КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Справа№ 910/7630/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Мунько О.М.

від відповідача: Давиденко Ю.К.

від третьої особи: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах»

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р.

у справі №910/7630/15-г (суддя Демидов В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

третя особа ОСОБА_4

про визнання неправомірними дій

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Моторного (транспортного) бюро України про визнання дій відповідача щодо здійснення виплат страхових відшкодувань на підставі підпункту ґ пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів ПрАТ «СК «Інкомстрах», які містяться в Фонді захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, протиправними; визнання дії МТСБУ щодо порушення порядку, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах в частині повернення ПрАТ «СК «Інкомстрах» гарантійного внесу з Фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах - протиправними, а також стягнення судового збору.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інкомстрах» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі №910/7630/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення від 09.06.2015р. винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків обставинам справи, а також неповним дослідженням всіх фактичних обставин справи. При цьому скаржник зазначає про те, що норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Положення про Фонд захисту потерпілих надає право МТСБУ здійснювати виплату страхових відшкодувань за рахунок коштів фонду захисту потерпілих виключно у разі наявності трьох обов'язкових умов: визнання страховика банкрутом та або його ліквідації; наявність невиконаних зобов'язань за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; недостатності коштів та майна страховика, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Разом з тим, як вказує позивач, відповідач без наявності обов'язкових умов, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснив неправомірну виплату третім особам, що призвело до позбавлення позивача права на повернення коштів з Фонду захисту потерпілих.

Відповідач - Моторне (транспортне) страхове бюро України, надав до матеріалів справи письмовий відзив на апеляційну скаргу, за яким просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач вказує, що пп. Ґ п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не визначено виключного та вичерпного переліку підстав для використання грошових коштів, сплачених страховиком в якості гарантійного внеску, та ніяким чином не врегульовано порядку повернення гарантійного внеску страховика у разі втрати останнім членства у МТСБУ.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2015р. справу №910/7630/15-г передано на розгляд колегії суддів головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Ткаченко Б.О., Синиця О.Ф.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду Остапенка О.М. від 10.08.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Ткаченка Б.О. та Синиці О.Ф. у відпустці, вирішено здійснити розгляд справи №910/7630/15-г у складі колегії суддів головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Пономаренко Є.Ю. прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» та призначено її до розгляду на 31.08.2015р.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Верховця А.А. від 31.08.2015р., у зв'язку з виходом судді Ткаченка Б.О. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, вирішено здійснити розгляд справи №910/7630/15-г колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Ткаченко Б.О. прийняла до свого провадження справу №910/7630/15-г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. залучено до участі у справі №910/7630/15-г в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, зобов'язано відповідача надати для огляду в судовому засіданні страхові справи за період з 04.02.2014р. по 09.12.2014р., на підставі яких відповідачем було здійснено виплату страхових відшкодувань за рахунок коштів позивача, розгляд справи відкладено на 21.09.2015р.

21.09.2015р. від ПрАТ «Страхова компанія «Інкомстрах» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/7630/15, за яким позивач просив суд зупинити провадження у даній справі до вирішення справи №910/9898/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про визнання частини договору недійсним.

Заявник вказує про те, що єдиною підставою для здійснення відповідачем страхових виплат за рахунок коштів ПрАТ «СК «Інкомстрах», які містяться в Фонді захисту потерпілих, є Договір про співпрацю №108 від 28.12.2012р. Зокрема, розділом 5 Договору про співпрацю передбачено порядок повернення гарантійного внеску шляхом врегулювання страхових подій позивача. На думку, позивача, пункти розділу 5 Договору про співпрацю грубо порушують імперативні вимоги підпункту ґ пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тому ним поданий відповідний позов до суду про визнання розділу 5 Договору про співробітництво від 108 від 28.12.2012р. З огляду на це заявник вважає, що провадження у даній справі має бути зупиненим до розгляду справи №910/9898/15-г про визнання недійсним положень розділу 5 Договору про співробітництво.

У даному клопотанні позивачеві було відмовлено, з огляду на таке.

Так, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2015р. порушено апеляційне провадження у справі №910/9898/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» до Моторного (транспортного) страхового бюро про визнання частини договору недійсним за скаргою позивача у справі, розгляд справи призначено на 13.10.2015р.

У зв'язку з цим судова колегія апеляційного господарського суду вирішила не зупиняти провадження у даній справі, а відкласти розгляд справи №910/7630/15-г на дату, яка буде слідувати за датою судового засідання у справі №910/9898/15 - на 26.10.2015р.

В судове засідання 26.10.2015р. третя особа не з'явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи до апеляційного суду не надходило.

Судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги про визнання дій відповідача щодо виплати страхових відшкодувань на підставі підпункту ґ пункту 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів позивача, які містяться у Фонді захисту потерпілих у ДТП, дій щодо порушення порядку, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у ДТП в частині повернення позивачеві гарантійного внеску з Фонду захисту потерпілих у ДТП - протиправними.

Так, у відповідності до п. 39.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Відповідно до п. 5.1. статуту Моторного (транспортного) страхового бюро України асоційовані члени - це страховики, які, зокрема, виконують вимоги договору про співпрацю між ними та МТСБУ.

Як вбачається, позивач набув статуту асоційованого члена Моторного (транспортного) страхового бюро України.

28.12.2012р. між позивачем та відповідачем укладений Договір №108 про співпрацю між МТСБУ та страховиком у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за внутрішніми договорами, відповідно до умов пунктів 2.1.2, 2.1.16 якого позивач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати щомісячні членські внески до цільового фонду фінансування діяльності МТСБУ, сплачувати щомісячні відрахування з премій обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до Фонду захисту потерпілих та до фонду попереджувальних заходів МТСБУ у розмірах, встановлених відповідно до законодавства.

Протягом перебування у статусі асоційованого члена МТСБУ позивачем на виконання вимог абз. 3 п. 51.1 ст. 51 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов Договору про співпрацю здійснювалося перерахування премій за внутрішніми договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а одночасно із вступом у МТСБУ сплачено гарантійний внесок.

Гарантійний внесок та премії, сплачені позивачем, використовувалися відповідачем у справі як джерела формування фонду захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах.

Відповідно до Додатку № 2 до листа відповідача від 14.01.2014р. (Звіт Фонду захисту потерпілих за 4 квартал 2013 року та розподіл інвестиційного доходу) залишок коштів позивача у Фонді захисту потерпілих станом на 31.12.2013р. становив 3 301 950,69 грн., в тому числі інвестиційний прибуток за 4 квартал 2013р. - 56 874,04 грн. У вказаному Додатку №1 також відповідачем зазначено про наявність 963 заяв про здійснення страхового відшкодування за внутрішніми договорами позивача, за якими прийняті рішення про виплату страхового відшкодування, але виплата не здійснена.

04.02.2014р. позивач був позбавлений членства у МТСБУ, що підтверджено наявним у матеріалах справи Списком осіб, які вибули з МТСБУ, повідомленням МТСБУ про втрату статусу асоційованого члена МТСБУ від 04.02.2014р. №7/3-09/3293 та не спростовується сторонами у даній справі.

У відповідності до п. 5.1 Договору про співпрацю у разі припинення членства страховика в МТСБУ та наявності неврегульованих страховиком подій, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, дирекція МТСБУ має право прийняти рішення про повернення страховику залишку гарантійного внеску у Фонді захисту потерпілих шляхом врегулювання таких подій.

У період часу після позбавлення позивача членства у МТСБУ відповідачем здійснювалися виплати страхових відшкодувань за вказаними заявами за рахунок коштів позивача у Фонді захисту потерпілих на загальну суму 2 260 362,52 грн., що підтверджено відомостями МТСБУ, викладеними у відповідному листі.

Станом на 06.04.2015р. неврегульованими залишилися 451 вимога потерпілих.

Відповідно до довідки відповідача від 08.04.2015р. №5-41/104312 залишок коштів у Фонді захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах за внутрішніми договорами позивача станом на 08.04.2015р. складає 724 703,80 грн.

Розпорядженням від 07.04.2015р. №666 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, позивача виключено з Державного реєстру фінансових установ та анульоване свідоцтво про реєстрацію позивача як фінансової установи. Вказане розпорядження наявне у матеріалах справи.

Пунктом 51.9. ст. 51 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що гарантійні внески, сплачені страховиком до централізованих страхових резервних фондів МТСБУ, з урахуванням інвестиційного доходу, отриманого від розміщення таких внесків, та з вирахуванням коштів, сплачених МТСБУ, підлягають поверненню страховику за умови, що стосовно нього не здійснюється процедура ліквідації та/або банкрутства. Строк такого повернення з фонду захисту потерпілих становить три роки з дня припинення асоційованого членства страховика в МТСБУ, з фонду страхових гарантій - п'ять років з дня припинення його повного членства в МТСБУ, але не раніше наступного дня після виконання зобов'язань за договорами міжнародного страхування та перестрахування або передачі зобов'язань іншому страховику - повному члену МТСБУ.

У відповідності до ст. 41.1. ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі; б) невстановленим транспортним засобом, крім шкоди, яка заподіяна майну та навколишньому природному середовищу; в) транспортним засобом, який вийшов з володіння власника не з його вини, а у результаті протиправних дій іншої особи; г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону; ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; д) у разі надання страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, свого транспортного засобу працівникам міліції та медичним працівникам закладів охорони здоров'я згідно з чинним законодавством. Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"-"д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.

Крім того, відповідно до п. 41.2 ст. 42 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) у разі недостатності коштів та майна страховика - повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності; б) власниками транспортних засобів, якщо такі власники надали відповідним уповноваженим органам інших країн страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ, та за умови, що такий страховик не відшкодував шкоду; в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. Така регламентна виплата здійснюється на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка". Регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а" та "в" цього пункту, розподіляються рівними частками між повними членами МТСБУ.

З наведено вбачається, що здійснення виплат, визначених у ст. ст. 41, 42 Закону, є обов'язком МТСБУ.

Відповідно до пункту 5.1 Договору про співпрацю у разі припинення членства страховика в МТСБУ та наявності не врегульованих страховиком подій, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, дирекція МТСБУ має право прийняти рішення про повернення страховику залишку гарантійного внеску у Фонді захисту потерпілих шляхом врегулювання таких подій.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

У статті 627 Цивільного кодексу України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

При розгляді справи позивачем наголошувалось на невідповідність нормам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» положень Договору про співпрацю №108 від 28.12.2012р., а саме пунктів 5.1.-5.6. цього Договору.

Разом з тим, господарським судом розглядалась справа №910/9898/15 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про визнання частини договору недійсним, а саме визнання розділу 5 Договору про співпрацю №108 від 28.12.2012р. недійсним з дати його укладення, за результатами розгляду якої було прийнято рішення 17.06.2015р. про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015р. у справі №910/9898/15 рішення суду першої інстанції від 17.06.2015р. залишено без змін.

За таких обставин посилання позивача не невідповідність умов Договору про співпрацю нормам Закону є безпідставним.

Відповідно до п. 3.12.2. Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо -транспортних пригодах у разі, якщо страховик не врегулював усі відомі йому події, що мають ознаки страхових випадків за його внутрішніми договорами страхування, а саме: не прийняв рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у такій виплаті чи не виконав усі рішення про виплату страхового відшкодування за такими договорами, строк повернення чергової частини залишку гарантійних внесків розпочинається не раніше дати отримання Бюро документального підтвердження повного врегулювання таких подій. За відсутності такого підтвердження повернення залишку гарантійного внеску здійснюється протягом останнього місяця строку, встановленого Законом для такого повернення. Дострокове повернення залишку гарантійного внеску можливе на підставі договору зі страховиком шляхом врегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків за внутрішніми договорами страхування такого страховика.

Відповідно до п. 5.4. Договору про співпрацю МТСБУ зобов'язане при виконанні повноважень, зазначених у п. 5.2. Договору, дотримуватися норм законодавства, а також повідомляти страховика про заплановані виплати страхових відшкодувань за страховими випадками - не пізніше ніж за 3 робочих дні до дати проведення такої виплати, про події, що врегульовуються МТСБУ, прийняті рішення та здійснені страхові відшкодування за такими подіями, - щомісячно до 10 числа місяця, наступного за звітним.

Як встановлено вище, у період часу після позбавлення позивача членства у МТСБУ відповідачем здійснювалися виплати страхових відшкодувань за заявами про здійснення страхового відшкодування за внутрішніми договорами позивача за рахунок коштів позивача у Фонді захисту потерпілих на загальну суму 2 260 362,52 грн., що підтверджено відомостями МТСБУ, викладеними у відповідному листі. Станом на 06.04.2015р. неврегульованими залишилася 451 вимога потерпілих.

Отже, здійснення відповідачем дій, пов'язаних з виплатами за страховими випадками за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладених позивачем, який припинив членство у МТСБУ, але до якого не застосована процедура ліквідації або банкрутства, відповідає положенням договору про співпрацю та Закону.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інкомстрах» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі №910/7630/15-г залишити без змін.

3. Справу №910/7630/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді В.О. Зеленін

Б.О. Ткаченко