ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р.Справа № 923/916/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Воронюка О.Л., Жекова В.І.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників сторін:

від прокуратури - Закернична І.П.;

від відповідача - Бебік О.О. за довіреністю.

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства управління будівництва "Укрводбуд"

на рішення господарського суду Херсонської області від 29.07.2015 року

у справі №923/916/15

за позовом Каховського міжрайонного прокурора Херсонської області в інтересах держави в особі Роздольненської сільської ради Каховського району та Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради

до публічного акціонерного товариства управління будівництва "Укрводбуд"

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3

про стягнення 31160 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

У червні 2015 року Каховський міжрайонний прокурор Херсонської області в інтересах держави в особі Роздольненської сільської ради Каховського району та Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Укрводбуд" (далі - ПАТ "Укрводбуд") про стягнення 31160 грн. 60 коп.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 29.07.2015 року по справі №923/916/15 (суддя Ярошенко В.П.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з ПАТ "Укрводбуд" на користь Комунальної установи з капітального будівництва та експлуатації Херсонської обласної ради 31160, 60 грн. збитків та 1827 грн. судового збору.

У мотивах прийнятого рішення, суд першої інстанції зазначив, що посадовою особою ПАТ "Укрводбуд" ОСОБА_3 в період з грудня 2006 року по грудень 2007 року вчинено службове підроблення офіційних документів та подано вказані документи, які містять завідомо неправдиві відомості до органів Державної казначейської служби України, у результаті чого ПАТ "Укрводбуд" безпідставно перераховано 31160,60 грн., чим нанесено матеріальну шкоду місцевому бюджету Херсонської обласної ради на цю суму невиконаних будівельних робіт.

Окрім того, в оскаржуваному рішенні, суд першої інстанції послався на ухвалу Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р., якою було встановлено, що шкода державним інтересам завдана ОСОБА_3 під час виконання останнім своїх трудових (службових) обов'язків як керівника ПАТ "Укрводбуд" та ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.,191, ч.1 ст.366 КК України - звільнено у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Однак, місцевий господарський суд зазначив, що закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 49 КК України не звільняє останнього від обов'язку відшкодовувати шкоду, яка заподіяна в результаті вчиненого ним злочину, оскільки справу закрито з нереабілітуючих підстав.

До того ж, судом першої інстанції зазначено, що не підлягає застосуванню до спірних правовідносин позовна давність, встановлена ст. 257 ЦК України, оскільки, матеріалами справи встановлено, що про невідповідність об'ємів фактично виконаних підрядних робіт об'ємам, зазначених в актах, стало відомо лише у 2013 році під час проведення досудового розслідування по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись із даним рішенням до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ПАТ "Укрводбуд" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Каховського міжрайонного прокурора до ПАТ "Укрводбуд".

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду є не законним та підлягає скасуванню, оскільки судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а невідповідність висновків, викладених у рішенні господарського суду обставинам справи, призвела до неправильного застосування норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції при винесенні рішення послався на ухвалу Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 10.09.2014р. по справі №658/1779/14-к, згідно якої кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрите на підставі ст. 49 КК України, яка не є реабілітуючою підставою, тому не звільняє останнього від обов'язку відшкодовувати завдану шкоду. За твердженням скаржника, дійсно, під час досудового розслідування кримінальних правопорушень була проведена додаткова судова експертиза, згідно якої була невідповідність на суму 31 160 грн. 60 коп. На момент огляду об'єкту правоохоронними органами та судовим експертом 17.03.2014 р. було не виконано роботи, а саме укладка трубопроводу з поліетиленових труб діаметром 180 мм з гідравлічним випробуванням -183 м. та труби напірні з поліетилену низького тиску, тип середній зовнішній, діаметр 180 мм - 184,85 м. На місці де повинна проходити напірна каналізація була вирита траншея, і судовий експерт не зміг визначитися, чи були прокладені труби, чи ні, чи були викопані після їх укладки. Апелянт наголошує, що роботи проводилися в грудні 2007 р. після підписання акту виконаних робіт та передачі об'єкту, підрядчик ПАТ "Укрводбуд" більше ніяких робіт замовнику не проводив, об'єкт будівництва під охороною підрядчика не знаходився. Хто міг викопати раніше прокладені труби апелянту не відомо. Апелянт зазначає, що не було це і предметом дослідження і під час розгляду матеріалів кримінального провадження, адже після зміни прокурором обвинувачення 04.09.2014 р. кримінальне провадження було закрите у зв'язку із закінченням строків давності.

За твердженням апелянта, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 було закрито ухвалою суду, а не обвинувальним вироком. Свою вину ОСОБА_3 не визнавав, після зміни обвинувачення прокурором судове слідство більше не проводилося, вина вироком суду не встановлена. В самій ухвалі про закриття провадження сума збитків які нібито завдані ОСОБА_3 не встановлена. Посилаючись на ст. 370 КК України, скаржник вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Як вбачається з ухвали суду про закриття кримінального провадження, вона обґрунтована і вмотивована в частині підстав для закриття кримінального провадження в зв'язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, а не в частині встановлення вини ОСОБА_3 в скоєні злочину.

До того ж, скаржник вважає, що твердження місцевого господарського суду, що позовна давність починається з 10.09.2014 р., так як лише тоді було встановлено у законному порядку, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 з місцевого бюджету Херсонської обласної ради було зайво перераховано ПАТ "Укрводбуд" 31 160,60 грн., суперечить матеріалам справи, оскільки, в самій позовній заяві зазначено, що Акт виконаних робіт №1 за грудень 2007 р. підписаний ОСОБА_3, а оскільки, Акт типової форми №КБ -2а підписується двома сторонами, замовником та виконавцем, на думку скаржника, підписуючи акт виконаних робіт замовник прийняв фактично виконану роботу (адже в акті зазначено, які роботи проводилися), і саме з цього часу замовник міг довідатися про порушення свого права, а саме 24.12.2007 р. Але так як замовник прийняв виконану роботу, це вказує на той факт, що труби напірної каналізації були прокладені, що відповідає підписаному акту. Апелянт вказує, що в рішенні апеляційного суду Херсонської області від 14.05.2015 р. справа №658/64/15-п за позовом Каховського міжрайонного прокурора до ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_3 в процесі виконання ним трудових обов'язків діяв як керманич юридичної особи, яка у договірних відносинах виступала в статусі підрядника. Доказів того, що контрагент - замовник пред'являв до нього будь-які претензії з приводу невиконання підрядником певного обумовленого договором обсягу робіт чи їх якості та позбавлений можливості отримати їх в передбаченому законом порядку перераховану останньому вказану в цьому позові грошову суму, матеріали справи не містять.

Таким чином, апелянт вважає, що апеляційним судом Херсонської області встановлено ту обставину, що перебіг позовної давності почався з моменту підписання акту виконаних робіт, а саме з 24.12.2007 р. Але, за твердженням апелянта, в оскаржуваному рішенні суду не надано оцінку вказаному доказу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 21.08.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Воронюка О.Л.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Одеського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 р. №515 призначено повторній автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням судді Богатиря К.В. у відрядженні.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.09.2015 р. для розгляду справи №923/916/15 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Воронюка О.Л., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 08.09.2015 р. апеляційну скаргу ПАТ "Укрводбуд" прийнято до провадження з призначеним розглядом колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Воронюка О.Л., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського від 09.09.2015 р. розгляд справи було відкладено на підставі п.1 ч.1 ст.77 ГПК України.

10.09.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від Каховського міжрайонного прокурора Херсонської області в якому останній просить апеляційну скаргу ПАТ "Укрводбуд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області у даній справі без змін.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу на наполягав на її задоволенні.

Прокурор надав пояснення згідно з якими заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

Інші представники учасників провадження у судове засідання не з'явились.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши у судових засіданнях представників учасників процесу, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Укрводбуд" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням сесії Роздольненської сільської ради №36 від 14.09.2006 р. визнано замовником Комунальну установу з капітального будівництва об'єктів комунального призначення Херсонської обласної ради з питань проведення тендерних процедур, проектування, будівництва, реконструкції, капітального ремонту об'єктів комунальної власності різноманітного призначання територіальної громади сільської ради, ліквідації наслідків підтоплення, відведення наслідків техногенних катастроф, газифікації населених пунктів.

14.09.2006 року між Роздольненською сільською радою та Комунальною установою з капітального будівництва об'єктів комунального призначення Херсонської обласної ради укладено договір №3 про виконання функцій замовника.

Згідно з п. 1.1. Договору встановлено, що позивач-1 надає повноваження позивачу-2 на проведення при необхідності тендерних процедур відповідно до Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" з наступним укладанням договору підряду в якості "Замовника", згідно Цивільного кодексу України та ст.1, 22 Бюджетного кодексу України на реконструкцію очисних споруд с.Роздольне Каховського району 540 тис. грн.

Відповідно до п. 2.1. договору позивач-1 зобов'язується перераховувати кошти для виконання робіт позивачу-2.

Пунктом 2.3 договору визначено, що позивач-2 зобов'язується отримати грошові кошти позивача-1 і використовувати їх по цільовому призначенню визначеному в додатку 1 до договору.

На виконання умов договору №3 між установою з капітального будівництва об'єктів комунального призначення Херсонської обласної ради та ВАТ "Укрводстрой" 30.11.2006 р. укладено договір №28 про виконання робіт по об'єкту очисні споруди, будівництво та реконструкція каналізаційних мереж с.Роздольне Каховського району. У подальшому між сторонами до вказаного договору укладено додаткову угоду №1 від 15.12.2006 р. та додаткову угоду №2 від 04.10.2007 р.

Відповідно до рапорту начальника СДСБЕЗ Каховського РВ УМВС України в Херсонській області ст. лейтенанта міліції Радченко В.О., в СДСБЕЗ Каховського РВ в ході проведення оперативно-профілактичних заходів з протидії злочинним проявам в бюджетній сфері, було встановлено, що посадові особи ВАТ "Укрводстрой" в період часу з жовтня 2004 р. по грудень 2007 р. здійснили розкрадання бюджетних коштів на суму понад 300 тис. гривень, під час проведення будівництва "об'єкту очисні споруди, будівництво та реконструкція каналізаційних мереж" с.Роздольне Каховського району шляхом невиконання певних видів робіт по даному об'єкту, виконання яких було вказане посадовими особами ВАТ "Укрводстрой" в актах виконаних робіт на підставі яких були перераховані бюджетні кошти, тобто в діях посадових осіб ВАТ "Укрводстрой" вбачаються ознаки складу злочину передбаченого ч.4 ст.191 КК України.

18.06.2013 р. СВ Каховського РВ УМВС України в Херсонській області внесено дані до ЄДР за №0001441 за фактом розкрадання посадовими особами ВАТ "Укрводстрой" в період 2004-2007 років бюджетних коштів під час проведення будівництва "об'єкту очисні споруди, будівництво та реконструкція каналізаційних мереж" с.Роздольне Каховського району.

Відповідно до висновку експертів від 14 квітня 2014 року об'єм фактично виконаних підрядних робіт не відповідає об'ємам представленим в актах виконаних робіт, по напірній каналізації така невідповідність складає 31160,60 грн.

Згідно з ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі №658/1779/14-к ОСОБА_3, будучи директором ВАТ "Укрводстрой", яке зареєстроване державним реєстратором Херсонського міськвиконкому Херсонської області 17.03.2000 р. в м. Херсоні вул. 21 Січня, 37, обраного у відповідності до протоколу засідання правління ВАТ "Укрводстрой" від 24.02.2004 року головою правління, на якого відповідно до посадової інструкції та статуту ВАТ "Укрводбуд" покладено обов'язки з виконання організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, а саме: здійснення виробничо-господарчої і фінансово-економічної діяльності будівельної організації та вся повнота відповідальності за наслідки рішень, приймаються щодо будівельної діяльності, збереження і ефективне використання майна підприємства та фінансово-господарчі результати його діяльності: організація роботи у відповідності до будівельних стандартів, тобто являючись службовою особою в м. Каховка Херсонської області з метою привласнення бюджетних коштів шляхом зловживання своїм службовим становищем скоїв злочини за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 в період з грудня 2006 року по грудень 2007 року з вказаною корисливою метою реалізації наміру заволодіння бюджетними коштами, шляхом зловживання своїм службовим становищем, умисно в м. Каховка Херсонської області, вчинив службове підроблення офіційних документів, а саме у грудні 2007 року в офіційний документ - акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2007 року, який підписано сторонами 24.12.2007 року типової форми № КБ-2а, затверджений наказом Мінрегіонбуду України №554 від 04.12.2009 р., по локальному кошторису 2-1-1 на напірну каналізацію на суму 75 213, 60 грн. вніс завідомо неправдиві відомості про об'єми витрачених матеріалів. Вартість невиконаних робіт станом 17.03.2014 р. року на момент огляду об'єкту правоохоронними органами разом з комісією судової будівельно-технічної експертизи, по вказаним актам склала 31160,60 грн., а саме не було витрачено матеріалів укладка трубопроводу з поліетиленових труб 180 мм з гідравлічним випробуванням - 183 м. та труби напірні з поліетилену низького тиску, тип середній зовнішній, діаметр 180 мм - 184,85 м.

Зазначені офіційні документи, які містять завідомо неправдиві відомості, разом з довідками вартості виконаних підрядних робіт та платіжними дорученнями: платіжним дорученням № 231 від 26.12.2007 на суму 205851.00 грн., підписаними начальником комунальної установи з капітального будівництва об'єктів комунального призначення Соловйовою І.О. подано до Державної казначейської служби України у Каховському районі Херсонської області, які у подальшому прийнято на облік та оплачено.

Звертаючись до суду першої інстанції, позивачі зазначили, що ОСОБА_3 достовірно знаючи, що вищенаведені будівельні роботи не виконанні, умисно, з корисливою метою заволодіння бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, подав вказані документи, які містять завідомо неправдиві відомості до органів Державної казначейської служби України, у результаті чого ВАТ "Укрводстрой" безпідставно перераховано 31160,60 грн., чим нанесено матеріальну шкоду місцевому бюджету Херсонської обласної ради на цю суму невиконаних будівельних робіт у зв'язку із чим просили стягнути з відповідача 31160,60 грн. завданих збитків.

Судом першої інстанції позовні вимоги визнано обґрунтованими та задоволено їх у повному обсязі.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У разі порушення законних прав та інтересів осіб, суд зобов'язаний їх захистити у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вказана норма передбачає наявність наступних елементів: 1) неправомірність рішень, дій чи бездіяльності заподіювача шкоди; 2) наявність шкоди немайновим правам або наявність шкоди майну фізичної або юридичної особи; 3) причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю заподіювача та шкодою, яка настала.

Рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 29.12.2007 р. №04-5/239 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 01.04.94 №02-5/215 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди» передбачено, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України). Водночас необхідно враховувати, що можуть мати місце випадки, коли сторони перебувають у договірних відносинах, але заподіяння шкоди однією із сторін іншій стороні не пов'язане з виконанням зобов'язання, що випливає з цього договору. За таких обставин, незалежно від наявності договору, при вирішенні спору слід керуватися нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України щодо відшкодування позадоговірної шкоди.

Отже, при прийнятті рішення господарським судам слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Так, неправомірність дій директора відповідача під час виконання ними службових обов'язків підтверджується ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі №658/1779/14-к.

Зазначеною ухвалою, яка є чинною на даний час, суд встановив, що ОСОБА_3, будучи директором ВАТ "Укрводстрой" умисно, з корисливою метою заволодіння бюджетними коштами, зловживаючи своїм службовим становищем, надав до органів Державної казначейської служби України документи, що містять завідомо неправдиві відомості у зв'язку із чим, ВАТ "Укрводстрой" було безпідставно перераховано 31160,60 грн., чим нанесено матеріальну шкоду місцевому бюджету Херсонської обласної ради на цю суму невиконаних будівельних робіт.

Таким чином, ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі №658/1779/14-к встановлено неправомірність дій працівника відповідача (заподіювача шкоди), наявність шкоди (матеріальних збитків), заподіяної позивачу та причинно-наслідковий зв'язок між неправомірними діями заподіювача та шкодою, яка настала.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі №658/1779/14-к ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.,191, ч.1 ст.366 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Проте, звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована кримінальним і кримінально-процесуальним законодавством відмова держави в особі компетентних органів від засудження особи, яка вчинила злочин, від застосування до неї кримінально-правових засобів примусового характеру.

За своїм змістом звільнення від кримінальної відповідальності характеризується трьома моментами: 1) не відбувається державний осуд особи, яка вчинила злочин (обвинувальний вирок суду не постановляється); 2) до винного не застосовується покарання; 2) через відсутність обвинувального вироку звільнена від кримінальної відповідальності особа вважається такою, що не має судимості.

Звільнення від кримінальної відповідальності в контексті розглядуваного правового інституту не свідчить про виправдання особи, про визнання її невинною у вчиненні злочину. У даному випадку КК виходить із встановлення факту вчинення особою кримінально караного діяння, а тому передбачені розділом ІХ Особливої частини КК підстави звільнення від кримінальної відповідальності визнаються нереабілітуючими.

Згідно з частиною 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що позов є обґрунтованим та був правомірно задоволений судом першої інстанції.

Щодо твердження скаржника про те, що позивачем пропущено термін для пред'явлення даного позову, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Це стосується і положень про позовну давність.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Частиною 1 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною першою статті 223 ГК України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Стаття 257 ЦК України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У визначенні моменту виникнення права на позов відображаються як об'єктивні, так і суб'єктивні моменти: об'єктивний - сам факт порушення права, суб'єктивний - особа дізналась або могла дізнатися про це порушення.

Як зазначалося раніше доведеність вини ОСОБА_3, як директора ВАТ "Укрводстрой" встановлена лише ухвалою Каховського міськрайонного суду від 10.09.2014 р. у справі №658/1779/14-к.

А тому, саме з цього часу слід відраховувати 3-х річних строк позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи, не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Херсонської області від 29.07.2015 року у справі №923/916/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.10.2015 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Воронюк О.Л.

Суддя Жеков В.І.