25 500 000,00 грн, на кінець 43 місяця - 21 500 000,00 грн, на кінець 44 місяця - 17500000,00 грн, на кінець 45 місяця - 13 500 000,00 грн, на кінець 46 місяця - 9 500 000,00 грн, на кінець 47 місяця - 5 500 000,00 грн, на кінець 48 місяця - 0 грн.

Додатковий договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток і є невід'ємною частиною кредитного договору та діє протягом строку дії кредитного договору.

Господарський суд, всебічно дослідивши обставини справи та норми чинного законодавства, дійшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК України, порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до п.1.1 договору поруки від 29.11.2011 поручитель зобов'язався відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому.

У пункті 4.3. договору поруки сторони узгодили умову про те, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Також сторони домовилися, що у випадку продовження строків повернення кредиту та або у випадку будь-яких інших змін строків здійснення платежів позичальником за кредитним договором, обсяг відповідальності поручителя не змінюється. Тобто, банк та поручитель за взаємної згоди домовилися про те, що у випадку продовження строків повернення кредиту та або у випадку будь-яких інших змін строків здійснення платежів позичальником за кредитним договором, обсяг відповідальності поручителя не змінюється.

З огляду на умови п. 4.3. договору поруки та додаткового договору № 3 до договору кредитної лінії № 5 від 07.10.2011, зміна строків здійснення позичальником платежів та продовження чергових строків повернення частин кредитної лінії в межах кінцевого строку погашення кредитної лінії - 48 місяця, не тягне збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, у вищенаведеній нормі, яка визначає підстави припинення забезпечувального зобов'язання (договору поруки), передбачено однією з підстав для припинення поруки зміну основного зобов'язання, що спричиняє збільшення відповідальності поручителя, без його згоди. Крім того, виходячи з тієї ж норми, стає очевидним, що порука припиняється лише тоді, коли поручитель не надав згоди на зміну основного зобов'язання. Відповідно, порука не припиняється, якщо на зміну умов основного зобов'язання поручитель надав свою згоду. Порука припиняється лише тоді, коли поручитель не надав згоди на зміну основного зобов'язання. Така згода не обов'язково повинна бути письмовою. Допустимою є також попередня згода поручителя на зміну умов основного договору, в тому числі виражена в договорі поруки.

Як слідує із матеріалів справи, умовами додаткового договору № 3 від 05.10.2012 до договору кредитної лінії № 5 від 07.10.2012 банк та позичальник змінили строки здійснення платежів, які мали бути здійснені позичальником на кінець 12, 24 та 36 місяців кредитування, що у відповідності до умов, погоджених у п. 4.3 договору поруки, не є збільшенням обсягу відповідальності поручителя, оскільки, останнім надано згоду на зміну строків здійснення платежів позичальником за кредитним договором. Тобто, сторони виключили обов'язок позичальника погасити частину кредитних коштів у 12, 24 та 36 місяцях кредитування, чим поліпшені умови кредитного договору без зміни максимального ліміту кредитування, погодженого у п.2.3 кредитного договору, відповідно до якого сторони визначили його в еквіваленті 37 500 000,00 грн, що за умовами договору поруки, не змінює обсяг відповідальності поручителя.

Посилання позивача на те, що він як поручитель на зміну таких умов згоди не давав спростовується умовами п. 4.3. договору поруки, оскільки поручитель надав згоду на те, що у випадку продовження строків повернення кредиту та або у випадку будь-яких інших змін строків здійснення платежів позичальником за кредитним договором, обсяг відповідальності поручителя не змінюється.

Крім того, згідно довідки ПАТ "Державний Ощадний банк України" станом на 14.10.2015 заборгованість ПП "Спецзовнішкомплект" за кредитом, в т.ч. прострочена заборгованість за кредитом, становить 37 500 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, правові підстави для визнання правовідносин, що виникають з договору поруки № 2 від 29.11.2011, припиненими, відсутні.

У відповідності до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату судового збору покладаються на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повне рішення складено 03.11.2015

Суддя О.А. Змеул