УХВАЛА

27.10.2015Справа № 910/26344/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», про скасування рішення третейського суду у справі № 86/15 від 07.09.2015 року,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд»

про скасування рішення по справі № 86/15 від 07.09.2015 року

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай»,

Представники сторін:

від позивача Яцько Р.М. (представник за довіреністю);

від відповідача Косицька В.Ю. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2015 року Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» було винесено рішення у справі № 86/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» задоволено частково.

Заява обґрунтована тим, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» про стягнення заборгованості не підвідомча третейському суду, а також третейським судом вирішено питання про права і обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», яке не було належним чином повідомлено про третейський розгляд справи, у зв'язку з чим не брало участі у справі, що суперечить ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, 07.10.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою № б/н від 06.10.2015 року про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у справі № 86/15.

З метою розгляду заяви Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» Господарський суд міста Києва витребував в порядку ст. 65 Господарського процесуального кодексу України у Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» матеріали третейської справи № 86/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2015 р. розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», про скасування рішення третейського суду у справі № 86/15 від 07.09.2015 року, за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» про скасування рішення у справі № 86/15 від 07.09.2015 року, призначено до розгляду на 27.10.2015 року, та відповідно до приписів ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, залучено до участі у справі № 910/26344/15 третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» (код ЄДРЮОФОП: 36888079, адреса - 83086, м. Донецьк, пр. Лагутенко, б. 13, каб. 30).

21 жовтня 2015 р. через відділ діловодства суду від Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» надійшла третейська справа та 23.10.2015 року - документи на виконання вимог ухвали суду.

Через відділ діловодства суду 27.10.2015 року від заявника надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою та документи, які долучені судом до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського процесуального кодексу України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом, за клопотанням заявника, поданого через відділ діловодства суду 27.10.2015 року, у відповідності до вимог до частини 7 статті 811 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати у справі фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

27 жовтня 2015 року через відділ діловодства суду від представника третьої особи надійшли додаткові документи у справі, які було долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 27 жовтня 2015 року сторони з'явились та дали усні пояснення по суті спору. Представник заявника підтримав позовні вимоги та просив скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». Представник відповідача заперечив проти задоволення даної заяви з огляду її необґрунтованості. Представник третьої особи не з'явився, вимог ухвали не виконав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (02.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали третейської справи, розглянувши подані відповідачем (заявником) документи, заслухавши пояснення представника відповідача (заявника), суд дійшов висновку, що заява про скасування рішення Постійного діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 07.09.2015 р. у справі № 86/15 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 березня 2012 року між Публічним Акціонерним Товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» (далі - Третя особа) було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 26-Н/12/24/ЮО-КL, зі змінами та доповненнями (надалі - «Кредитний договір»), за умовами якого Третій особі було відкрито відновлювальну Кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту, та надано Позивачем кредитні кошти, (надалі - «Кредит»), що складає 20 000 000,00 доларів США (двадцять мільйонів доларів США 00 центів), з процентною ставкою за користування Кредитом, що визначалась залежно від кредитового обороту Позичальника, в розмірі - 12, 95 % річних в доларах США.

Відповідно до п. 11.16 кредитного договору всі спори сторін, що не врегульовані мирним шляхом, вирішуються відповідним судом за місцезнаходженням відповідача.

21.06.2013 року між позивачем та третьою особою було укладено договір №3 про внесення змін до кредитного договору, яким було внесено зміни до п. 11.16 кредитного договору, та викладено його в новій редакції, відповідно до якої зазначено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, піддягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». При цьому, Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

З метою забезпечення виконання Третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором, між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» (далі - Відповідач) укладено Договір поруки від 03.12.2013 року (надалі - Договір поруки).

Відповідно до п 2.1. Договору поруки, Відповідач бере на себе обов'язок виконання зобов'язань, які були невиконані Третьою особою, та які передбачені Кредитним договором (основне зобов'язання), зокрема, але не обмежуючись:

- зобов'язання повернути Кредитору кредит, наданий в доларах США в межах відновлювальної кредитної лінії, відкритої терміном до « 03» березня 2017 року за Кредитним договором (Основним договором) з граничним лімітом кредитування в сумі 20 000 000, 00 (двадцять мільйонів) доларів США 00 центів (з урахуванням індексу інфляції у разі прострочення повернення кредиту, наданого в межах ліміту кредитної лінії в національній валюті України), в строк який зазначений в Кредитному договорі, а у випадках, передбачених законодавством України та/або Кредитним Договором (Основним договором) та цим договором - достроково;

- « 06» березня 2012 р. по « 05» березня 2013 р. - зобов'язання в строки та в порядку, які передбачені в ст. 6 Кредитного договору (Основного договору) сплатити Кредитору проценти за користування кредитом за Кредитним договором (Основним договором) з розрахунку 10,95 % річних в доларах США;

- в період з « 06» березня 2013 й до кінця строку дії Кредитного договору (Основного договору) проценти за користування кредитом за Кредитним договором (Основним договором) обраховуються за змінюваною процентною ставкою, яка відповідає сумі базової процентної ставки та маржі Кредитора.

- зобов'язання в строки, які передбачені в Основному договорі, сплатити Кредитору комісійну винагороду за відкриття та ведення позичкового рахунку з розрахунку 0, 5 % від суми ліміту, зазначеної в основному договорі;

- зобов'язання відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані Кредитору невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по Основному договору;

- зобов'язання сплатити Кредитору штрафні санкції, неустойки (пені, штрафи) за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань по Основному договору у строки та у розмірах, які зазначаються в Основному договорі;

- зобов'язання сплатити Кредитору будь-які інші платежі (якщо такі платежі передбачені умовами Кредитного договору) в строки і в порядку, встановлені в Кредитному договорі.

Відповідно до п. 6.8 Договору поруки усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього Договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання не укладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються даного Договору, піддягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України». При цьому, Сторони Договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточними і обов'язковими з дати його винесення. Умови Договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього Договору.

Публічне акціонерне товариство «Дочірній Банк Сбербанку Росії» звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії.

07 вересня 2015 р. Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у складі третейського судді Лагренн С.С. було прийнято рішення у справі № 86/15, яким позов Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, б. 6; ідентифікаційний код 37230652) на користь Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 46; ідентифікаційний код 25959784) заборгованість за кредитною лінією - 19 973 750, 00 (дев'ятнадцять мільйонів дев'ятсот сімдесят три тисячі сімсот п'ятдесят) доларів США; процентів за користування кредитною лінією - 3 161 400,72 (три мільйони сто шістдесят одна тисяча чотириста) доларів США 72 центи; пені за прострочення повернення заборгованості за кредитною лінією - 344 760, 26 грн. (триста сорок чотири тисячі сімсот шістдесят) гривень 26 копійок; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією - 895 421, 12 грн. (вісімсот дев'яносто п'ять тисяч чотириста двадцять одна) гривня 12 копійок, а також третейський збір у розмірі 25 500,00 грн. (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 6 Закону України "Про третейські суди" визначено підвідомчість справ третейським судам. Третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком:

1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів;

2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов'язаних із задоволенням державних потреб;

3) справ, пов'язаних з державною таємницею;

4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів);

5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом;

6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство;

7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки;

8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення;

9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин;

10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств;

11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України;

12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України;

13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб'єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень;

14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, було визначено, що усі спори, що виникають при виконанні цього договору, або у зв'язку з ним, або випивають з нього та становлять предмет спору, вирішуються Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України»

Крім того, в чинному законодавстві відсутня заборона щодо розгляду третейським судом спорів, що виникають з кредитних договорів.

Відповідно ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Дослідивши матеріали справи № 910/26344/15, суд дійшов висновку, що справа № 86/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», за участю третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» про стягнення заборгованості за договором відкриття кредитної лінії, відповідно до Закону України "Про третейські суди" була підвідомча Третейському суду. Крім того, судом встановлено, що рішення Третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, та цим рішенням не вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, третейську угоду не було визнано недійсною компетентним судом, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди", третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Щодо твердження заявника, про неналежне повідомлення останнього про розгляд справи третейським судом, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 15 Закону України «Про Третейські суди», обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами.

У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду.

За приписами ст. 51 регламенту про Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», Третейський суд направляє сторонам повідомлення про день, час та місце проведення засідання Третейський суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Повідомлення направляється за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення, телеграмою, телефонограмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв'язку, у тому числі шляхом вручення.

Повідомлення вважаються такими, що отримані стороною в день їх доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Неотримання судом підтвердження про отримання стороною надісланого їй повідомлення не перешкоджає розгляду справи за відсутності такої сторони, якщо повідомлення було направлено судом з дотриманням порядку, визначеного цією статтею.

Отже, регламент третейського суду передбачає можливість повідомлення сторін про засідання не лише засобами поштового зв'язку, а й іншими наявними засобами.

Таким чином, для своєчасного отримання повідомлення про засідання, Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» мало можливість повідомити Постійно діючий Третейський суд при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» про свою фактичну адресу або інші засоби зв'язку (телефон, факс, електронну адресу і т.д.).

З матеріалів справи вбачається, що Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» було належним чином повідомлено заявника про дату, час та місце розгляду третейського спору шляхом надсилання відповідних ухвал, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи реєстрами відправки рекомендованої кореспонденції від 10.07.2015 року та від 17.08.2015 року.

Вищезазначені ухвали та рішення третейського суди були направлені на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», а саме: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 6, проте конверт з рішенням суду повернувся до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Вказана адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що функціонує відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1846/5 "Про затвердження Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за № 2105/22417.

За таких обстави, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд» було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду третейської справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до п. 6.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Отже, у разі оскарження рішення третейського суду з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК, у прийнятті відповідної скарги слід відмовити з посиланням на частину четверту статті 122-1 і відповідний пункт частини другої статті 122-5 ГПК названого Кодексу. Якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122 5 ГПК, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 122-6 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду справи про оскарження рішення третейського суду господарський суд виносить (постановляє) ухвалу за правилами, встановленими цим Кодексом для прийняття (ухвалення) рішення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на заявника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 86, 122-4, 122-5, 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Істейт-Граунд», про скасування рішення третейського суду у справі № 86/15 від 07.09.2015 року відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суддя О.С. Комарова