КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р. Справа№ 906/383/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Сітайло Л.Г.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

від позивача - Воронка О.М., Семенько В.М.,

від відповідача - не з'явився,

від прокуратури - Лиховид О.С.

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РГ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит»

на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р.

по справі № 906/383/14 (суддя - Пінчук В.І.)

за позовом прокурора Баранівського району в інтересах держави в особі державного підприємства «Баранівське лісогосподарське підприємство»

до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РГ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит»

про зобов'язання перерахувати грошові кошти в сумі 1 509 138,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. позов задоволено зобов'язано акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення № 54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» здійснити операцію з перерахування грошових коштів в розмірі 1 509 138,60 грн. з поточного рахунку державного підприємства «Баранівське лісомисливське господарство» № 3801 на розрахунковий рахунок отримувача: № 0680, МФО 311647, Житомирська філія АТ «Ощадбанк» в м.Житомирі.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. у справі № 906/383/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення № 54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» прийнято до провадження.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. змінено склад колегії суддів у зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2015р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РГ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. по справі № 906/383/14 прийнято до провадження у визначеному складі.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015р., враховуючи перебування судді Кропивної Л.В. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Сітайло Л.Г., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015р. апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РГ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. по справі №906/383/14прийнято до провадження у визначеному складі.

ДП «Баранівське ЛМГ» заперечує проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмових запереченнях на апеляційну скаргу.

Прокуратура також заперечує проти апеляційної скарги.

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит в особі філії «Центральне РГ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 філії «Центральне РУ» АТ «Банк «Фінанси та кредит» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин справа розглядається за відсутності представників відповідача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 №3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) прокурор або його заступник подають до господарського суду позови саме в інтересах держави.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до Статуту ДП «Баранівське ЛМГ», затвердженого наказом Держкомлісгоспу України від 02.08.2007р. №282, підприємство засновано на основі державної власності, входить до сфери управління Житомирського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України.

Пунктом 4.2. Статуту визначено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання.

ДП «Баранівське лісомисливське господарство» звернулось до прокуратури щодо представництва та захисту інтересів в суді.

В ході перевірки було встановлено, що 23.07.2012р. між державним підприємством «Баранівське лісомисливське господарство» (позивачем, клієнтом) та акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (відповідачем, банком) укладений договір на обслуговування банківських рахунків суб'єкта господарювання №31596, за умовами якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті №3801 і (або) поточний (поточні) рахунок (и) в іноземній валюті №3802, №3803 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунку в порядку і на умовах, визначених договором. /а.с. 35, т. 1/.

Згідно з п. 3.3.2. банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Згідно п. 2.1. договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктами 3.3.3., 3.3.4. договору передбачено, що банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час з 9.00 до 15.00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів, забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок.

Згідно з п. 3.3.8. договору банк зобов'язується видавати клієнту готівкові кошти на виплату заробітної плати в строки, що передбачені касовою заявкою та на інші цілі в порядку, передбаченого чинним законодавством України.

Пунктом 5.1 вказаного договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін, і діє протягом невизначеного строку. ( п. 8.1 договору ).

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся до відповідача з наступними платіжними дорученнями:

- 29 січня 2015року за №54 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача ФОП ОСОБА_5 № НОМЕР_1 ПАТ «Кредобанк» грошові кошти на оплату дизпалива та бензину згідно договору №14 від 08.01.2013р. на загальну суму 200 000 (двісті тисяч) грн.; /а.с. 15, т.1/

- 30 січня 2015 року за № 57 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №219 ПАТ «Кредобанк» грошові кошти на оплату дизпалива та бензина, згідно договору №14 від 08.01.2013р. на загальну суму 77 026,49 грн. (сімдесят сім тисяч двадцять шість) грн. 49 коп.; /а.с. 34, т.1/

- 30 січня 2015 року за № 58 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №690 ПАТ «Кредобанк» грошові кошти на оплату кредиторської заборгованості за надані послуги за договором №98 від 05.05.2014 р. на загальну суму 50000, 00 ( п'ятдесят тисяч ) грн. 00 коп.; /а.с. 33/

- 30 січня 2015 року за № 59 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0226 в AT «Райффайзен Банк Аваль» в м. Києві грошові кошти на оплату за газ скраплений. згідно з рах. №б/н від 30.01.2015р. ін. на загальну суму 38750,00 грн. (тридцять вісім тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп.; /а.с. 32, т.1/

- 30 січня 2015 року за № 60 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта №3801 на розрахунковий рахунок одержувача №6112 ПАТ «ВТБ банк» грошові кошти на оплату за оливу згідно договору №358/8 від 16.01.2013 р. на загальну суму 17 362,13 (сімнадцять тисяч триста шістдесят дві) грн. 13 коп.; /а.с. 31, т.1/

- 30 січня 2015 року за № 61 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №9 в AT «Райффайзен Банк Аваль» в м. Києві грошові кошти на оплату за запчастини на загальну суму 10000,00 (десять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 30, т.1/

- 02 лютого 2015 року № 65 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №1 в Житомирське обласне АТОЩАД м. Житомир грошові кошти на попередню оплату за активну електроенергію, згідно рах. №14984 від 20.01.2015 р. на загальну суму 12000,00 грн. /а.с. 29, т.1/

- 03 лютого 2015 року № 66 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 4 квартал 2014 р. на загальну суму 200000,00 (двісті тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 28, т.1/

- 11 лютого 2015 року № 76 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0132 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 4 квартал 2014 на загальну суму 9000 (дев'ять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 27, т.1/

- 11 лютого 2015 року № 77 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 4 квартал 2014 на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 26, т.1/

- 12 лютого 2015 року № 79 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0132 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 4 квартал 2014 на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 25, т. 1/

- 12 лютого 2015 року № 80 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта №3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 4 квартал 2014 на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 24, т.1/

- 20 лютого 2015 року № 81 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача № 0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на податок на прибуток за 2014 р. на загальну суму 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 23, т.1/

- 20 лютого 2015 року № 82 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на авансові внески по податку на прибуток за лютий 2015 року на загальну суму 10000 ( десять тисяч ) грн. 00 коп.; /а.с. 22, т.1/

- 26 лютого 2015 року № 83 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на податок на прибуток за 2014 рік на загальну суму 250000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 21, т.1/

- 26 лютого 2015 року № 84 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0037 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 1 квартал 2015 року на загальну суму 250000 (двісті п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 20, т.1/

- 26 лютого 2015 року № 85 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта №3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0132 в ГУ ДКСУ у Житомирській області грошові кошти на лісовий дохід державного значення за 1 квартал 2015 року на загальну суму 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 19, т.1/

- 26 лютого 2015 року за № 86 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №219 ПАТ «Кредобанк» грошові кошти на оплату дизпалива та бензину згідно договору №14 від 08.01.2013р. на загальну суму 200000,00 ( двісті тисяч ) грн. 00 кой.; /а.с. 18, т.1/

- 26 лютого 2015 року № 87 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта №3801 на розрахунковий рахунок одержувача №1 в Житомирській філії АТ ОЩАДБАНК м. Житомир грошові кошти на попередню оплату за активну електроенергію за березень 2015 р. на загальну суму 100000 (сто тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 17, т.1/

- 26 лютого 2015 року № 88 з вимогою перерахувати з поточного рахунку клієнта № 3801 на розрахунковий рахунок одержувача №0680 в Житомирській філії АТ ОЩАДБАНК м. Житомир грошові кошти для поповнення рахунку на загальну суму 145000 (сто сорок п'ять тисяч) грн. 00 коп.; /а.с. 16, т.1/

10 лютого 2015 року ДП «Баранівське лісомисливське господарство» звернулось із претензією №135 виконати платіжні доручення, які надані до виконання, починаючи з 28 січня 2015 року і на даний час є не виконаними, або роз'яснити причини порушення вимог умов договору та невиконання у встановлені строки платіжних доручень. /а.с. 42, т.1/.

Доказів реагування на претензію мета ріали справи не містять.

Згідно довідки філії «Центральне РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» відділення №54 залишок коштів на особовому рахунку №3801 станом на ранок 09.02.2015р. становить 1 537 424,54 грн. /а.с. 44, т.1/.

Зазначена довідка свідчить про наявність у позивача грошових коштів для здійснення розрахункових операцій за платіжними дорученнями.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України передбачено, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до пункту 8.1 статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 22.4. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

За таких обставин, позовні вимоги є документально обґрунтованими, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Посилання апелянта на сплив строку виконання платіжних доручень судом до уваги не приймається, оскільки має місце невиконане зобов'язання, чим порушено права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. у справі №906/383/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015р. у справі №906/383/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №906/383/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.Г. Сітайло

Л.Г. Смірнова