КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р. Справа№ 910/14657/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Синельников М.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року

у справі № 910/14657/15 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 7154,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення з відповідача суми 7154,84 грн. відшкодування, завданого страхувальнику ТзДВ "СК "Провіта" у зв'язку з ДТП, яка сталась 19.12.2013 року у місті Києві, право вимоги щодо виплати якого позивач набув до відповідача на підставі договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року, укладеного з ТзДВ "СГ "Провіта".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року у справі № 910/14657/15 позовні вимоги задоволені повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що в оскаржуваному рішенні порушено та неправильно застосовано норми процесуального права, пред'явлено позову та стягнуто кошти з неналежного відповідача.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального права, викладені в ст. ст.. 512-517,656,993 Цивільного кодексу України, ст. 2, 27 Закону України «Про страхування».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Авдеєва П.В., Пономаренко Є.Ю., апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.10.2015 року.

У зв'язку з виходом судді Авдеєва П.В. у відставку, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2015 року, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А.; судді Куксов В.В., Пономаренко Є.Ю.

Позивач, згідно з поданим до суду 21.10.2015 року відзивом, заперечив та просить апеляційний суд залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

18.06.2012 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" (Страховик) та ОСОБА_6 (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 540-02-5668976, предметом якого є страхування транспортного засобу "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

19.02.2013 року на Набережному шосе в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 та транспортного засобу "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_8

Згідно довідки ГУ МВС України в м. Києві, в результаті ДТП, автомобіль "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 03.04.2013 року у справі № 757/4688/13-п ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу Україник про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ УзДЄУ України № УСЧ0000415 від 04.03.2013, вартість ремонтних робіт та деталей пошкодженого в ДТП автомобіля "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, склала 21973,92 грн.

Відповідно до Звіту ТОВ "Сальватор" № 206 про оцінку майна, складеного 01.03.2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, становить 17425,58 грн.

17.12.2013 року ТзДВ "Провіта" на підставі страхового акту № 02-12207/1 та угоди № 02-12207/1 про розмір страхового відшкодування від 11.12.2013 року, виплатила страхове відшкодування у розмірі 7154,84 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 63669 від 17.12.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність винної особи - ОСОБА_8 станом на час ДТП 19.02.2013 року була застрахована за полісом № АВ/7409410, укладеним із ПАТ "СГ "ТАС" з ОСОБА_9 на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" з лімітом відповідальності по майну на суму 50000,00 грн. та нульовою франшизою.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення з відповідача суми 7154,84 грн. відшкодування, завданого страхувальнику ТзДВ "СК "Провіта" у зв'язку з ДТП, яка сталась 19.12.2013 року у місті.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року у позивача виникло право на вимоги щодо виплати.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Доводи апелянта стосовно того, що в оскаржуваному рішенні порушено та неправильно застосовано норми процесуального права, пред'явлено позов та стягнуто кошти з неналежного відповідача, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Судом першої інстанції було досліджено договір страхування, поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7409410 укладеним між ПАТ "СГ "ТАС" та ОСОБА_9 на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів".

Також, як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року, відповідачем по справі є Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково зазначено в резулятивній частині оскаржуваного рішення реквізити Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ТАС" та зазначає, що це не є підставою ввжати, що судом першої інстанції стягнено оскаржувану суму з неналежного відповідача.

До того ж, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

На думку суду вказана апелянтом обставина є не що інше як помилка допущена судом першої інстанції при друкуванні рішення, а апелянт не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з відповідною заявою.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то до нього у відповідності до приписів ст. 993 Цивільного кодекс України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм ОСОБА_8 автомобіля "ВАЗ", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Приписами ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" на виконання зобов'язань за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 540-02-5668976 від 18.06.2012 року, предметом якого є страхування транспортного засобу "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було відшкодовано за заявою страхувальника на користь ПАТ "Надра Банк" у сумі 7154,84 грн.

Таким чином, суд першої інстанції приходить до вірного висновку, що до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

10.09.2014 року між Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено Договір купівлі - продажу прав на регресні вимоги, відповідно до умов якого Продавець продав (переуступив) Покупцю права на регресні вимоги, які включають в себе регресні справи (перелік яких міститься в Додатку №1 до цього Договору), а Покупець приймає такі регресні вимоги та зобов'язався сплатити на користь Продавця винагороду, у т.ч. по договору № 540-02-56668976 до ОСОБА_8, цивільно-правова відповідальність якого застрахова в АТ "СГ "ТАС".

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернулась до суду з вимогою до із ПАТ "СГ "ТАС" про стягнення суми 7154,84 грн. відшкодування, , право вимоги щодо виплати якого позивач набув до відповідача на підставі договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходить право первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки завдані збитки щодо застрахованого в ТзДВ "Страхова компанія "Провіта" автомобіля "Деу Нексія", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № 540-02-5668976 від 18.06.2012 року на підставі наявних у справі матеріалів, були виплачені ТзДВ"Страхова компанія "Провіта", що підтверджується платіжним дорученням № 63669 від 17.12.2013 року, то у третьої особи- нового кредитора - ФОП ОСОБА_5, на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, виникло право вимоги до особи, відповідальної за завдання таких збитків, тобто до відповідача, яке Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Провіта" за договором купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 року було передано Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5.

Доказів визнання недійсним договору купівлі-продажу прав на регресні вимоги від 10.09.2014 судам першої та апеляційної інстанції не надано.

Враховуючи викладене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача з приводу того, що до позивача не перейшло право вимоги на стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, на підставі вищевикладених та оцінених судом доказів.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року у справі № 910/14657/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року у справі № 910/14657/15 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року у справі № 910/14657/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015 року у справі № 910/14657/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/14657/15 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Пономаренко