ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.10.2015 Справа № 905/1452/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючої судді Демідової П.В.

При секретарі судового засідання Дейнегі В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ

до відповідача-1: Приватного підприємства «Кальрабі», м.Донецьк

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР», м.Донецьк

про стягнення з заборгованості за кредитним договором № 65015 від 10.10.2012 в розмірі 3 524 379,26 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю.

Від відповідачів: не зявилися

Суд перебував в нарадчій кімнаті 27.10.2015р. з 10.33 год. по 10.38 год.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Дельта Банк», м. Київ звернулося з позовом до Приватного підприємства «Кальрабі», м.Донецьк та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР», м.Донецьк,про стягнення з заборгованості за кредитним договором № 65015 від 10.10.2012 в розмірі 3 524 379,26 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором № 65015 від 10.10.2012р. та договором поруки № 65015/ П-2 від 16.10.2013р.

Ухвалою суду від 17.08.2015р. за вказаним позовом порушено провадження по справі № 905/1452/15.

Враховуючі неявку представників відповідачів, часткове невиконання сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі та ненадання позивачем витребуваних документів у повному обсязі згідно зі ст. 77 ГПК України судове засідання відкладалось. Строк розгляду справи подовжувався за клопотанням позивача.

В судовому засіданні 27.10.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не зявився.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обовязками, передбаченими ст.22 ГПК України.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідачів про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідачів, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 19.08.2015р. Господарським судом Донецької області складено акт про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідачів у місто Донецьк. Складання актів обґрунтовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» № 7-14-197 від 06.05.2015р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Амвросіївка.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/1452/15.

В порядку Закону України «Про доступ до судових рішень», ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Також, господарський суд Донецької області намагався направити телефонограми на номер відповідачів, які вказаний у витягу з ЄДРЮФОП, але було встановлено відсутність звязку з абонентом, про що зазначено в телефонограмах №374, № 375.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/1452/15 та призначених до розгляду судових засідань ( про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2012р. між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» (далі первісний кредитор) та Приватним підприємством «Кальрабі» (далі позичальник або відповідач-1) укладено генеральний кредитний договір № 65015 (далі «кредитний договір»), відповідно до п.1.1 якого кредитор відкриває позичальнику відновлювану кредитну лінію, а позичальник зобовязується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим договором та договорами про внесення змін та доповнень до цього договору. На момент укладання договору сторони встановили розмір кредитного ліміту 4 179 000,00грн. За умовами п.1.3 строк кредиту був встановлений з 10.10.2012р. по 10.10.2015р. включно. Згідно з п. 1.6. за користування кредитом позичальник сплачує проценти за користування кредитом щомісячно, із розрахунку 21 процентів річних. Згідно п. 2.4. нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дня надання кредиту до моменту повернення кредиту, за звітній календарний місяць, за фактичну кількість днів користування кредитом. При розрахунку процентів день надання кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту не включається. При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у місяці, фактична кількість днів у році для кредитів в національній валюті та 360 днів у році для кредитів в іноземній валюті. Якщо день нарахування процентів є неробочим, проценти нараховуються в попередній робочий день. Позичальник сплачує проценти у валюті кредиту в період з 1 по 10 (включно) число кожного місяця, наступного за звітним та в день повного повернення кредиту. У пункті 2.7. зазначено, що день настання граничного терміну виконання зобовязань по поверненню кредиту та/або процентів, та/або комісії є неробочим або святковим днем, то граничний термін виконання зобовязань по поверненню кредитних коштів та/або процентів, та/або комісій переноситься на перший робочий день, що слідує за таким неробочим або святковим днем. Пунктом 6.1 встановлено, що даний договір вважається виконаним тільки після повернення позичальником кредитору сум заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, можливими штрафними санкціями.

10 жовтня 2012р. в межах відкритої кредитної лінії між первісним кредитором та позичальником укладено договір про внесення змін та доповнень №1 до кредитного договору, згідно якого кредитор надав позичальнику кредитний транш в розмірі 835 800,00грн. на строк до 27.09.2013р. включно, а позичальник зобовязався повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені генеральним кредитним договором.

Також, 10 жовтня 2012р. між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 2, відповідно до п.1. якого кредитор надає позичальнику в рамках відкритої кредитної лінії відновлюваний кредитний транш в розмірі 3 343 200,00 грн., а позичальник зобовязується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені генеральним кредитним договором. Згідно з абз.1. п.2. строк кредитного траншу до 10.10.2015р. включно.

Договорами № 3 та № 4 від 15.01.2013 року та 14.05.2013 сторони змінювали процентну ставку до 23,% та до 19 %.

16.10.2013 року на підставі Договору про внесення змін № 5 сторони врегулювали наступний кредитний транш в сумі 835 800,00 грн. із строком користування до 1 березня 2014 року.

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кре диту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Як вбачається зі змісту генерального кредитного договору №6515від 10.10.2012 року, сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаних правочинів. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказану угоду дійсною та обовязковими для виконання сторонами.

16 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІР» (далі відповідач-2 або поручитель) укладено договорі поруки № 6515/ п-2, за яким поручитель прийняв на себе зобовязання відповідати за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором №6515 на умовах визначених кредитним договором на час укладання договору поруки.

Згідно п. 5.2 договору поруки сторони встановили, що порука припиняється у випадку, якщо Банк протягом шості місяців від дня виконання зобовязань за кредитним договором не предявить вимогу до Поручителя.

02.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - позивач) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги. Згідно з п.п.1.1, 2.1. договору продавець погодився продати (відступити) права вимоги, які випливають з кредитних договорів, зазначених в додатку № 1 до договору, договорів забеспечення, покупцеві, а останній зобовязався прийняти та сплатити загальну купівельну ціну. Згідно п.2.3. договору сторони передбачили, що права вимоги переходять від продавця до покупця та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги . Згідно додатку № 1 до зазначеного договору до складу прав вимоги, що є обєктом зазначеного договору , увійшли права вимоги за генеральним кредитним договором №6515 від 10.10.2012р., укладеним між ПАТ «АСТРА БАНК» та відповідачем-1.

02.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» складено акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі продажу прав вимоги від 02.12.2013р. (том1 а.с. 47), що є належним підтвердженням факту відступлення.

З додатку до акту приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі продажу прав вимоги від 02.12.2013р. вбачається, що Публічним акціонерним товариством «АСТРА БАНК» передано Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» право вимоги за договором №№6515 від 10.10.2012р.. Відповідно до п.п. 1.1 договору відступлення до складу прав вимоги входять всі права (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) первісного кредитора до позичальників та поручителів за кредитними договорами та договорами забеспечення. Таким чином до позивача перейшли грошові права вимоги до відповідача, в тому числі в розмірі суми кредиту 3 919 000,00грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач-1 був обізнаний про відступлення на користь позивача прав вимоги за зобовязаннями, що випливають з генерального кредитного договору та додаткових угод до нього. Так, зі змісту виписки по особливим рахункам (ф. 1220) вбачається, що відповідачем частково виконувалися зобовязання по сплаті кредиту та процентів на користь позивача з грудня 2013 року до липень 2014 року.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст.525,526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до п. 6.4 генерального кредитного договору кредитор має право достроково вимагати повернення суми заборгованості за кредитом, процентами, в разі порушення позичальником умов договору.

Судом встановлено , що остаточний строк виконання зобовязань за кредитним договором настав 10.10.2015 року, тобто на час розгляду справи. Враховуючи, п.7 Постанови Пленуму Вищого господарського судум України № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», суд приходить до висновку про задоволення вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом.

Як зазначає позивач та не спростовує належними доказами відповідач-1, наразі в останнього наявна заборгованість за генеральним кредитним договором №№6515 від 10.10.2012р.., що складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 039 900, 00грн. , заборгованості за відсотками в сумі 483 946, 97грн. та простроченими відсотками у розмірі 434 892,15грн., за строковою комісією в сумі 532,29 грн. та простроченою комісією в сумі 532, 29 грн. Проаналізувавши надані до матеріалів справи виписки, судом встановлено, що позивачем підтверджена належними та допустимими доказами заборгованість за кредитом в сумі 3 039 900, 00 грн., за відсотками в сумі 484 479,26 грн.

За змістом ст.9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, зазначені виписки є належними доказами, які підтверджують наявність/відсутність та розмір відповідної заборгованості. У відповідності до ст. 1 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Таким чином, суд приймає зазначені документи як належні докази, якими підтверджується заборгованість в обсязі заявленому в позові та підтвердженому первинними бухгалтерськими документами, а саме за кредитом в сумі 3 039 900,00 грн., за відсотками в сумі 484 479,26 грн.

Проте, суд неодноразово вимагав від позивача надати належні докази, якими підтверджується заборгованість за комісією. Представник позивача в судовому засіданні 27.10.2015 року обґрунтованих пояснень з цього приводу не дав. Невиконання позивачем вимог суду щодо надання документів бухгалтерського обліку, якими підтверджується спірна заборгованість за комісією не дають можливості суду оцінити обґрунтованість зазначених вимог. Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позову. Суд зазначає, що обмеження, які наразі існують щодо надіслання поштової кореспонденції на територію міста Донецьк, припиненням діяльності органів державної влади на цієї території у звязку із проведенням антитерористичної операції, обмежують можливості відповідачів, у звязку з чим інші учасники повинні ретельно виконувати покладені на них процесуальні обовязки. Виходячи з викладеного суд наголошує, що згідно п.5 ч.1 ст.81 ГПК України, якщо позивач без поважних причин не надав витребувані судом матеріали , необхідні до вирішення спору, суд залишає позов без розгляду. Таким чином, спір в частині стягнення заборгованості за комісією залишається без розгляду.

Стосовно вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача-2 заборгованості за кредитом,відсотками, передбаченими кредитним договором суд зазначає.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За приписами ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Згідно в п.5.2 договору поруки сторони встановили, що порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя

Відтак, суд робить висновок про необхідність звернення кредитора з вимогою до поручителя в межах встановленого ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України 6-місячного строку від дня настання строку виконання грошових зобов'язань позичальника.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, яка згідно з ст. 111-28 ГПК України, є обов'язковою для застосування судами України, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом зазначеного строку не звернувся з відповідним позовом до поручителя.

Позовна заява в межах справи 905/1452/15 була подана 12.08.2015 року. З урахуванням викладеної позиції Верховного суду України, судом встановлено, що порука в частині зобовязань поручителя по сплаті відсотків,строк оплати яких настав до12.02.2015 р., припинилась з підстав, встановлених ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідача-1 та відповідача-2, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 3 039 000,00 грн. та за відсотками в сумі 335 471,68 грн.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку був звільнений, стягується з відповідачів в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 534, 549-552, 611, 612, 629, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 229-234, 345-346 Господарського кодексу України, ст.1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, ст.ст.1, 4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ до Приватного підприємства «Кальрабі», м.Донецьк та до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР», м.Донецьк, про стягнення з заборгованості за кредитним договором № 65015 від 10.10.2012 в розмірі 3 524 379,26 грн. задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Кальрабі» ( 83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 31468621) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР», (83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 37295238), на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, бул. Щорса, 36-Б, ) заборгованість за генеральним кредитним договором № 65015 від 10.10.2012р., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 3 039 900,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 335 471,68 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Кальрабі» ( 83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 31468621) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, бул. Щорса, 36-Б, ) заборгованість за генеральним кредитним договором № 65015 від 10.10.2012р., яка складається з заборгованості за відсотками в сумі 149 007,58 грн.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Кальрабі» ( 83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 31468621) та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР», (83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 37295238), на користь державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харькова , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області , МФО 851011, , рахунок 3002 , код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в сумі 67 507,42 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «Кальрабі» ( 83052,Донецька область, м. Донецьк, б. Шевченка, 105, код 31468621) на користь державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харькова , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області , МФО 851011, , рахунок 3002 , код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в сумі 2 980,15 грн.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Приватного підприємства «Кальрабі» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІР» в частині стягнення комісії за кредитним договором - залишити без розгляду.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну чистини рішення. Повний текст рішення за правилами ст.ст.84-85 ГПК України буде підписано 30.10.2015р.

Суддя П.В. Демідова