ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.10.15р. Справа № 904/8195/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД"

про відшкодування шкоди в розмірі 14 700,84 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу)

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить Відповідача відшкодувати в порядку регресу шкоду в розмірі 14 700,84 грн., заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Розгляд справи відкладався.

У судове засідання 27.10.15р. сторони не з'явились.

Від Позивача надійшли витребувані оригінали документів, які останній просив повернути після винесення рішення.

Від Відповідача надійшов відзив на позов, у якому Відповідач посилається на п.37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" і вважає, що неподання Позивачем заяви про страхове відшкодування протягом року є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, тому у позові слід відмовити.

Судом досліджено матеріали справи, оглянуто оригінали документів. Надані Позивачем оригінали документів підлягають поверненню на його адресу.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.09.08р. ОСОБА_1 та НАСК "ОРАНТА" укладено договір № 9842/214-08, предметом якого є страхування транспортного засобу "Subaru Impreza" д.р.н. АН 0034 СР.

28.02.13р. сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля "Subaru Impreza" д.р.н. АН 0034 СР під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "ЛАЗ" д.р.н. АН 0175 АА під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Донецька дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_3 п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

01.03.13р. до Позивача із заявою звернувся страхувальник з приводу виплати страхового відшкодування у зв'язку із ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов договору страхування.

Позивач, виходячи із висновку-дослідження № АН0034СР_27.05-4 від 27.05.13р., на підставі страхового акту № СТО-13-3039 від 29.05.13р., а також розрахунку страхового відшкодування до них, сплатив страхове відшкодування у розмірі 15 210,84 грн.; 2 106,26 грн., відповідно до заяви страхувальника, зараховано в рахунок погашення наступної частини страхового платежу.

На момент скоєння зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність транспортного засобу "ЛАЗ" д.р.н. АН 0175 АА (у даному випадку під керуванням ОСОБА_3М.), застрахована СК "Дніпроінмед", поліс № АЕ/2316598.

Ліміт відповідальності страховика (Відповдіача) за полісом № АЕ/2316598, відносно транспортного засобу "ЛАЗ" д.р.н. АН 0175 АА, за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

12.03.14р. Позивач звернувся до Відповідача із заявою № 09-06-07/4517 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу.

За даними Позивача, до цього часу Відповідач страхове відшкодування в порядку регресу за претензією №09-06-07/4517 від 12.03.14р. не провів, жодної відповіді на звернення Позивача не надав.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання (ч.6 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з позицією Позивача, заперечення Відповідача не приймає.

Так, п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.37.1.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, зокрема, неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Однак, вказана норма регулює відносини між страховиком та страхувальником цивільно-правової відповідальності.

У силу ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 261, 993, 1191 ЦК України право страховика за договором страхування на подання до суду позову про стягнення з винної особи у порядку регресу коштів, виплачених страховиком як страхове відшкодування, виникає з моменту сплати такого відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку (постанова Верховного Суду України №14/034 від 25.02.15р. у справі № 910/177/14,

аналогічну позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 27.03.12р. у справі господарського суду міста Києва № 58/168, від 07.08.12р. у справі господарського суду Рівненської області №12/207, від 28.08.12р. у справі господарського суду Харківської області №5023/4833/11).

Ці постанови відповідно до ст. 111-28 ГПК України є обов'язковими для всіх судів України, суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Перевіривши розрахунки Позивача (15 210,84 грн. (сума страхового відшкодування) 510,00 грн. (франшиза, передбачена полісом № АЕ/2316598) = 14 700,84 грн.), господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ДНІПРОІНМЕД" (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Сімферопольська, буд. 21, кім. 307, код 218 709 98) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, код 000 341 86) 14 700,84 грн. на відшкодування шкоди, 1 218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути надані Позивачем для огляду оригінали документів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________