ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015р. Справа№ 914/2863/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ТРАНС», м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства «КораТрансСервіс», с.Любеля Жовківського району Львівської області

про стягнення 4186,26грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Климишин О.Ю.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3 представники за довіреністю

від відповідача: не зявився

Суть спору: позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ТРАНС», м.Львів до Приватного підприємства «КораТрансСервіс», с.Любеля Жовківського району Львівської області про стягнення 4186,26грн., з яких 4043,68грн. основного боргу, 142,58грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 25.08.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2015р. Ухвалою суду від 07.10.2015р. відкладено розгляд справи на 19.10.2015р. у звязку з неявкою відповідача.

Представникам позивача розяснено права згідно ст.ст.20, 22 ГПК України.

Представники позивача в судове засідання 19.10.2015р. зявилися, долучили до матеріалів справи додаткові документи (вх.№44529/15 від 19.10.2015р.), позовні вимоги підтримали повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердили, зокрема, що на виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем ПП «КораТрансСервіс» в грудні 2013 року, позивачем в березні 2014 року організовано перевезення вантажу залізничним транспортом. Внаслідок проведених працівниками Львівської залізниці додаткових нарахувань, загальна сума додатково сплачених позивачем платежів через ДП «УТЛЦ» становить 4075,66грн. Зазначені витрати частково оплачено за рахунок авансових платежів відповідача, відтак йому виставлено рахунок на суму 4043,68грн., який, однак, не оплачено. Окрім суми основного боргу, до стягнення також заявлено 142,58грн. 3% річних. Просили позов задоволити.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 19.10.2015р. повторно не забезпечив, відзиву на позовну заяву та витребувані судом документів не подав, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Так, копія ухвали суду від 25.08.2015р. про порушення провадження по справі, надіслана на зазначену у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу ПП «КораТрансСервіс», а саме: 80331, Львівська область, Жовківський район, c.Любеля, вул.Зелена, буд.3, знаходиться в матеріалах справи, повернута суду установою звязку із відмітками: «За закінченням терміну зберігання». Копію ухвали суду від 07.10.2015р. надіслану на вказану адресу відповідача на момент розгляду справи установою звязку не повернуто.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. розяснено, що за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ТРАНС» (експедитор за договором, позивач по справі) та Приватним підприємством «КораТрансСервіс» (клієнт за договором, відповідач по справі) укладено договір №342/2013 про організацію перевезень вантажів від 12.12.2013р., який регулює взаємовідносини сторін, що виникають при організації внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів в залізничному рухомому складі й повязаних з цим послугах, та здійснення розрахунків за надані послуги (п.1.1).

Відповідно до п.1.2 договору, експедитор згідно даного договору, що є дорученням клієнта, на підставі заявок клієнта, за його рахунок та за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й повязані з цим послуги шляхом укладення договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами-власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а клієнт сплачує й приймає надані експедитором послуги на умовах даного договору.

З метою належного виконання умов вказаного договору, ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» (замовник за договором) укладено з Державним підприємством «Український транспортно-логістичний центр» (основний виконавець за договором) та Державним підприємством «Дарницький вагоноремонтний завод», Державним підприємством «Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вантажів» (співвиконавці за договором) договір №2464/1449-2012 від 29.12.2012р., за яким основний виконавець та співвиконавці зобовязуються за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, повязаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у на піввагонах співвиконавців (п.1.1).

Листом №УТЛЦ-10/2643 від 02.06.2014р. ДП «УТЛЦ» повідомлено ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» про проведення коригування платежів за перевезення в березні 2014 року власного вагону №65581811 з вантажем «деревина паливна» відповідно до накладної №36522209 зі станції Щирець-2 Львівської залізниці призначенням на станцію Чоп (експ. ЖСР) Львівської залізниці. У вказаному листі зазначено, що на шляху прямування по станції Чоп Львівської залізниці вагон №65581811 затримано по заявці Чопської митниці для митного огляду на підставі статті 5 Постанови Кабінету міністрів України, про що складено акти загальної форми від 21.03.2014р. №7565, від 22.03.2014р. №№11, 7002. За затримку вказаного вагону нараховано додаткові збори по коду 115 маневрова робота повязана з затримкою вагонів на прикордонних станціях, по коду 117 плата за користування вагонами, яка виникла через затримку вагонів на прикордонних станціях та по коду 118 надання інформації про вантажні роботи, зважування вантажів при затримці на прикордонних станціях. Дані додаткові збори стягнуто з особового рахунку ДП «УТЛЦ», тому сума в розмірі 4075,66грн. (без ПДВ) буде віднесена на платника ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС». До вказаного листа додано накладну та акти загальної форми, копії яких долучено позивачем до матеріалів справи.

Правомірність проведення зазначених нарахувань підтверджується листом Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» №НЗ-2549 від 21.07.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з акту наданих послуг №6/1 від 30.06.2014р., підписаних ДП «УТЛЦ» та ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» 30.06.2014р., виписки ДП «УТЛЦ» з особового рахунку ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» станом на 01.07.2015р. та банківської виписки про рух коштів по рахунку ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» вбачається, що останнім послуги ДП «УТЛЦ» оплачено в повному обсязі.

Водночас, з накладної №36522209 вбачається, що відправником вантажу є ПП «КораТрансСервіс».

Відповідно до п.п.2.2.12, 2.2.20 договору про організацію перевезень, клієнт зобовязаний проводити оплату за організацію перевезень та послуги, повязані з організацією перевезень, оплату інших затрат експедитора, та винагороду (плату) експедитору в порядку, відповідно до п.3.1 договору, а також сплачувати експедитору витрати, повязані з перевіркою вантажів митними та іншими контролюючими органами, інші витрати, нараховані залізницею, при наявності документального підтвердження.

За умовами вказаного договору, клієнт для організації перевезень вантажів і повязаних з цим послуг та для відшкодування витрат експедитора здійснює авансові платежі. Авансові платежі мають бути здійснені до початку кожного місяця здійснення перевезень. Авансові платежі здійснюються на вартість перевезень, інших послуг та витрат експедитора, що плануються впродовж кожного місяця надання послуг. За згодою експедитора можлива оплата послуг (їхньої частини) з організації перевезень вантажів за фактом їх виконання впродовж 3-х календарних днів з моменту надання рахунку експедитором (п.3.1). Клієнт сплачує експедитору вартість організації перевезень за кожний перевезений згідно з наданими заявками вагон, яка складається, серед іншого, з додаткових зборів, повязаних з перевезенням та встановлених «Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги» та інших витрат експедитора, які нараховані йому при виконанні заявок клієнта Державним підприємством «Український транспортно-логістичний центр» (п.3.2). Винагорода (плата) експедитору встановлюється в розмірі 3% від вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством України) та сплачується клієнтом впродовж 3-х робочих днів після надання послуг на підставі рахунка експедитора або утримується експедитором самостійно з авансових платежів клієнта (п.3.3). Не рідше одного разу на місяць експедитор і клієнт провадять звірку повноти розрахунків, результати якої оформляють актами. Підписаний та скріплений печаткою експедитора акт звірки взаємних розрахунків має бути розглянутий клієнтом впродовж 3-х робочих днів, підписаний, скріплений печаткою клієнта, та наданий експедитору. У випадку заперечень з боку клієнта стосовно будь-яких наданих експедитором документів, які потребують підписання або узгодження їх клієнтом, клієнт впродовж 3-х календарних днів має повідомити експедитора про свої мотивовані заперечення в письмовій формі. Якщо впродовж даного терміну не надійдуть письмові заперечення клієнта, документи будуть вважатись погодженими сторонами. Заборгованість клієнта, виявлена в процесі звірки, вказується в акті і сплачується протягом 3 робочих днів з моменту його підписання уповноваженими особами (п.3.4).

У позовній заяві зазначено, що за період затримки вказаного вагону при митному (огляді) переогляді, працівниками станції Чоп донараховано та стягнуто по перевізному документу із позивача через ДП «УТЛЦ» такі платежі: плату за користування вагоном, збір за телеграфне повідомлення, збір за маневрову роботу та збір за розвантажувально-навантажувальні роботи, всього на суму 4075,66грн. Зазначене відображене у звіті експедитора по перевиставленим додатковим зборам за березень 2014 року №9318638/30062014, копію якого долучено до матеріалів справи. У вказаний звіт також включено винагороду експедитора (3%) в розмірі 146,72грн. Зважаючи на те, що лист ДП «УТЛЦ» надіслано позивачу лише в червні 2014 року, надання зазначених послуг в березні 2014 року відображено в акті наданих послуг (виконаних робіт) №658 від 30.06.2014р., який, однак, клієнтом не підписано так само, як і акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за період червня 2014 року. У вказаному акті зазначено, що заборгованість ПП «КораТрансСервіс» перед ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» станом на 30.06.2014р. становить 4043,68грн., зважаючи на часткове зарахування попередньої оплати в рахунок погашення заборгованості за надані послуги з організації перевезення.

На оплату вказаних послуг ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» виставлено рахунок №708 від 16.06.2015р.

Зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе за договором зобовязань, позивачем направлено на його адресу претензію №515 від 29.07.2015р., в якій просить до 10.08.2015р. погасити заборгованість в розмірі 4043,68грн. та сплатити штраф в розмірі 815,13грн. Зважаючи на те, що вказану вимогу залишено ПП «КораТрансСервіс» без відповіді та задоволення, ТзОВ «ОСОБА_1 ТРАНС» звернулось до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача 4043,68грн. основного боргу та 142,58грн. 3% річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України.

При вирішенні спору суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

У відповідно до п.1 ч.1 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється, як вказано ч.1 ст.908 ЦК України, за договором перевезення.

У ч.ч.1, 2, 4 ст.306 ГК України визначено, що перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Допоміжним видом діяльності, пов'язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Як передбачено ст.909 ЦК України та ч.ч.1,2 ст.307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі та підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Згідно з ч.1 ст.916 ЦК України, за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Відповідно до ст.929 ЦК України та ст.316 ГК України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов'язань, пов'язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Згідно зі ст.931 ЦК України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

У відповідності до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 4043,68грн. обґрунтовані матеріалами справи та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем окрім суми основного боргу заявлено до стягнення 142,58грн. 3% річних, нарахованих за період з 17.06.2014р. по 19.08.2015р. У розрахунку, до позовної заяви зазначено, що період прострочення розпочинається із врахуванням дати виставленого до оплати рахунку №708. Водночас, суд звертає увагу на те, що такий рахунок виставлено 17.06.2015р.

Беручи до уваги положення п.3.4 договору про організацію перевезень вантажів, у якому зазначено, що заборгованість клієнта, виявлена в процесі звірки, вказується в акті і сплачується протягом 3 робочих днів з моменту його підписання уповноваженими особами, а також п.2.2.17 договору, в якому визначено, що у випадку не підписання акту звірки взаємних розрахунків протягом 15 днів з дати його складення без письмового обґрунтування, ці документи вважаються затвердженими обома сторонами, суд приходить до висновку, що зважаючи на те, що акт звірки взаємних розрахунків підписано представником позивача 30.06.2014р., письмових заперечень відповідача на проведені у ньому розрахунки до матеріалів справи не долучено, то прострочення боржника у відповідності до ст.612 ЦК України настало з 19.07.2014р., а не з 17.06.2014р. як визначено позивачем у розрахунках. Відтак, до стягнення з відповідача підлягають 132,70грн. 3% річних, нарахованих за період з 19.07.2014р. по 19.08.2015р.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що судовий збір в розмірі 1822,69грн. слід покласти на відповідача, а в решті на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «КораТрансСервіс» (Львівська область, Жовківський район, с.Любеля, вул.Зелена, буд.3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 ТРАНС» (м.Львів, вул.Героїв УПА, буд.72, корпус 40; ) 4043,68грн. основного боргу,132,70грн. 3% річних та 1822,69грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 26.10.2015р.

Суддя Щигельська О.І.