ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 року Справа № 915/1627/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не з'явився,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

(55200, АДРЕСА_2),

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

(55200, АДРЕСА_1),

про: стягнення 214710,0 грн., -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до господарського суду з позовними вимогами про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованості в сумі 214710,0 грн. за договором позики від 15.01.2014.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що в порушення приписів чинного законодавства та умов договору позики від 15.01.2014, відповідач не виконав своє зобов'язання стосовно повернення запозичених коштів до 15.06.2015. Станом на день подання позову заборгованість відповідачем не погашена та становить 214710,0 грн.

19.10.2015 відповідач у судовому засіданні проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, несвоєчасне повернення запозичених коштів пояснює складною фінансовою ситуацією.

Враховуючи належне повідомлення позивача про судовий розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

У відповідності до вимог ст.75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

15.01.2014 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (позичкодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики (надалі - Договір) (а.с.8-9), згідно п.1 якого позивач передає у власність відповідачу, а відповідач приймає від позивача грошові кошти в сумі 10200,0 дол. США, що за валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент укладення даного договору (7,99 грн. за 1 дол. США), еквівалентно 81498,0 грн., відповідач, в свою чергу зобов'язується повернути позивачеві 10200,0 дол. США за офіційним валютним (обмінним) курсом Національного банку України, встановленим на момент повернення грошових коштів.

У пункті 2 Договору сторони зафіксували, що сума позики, встановлена п.1 Договору, отримана відповідачем від позивача до моменту підписання даного договору в повному обсязі.

Згідно п.1 Договору, відповідач повинен повернути грошові кошти в сумі 10200,0 дол. США, що еквівалентно 81498,0 грн., до 15.06.2015.

Позивач зазначає, що у визначений Договором термін відповідач грошові кошти не повернув.

З метою досудового врегулювання спору 19.06.2015 позивачем було направлено відповідач вимогу про повернення до 25.06.2015 суми позики у розмірі 10200,0 дол. США, що з урахуванням офіційного валютного (обмінного) курсу Національного Банку України станом на 15.06.2015 (21,05 грн. за 1 дол. США (а.с.15), становить 214710,0 грн. Направлення зазначеної вимоги відповідачеві підтверджується описом від 20.06.2015 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 20.06.2015 (а.с.6,7). Відповідачем вказана вимога залишилась без відповіді та виконання, що стало підставою звернення позивача до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості до Договору.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 214710,0 грн. за договором позики від 15.01.2014 є обґрунтованими відповідно до умов Договору та вимог діючого законодавства, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015) з 01.09.2015 за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Позивачем позовна заява подана до суду 02.09.2015, тобто після набрання чинності новою редакцією п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». При цьому, судовий збір сплачено у сумі 4295,0 грн., що становить 2% ціни позову, тобто у більшому розмірі, ніж встановлено діючим законодавством.

За вказаних обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, що становить 3220,65 грн. (214710,0 грн. х 1,5%).

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 (в редакції Закону України №484-VІІІ від 22.05.2015), у разі внесення судового збору у більшому розмірі, ніж встановлено законом, надлишково сплачена сума судового збору повертається судом за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 55200, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 55200, АДРЕСА_2 (відомості про банківські реквізити відсутні, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість за Договором позики від 15.01.2014 у сумі 214710,0 грн. та 3220,65 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 26 жовтня 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва