ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.2015 Справа № 920/2122/13

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», м. Суми,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», м. Суми,

про стягнення 4 192 481 грн. 73 коп.

та

за зустрічним позовом: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», м. Суми,

про стягнення 31 203 грн. 36 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача, відповідача за зустрічним позовом: Дубовик В.В., довіреність № 52 від 31.12.2014 р.;

Від відповідача, позивача за зустрічним позовом: Сафронов М.А., довіреність № 18-49/1515 від 02.09.2015 р.

При секретарі судового засідання Саленко Н.М.

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 4 192 481 грн. 73 коп., з яких: 3 954 531 грн. 87 коп. основного боргу, 197 726 грн. 59 коп. пені, 4 830 грн. 30 коп. інфляційних збитків, 35 392 грн. 97 коп. - 3% річних, нарахованих у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору №8/1300072 купівлі-продажу від 16.04.2013 р., а також судові витрати по справі.

Відповідач за первісним позовом в письмовому відзиві №18-7/3087 від 27.12.2013 р. проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що акти виконаних робіт, надані позивачем, не є належними та допустимими доказами виконання зобов'язань з передачі теплової енергії по спірному договору. Крім того, ним подано зустрічний позов №18-7/3086 від 27.12.2013 р. ,в якому він просить суд стягнути з відповідача на свою користь 31 203 грн. 36 коп., а саме: 26 451 грн. 22 коп. збитків, а також штраф в сумі 4752 грн. 10 коп. за неналежне виконання зобов'язань за договором 8/1300072 купівлі-продажу від 16.04.2013 р.

Представник відповідача за зустрічним позовом в письмовому відзиві №393 від 05.02.2014 р. проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ним належним чином виконувались умови договору №8/1300072 купівлі-продажу, в матеріалах справи відсутні належним чином оформлені претензії з приводу якості товару, а отже вимоги про стягнення з нього штрафних санкцій та збитків є необґрунтованими.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Згідно рішення Позачергових загальних зборів акціонерів №29 від 24.07.2015 р. було змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» та затверджене нове - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» /скорочене найменування - ПАТ «Сумське НВО», далі за текстом - «ПАТ «Сумське НВО»/. Відповідні зміни були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить виписка від 04.09.2015 р. /т.4 а.с. 111/.

16 квітня 2013 р. між ТОВ «Сумитеплоенерго» та ПАТ «Сумське НВО» було укладено Договір купівлі-продажу №8/1300072 (далі за текстом - «Договір»), відповідно до умов якого позивач зобов'язувався передати у власність відповідачу, а останній взяв на себе зобов'язання прийняти та оплатити на умовах даного Договору теплову енергію (в гарячій воді), що в подальшому використовується для гарячого водопостачання споживачів відповідача.

Пунктом 1.2. Договору в редакції протоколу врегулювання розбіжностей до Договору встановлено, що позивач постачає відповідачу товар з дотриманням таких споживчих якостей, кількісних показників та режимів подачі теплової енергії: температура теплоносія не менше +700 (3-4) Цельсія; безперервна подача теплової енергії (в гарячій воді) на протязі періоду строку поставки товару.

Зі змісту п. 2.1. Договору вбачається, що загальна вартість договору орієнтовно складає 4 719 367 грн. 20 коп. та визначається як загальна вартість товару, переданого за даним Договором у відповідності до актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.2. Договору до 5-го числа місяця, наступного за звітним, позивач надає відповідачу підписаний зі свого боку акт прийому-передачі теплової енергії, податкову накладну.

Згідно п. 3.3. Договору відповідач протягом 3 робочих днів з моменту отримання вказаних у п. 3.2. документів зобов'язаний підписати Акт та один екземпляр передати позивачу. У випадку мотивованої відмови відповідача від підписання акту сторони протягом 3х робочих днів складають двосторонній акт із зазначенням недоліків поставленого товару. На підставі двостороннього акту позивач складає і надає відповідачу новий акт з відповідним зменшенням вартості поставленого товару.

На підставі підписаного з двох сторін акту приймання-передачі теплової енергії позивач надає відповідачу рахунок на оплату (п. 3.4.).

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що строк поставки товару з 16 квітня 2013 р. по 15 жовтня 2013 р.

Відповідно до п. 3.6. Договору зобов'язання позивача по Договору вважаються виконаними в повному обсязі після поставки товару згідно п. 1.1. даного Договору. Зобов'язання відповідача по Договору вважаються виконаними з моменту отримання позивачем оплати в розмірі загальної вартості договору, зазначеної в п. 2.1. даного Договору.

Згідно п. 4.1. Договору оплата здійснюється відповідачем в безготівковому порядку (платіжним дорученням) шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, зазначений в п. 11 даного Договору протягом 20 днів з моменту підписання акту приймання-передачі теплової енергії та отримання рахунку від позивача. Днем оплати вважається день зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що ним належним чином та в повному обсязі були виконані свої зобов'язання по Договору та передано у власність відповідачу теплову енергію, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії (виконання робіт (надання послуг): №167 від 30.04.2013 р. (за квітень 2013 року); №216 від 31.05.2013 р. (за травень 2013 року); №251 від 30.06.2013 р. (за червень 2013 року); №306 від 31.07.2013 р. (за липень 2013 року); №362 від 31.08.2013 р. (за серпень 2013 року) та №399 від 30.09.2013 р. (за вересень 2013 року). Судом встановлено, що всі акти належним чином підписані представниками сторін та скріплені їх печатками. З матеріалів справи вбачається, що всі акти разом з рахунками на оплату отриманої теплової енергії були надіслані позивачем на адресу відповідача з супровідними листами та отримані відповідачем, про що свідчать відповідні відмітки про реєстрацію їх в журналі вхідної кореспонденції на нижніх кутках супровідних листів /т.1 а.с. 19-24/. Проте відповідач у встановлені Договором строки отриману теплову енергію не оплатив і станом на день звернення з позовом основна заборгованість відповідача становила 3 954 531 грн. 87 коп.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення основного боргу - 3 954 531 грн. 87 коп. заборгованості за теплову енергію за період з квітня 2013 р. по вересень 2013 р. Судом встановлено, що після порушення провадження у справі відповідачем частково сплачено основну заборгованість в загальному розмірі 3 630 712 грн. 04 коп., а саме: 1 500 000 грн. 00 коп. 27.08.2015 р. згідно платіжних доручень № 25497, 25498 та 25499; 1 000 000 грн. 00 коп. 09.10.2015 р. згідно платіжних доручень №27634, №27635, № 27636; 1 000 000 грн. 00 коп. 15.10.2015 р. згідно платіжних доручень №27870, 27871. Крім того, протягом 2015 року відповідачем було перераховано 130 712 грн. 04 коп. позивачу відповідно до Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою КМУ №217 від 18.06.2014 р., що підтверджується письмовими матеріалами справи та поясненнями представників сторін, у зв'язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3 630 712 грн. 04 коп. підлягає припиненню відповідно до вимог п. 1.1. ч.1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, відповідач не подав суду доказів сплати основного боргу в розмірі 323 819 грн. 83 коп. або обґрунтованих заперечень вимогам позивача в цій частині, а отже вони є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 197 726 грн. 59 коп. пені, нарахованої за період з 29.05.2013 р. по 02.12.2013 р., у зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання на виконання п. 7.2. Договору, яким встановлено, що у випадку прострочення платежів по Договору відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,2% простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 5% вартості простроченого платежу.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» вбачається, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що з урахуванням вимог ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 155 703 грн. 01 коп.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача на свою користь 35 392 грн. 97 коп. - 3% річних та 4 830 грн. 30 коп. інфляційних збитків, нарахованих за період з 29.05.2013 р. по 02.12.2013 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивачем під час здійснення розрахунку інфляційних збитків було невірно визначено їх розмір - 4 830 грн. 30 коп. замість вірного - 5 712 грн. 59 коп.

Згідно п.2 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи те, що відповідне клопотання позивача в матеріалах справи відсутнє, суд не може вийти за межі позовних вимог, а отже обґрунтованими є позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних збитків в розмірі 4 830 грн. 30 коп., заявлені в позовній заяві.

Судом встановлено факт порушення з боку відповідача зобов'язання щодо своєчасної оплати по Договору, а отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 35 392 грн. 97 коп. - 3% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

В той же час, суд вважає зустрічні позовні вимоги ПАТ «Сумське НВО» до ТОВ «Сумитеплоенерго» про стягнення 31 203 грн. 36 коп. необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем за зустрічним позовом було передано теплову енергію, яка не відповідала якісним показникам, обумовленими сторонами в п. 1.2. Договору, у зв'язку з чим йому спричинено збитки на суму 26 451 грн. 22 коп., які і просить з посиланням на п. 7.4. Договору стягнути на свою користь, а також наголошує на необхідності стягнути штраф в розмірі 4 752 грн. 10 коп. за порушення умов Договору щодо якості поставленої теплової енергії.

Зі змісту ч.1 ст. 43 ГПК України вбачається, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно висновку комісійної судової економічної експертизи №243/244 від 31.07.2015 р., який міститься в матеріалах справи /т.4 а.с. 26-36/, за результатами проведеного дослідження в обсязі наданих документів загальна сума збитків (упущеної вигоди) у розмірі 23 360 грн. 20 коп., зазначена у залученому до матеріалів справи «Розрахунку суми збитків (втраченої вигоди), отриманих ПАТ «Сумське НВО» у зв'язку із перерахунком споживачам вартості послуг з гарячого водопостачання у період з 15.04.2913 р. по 01.10.2013 р. (т.3 а.с. 74) у період дії Договору документально необґрунтована, оскільки Акти з приводу якості надання послуг з гарячого водопостачання» не знайшли відображення в регістрах бухгалтерського обліку ПАТ «Сумське НВО» при обліку розрахунків за Договором, отже неодержання доходів (втраченої вигоди), на які сторона ПАТ «Сумське НВО» мало розраховувати у разі неналежного виконання зобов'язання ТОВ «Сумитеплоенерго» за даним Договором, в розумінні ст. 224, 225 ГК України, з облікових бухгалтерських регістрів не вбачається.

Суд вбачає підстави вважати обставини, викладені у висновку судової економічної експертизи, належними та допустимими доказами у справі в розумінні ст. 43 ГПК України.

Враховуючи те, що судом встановлена необґрунтованість вимог позивача за зустрічним позовом щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом збитків, суд також відмовляє в задоволенні зустрічних позовних вимог в частині стягнення штрафу за порушення зобов'язань щодо якості теплової енергії по спірному Договору, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтвердили факт неналежного виконання ТОВ «Сумитеплоенерго» зобов'язань по Договору.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем за первісним позовом було оплачено витрати на проведення судової економічної експертизи, покладені на нього ухвалою господарського суду Сумської області від 16.03.2015 р. частково - в розмірі 10 000 грн. 00 коп. /згідно платіжного доручення №18196 від 26.03.2015 р. (т.4. а.с. 2)/, а отже з відповідача на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса необхідно стягнути 15 012 грн. 00 коп.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 44, 49 ГПК України судові витрати за первісним позовом підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам; витрати за проведення судової експертизи покладаються на відповідача за первісним позовом; судові витрати за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення 4 192 481 грн. 73 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, код 33698892) 323 819 грн. 83 коп. основного боргу, 155 703 грн. 01 коп. пені, 35 392 грн. 97 коп. - 3% річних, 4 830 грн. 30 коп. інфляційних збитків та 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991) на користь Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А, код 02883133) 15 012 грн. 00 коп. витрат за проведення судової економічної експертизи.

4. Провадження у справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, код 33698892) 3 630 712 грн. 04 коп. основного боргу припинити відповідно до вимог п. 1.1. ч.1 ст. 80 ГПК України.

5. В іншій частині в первісному позові відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. В задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» про стягнення 31 203 грн. 36 коп. відмовити.

Повний текст рішення підписано 02.11.2015 року.

Суддя О.В. Коваленко