ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 р. Справа № 909/1028/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2, вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119; адреса для листування: Харківське шосе, 49, м. Київ, 02096,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія", вул. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ,76000,

про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 - представник, (довіреність № 201 від 20.03.2015 року)

від відповідача: ОСОБА_4 - представник, (довіреність зареєстрована за № 25/20 від 17.08.2015 року)

встановив: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулось до господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позичальник - ПрАТ "Залізничик" неналежним чином виконує взяті на себе грошові зобов'язання за кредитним договором №010/12/34 від 19.07.2011 року із змінами та доповненнями, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.05.2011 року шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив, однак вимоги суду щодо надання письмового відзиву на позовну заяву - не виконав.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, вислухавши представників сторін, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

19 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (надалі - ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива») та Приватним акціонерним товариством «Залізничник» (надалі - ПрАТ «Залізничник») укладено Кредитний договір № 010/12/34 із наступними змінами та доповненнями до нього (надалі разом - Кредитний договір). За умовами даного Кредитного договору ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива») зобовязався відкрити ПрАТ «Залізничник» відновлювальну кредитну лінію у розмірі максимальної суми (ліміту) 417 000 000,00 (чотириста сімнадцять мільйонів) гривень 00 копійок, зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору.

21 березня 2012 року між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива», Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (по договору - ОСОБА_1/по справі - позивач) та ПрАТ «Залізничник» (по договору - позичальник) було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору №010/12/34, за умовами якого сторонами погоджено:

- всі права та обовязки Кредитора за Кредитним договором перейшли від ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до ПАТ «ВіЕйБі Банк»;

- позичальнику надано кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 233 900 000,00 (двісті тридцять три мільйони девятсот тисяч) гривень 00 копійок;

- процентна ставка за користування кредитом складає 15% (п'ятнадцять відсотків) річних;

- термін остаточного повернення кредиту встановлено до 18 липня 2013 року.

Договором про внесення змін та доповнень від 30.03.2012 року до Кредитного договору, сторонами змінено ставку за користування кредитом з 01.04.2012 р. та встановлено нарівні 19% (девятнадцять процентів).

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень від 20.09.2012 р. до Кредитного договору сторони домовились встановити ліміт кредиту по договору в розмірі - 152 843 900,00 грн. та 10 000 000,00 доларів США.

Відповідно до Договору про внесення змін та доповнень від 05.10.2012 р. до Кредитного договору сторони домовились змінити ліміт кредиту по договору та встановити у розмірі - 98 097 383,75 грн. та 16 750 000,00 доларів США.

Договором про внесення змін до Кредитного договору від 08 жовтня 2012 року сторони погодили:

- встановити суму ліміту кредиту по договору - 28 845 855 (двадцять вісім мільйонів вісімсот сорок пять тисяч вісімсот пятдесят пять) доларів США 00 центів та 294 291 (двісті девяносто чотири тисячі двісті девяносто одна) гривня 85 копійок;

- процентна ставка встановлюється, по траншам в гривні у розмірі - 19,0% річних, по траншам в доларах США -11,5% річних.

Договором про внесення змін від 01 листопада 2012 року до Кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка встановлюється у розмірі 13,3% річних.

Договором про внесення змін від 19 липня 2013 року до Кредитного договору Сторони погодили, термін остаточного повернення кредиту встановлено - 17 липня 2014 року включно.

Договором про внесення змін від 28 лютого 2014 року до Кредитного договору сторони погодили, термін остаточного повернення кредиту встановлено - 17 липня 2015 року включно.

Договором про внесення змін від 01 вересня 2014 року до Кредитного договору сторони погодили, що процентна ставка з 01.09.2014 р. встановлюється у розмірі 8,2% річних.

Згідно умов договору позичальник зобовязувався отримати Кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути Кредитору суму Кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, комісії, можливі штрафні санкції та Інші платежі, передбачені цим Договором, а також виконати інші обов'язки, визначені цим Договором.

За умовами п. 5.3. Договору, кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Позичальника, або шляхом оплати наданих Позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

Згідно з п. 1.4. Кредитного Договору, цільовим використанням кредитних коштів за Кредитним договором є ведення поточної діяльності.

Відповідно до умов визначених у п. п. 2.2.- 2.4. Кредитного договору, проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно виходячи із умови, що до розрахунку приймається календарна кількість днів у році та календарна кількість днів у місяці, методом

факт/факт. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом протягом всього строку користування Кредитом. Проценти за користування кредитом позичальник сплачує щомісяця на рахунок №096 відкритий у ПАТ «ВіЕйБі Банк» не пізніше 15 (п'ятнадцятого) календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони: нараховані, та остаточно при погашені кредиту.

За користування коштам встановлена плата в вигляді процентів річних, які нараховуються згідно умовами статті 2 Кредитного договору.

За умовами п. 2.4. Кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати щомісяця, не пізніше 15 календарного числа місяця, наступного за тим, за який вони нараховані.

06 травня.2011 року з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника по Кредитному договору між ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславська торгова компанія» (надалі - Відповідач) було укладено нотаріальний Іпотечний договір, реєстровий номер № 1348 з усіма змінами та доповненнями до нього (надалі за текстом - Іпотечний договір).

Згідно Договору про внесення змін та доповнень від 23 березня 2012 року до Іпотечного договору посвідченого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_5 від 29 квітня 2011 року за реєстровим №792, здійснено заміну Іпотекодержателя в Іпотечному договорі, в звязку з чим всі права та обовязки Іпотекодержателя за Іпотечним договором перейшли від ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» до ПАТ «ВіЕйБі Банк».

За умовами Іпотечного договору Відповідач передав в іпотеку ПАТ «ВіЕйБі Банк» - санаторій профілакторій, що складається з будівель та споруд: профілакторій «Мочари» заг. пл. - 5001,4 кв.м., трансформаторна - 54,5 кв.м., котельня - 153,4 кв.м., насосна - 37,3 кв.м., їдальня - 66,8 кв.м., прохідна - 31,6 кв.м., очистні споруди - 59,7 кв.м., очистні споруди - 96,0 кв.м., насосна - 22,6 кв.м., насосна - 17,3 кв.м., нерухоме майно передається в іпотеку з усіма його приналежностями (далі - Предмет іпотеки), реєстраційний № 1862898, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, смт. Богородчани, урочище Мочари, будинок 1.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом - Богородчанського нотаріального округу ОСОБА_6 від 28.02.2005 року за реєстровим № 735, зареєстрованого Обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» 28.02.2005 року, номер запису 231, в книзі 2.

Пунктом 5.1.6. Договору іпотеки встановлено, що іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання Зобовязання, або його частини воно не буде виконане.

За умовами п.п. 5.1.7., 8.1. Договору іпотеки, у разі порушення Іпотекодавцем зобов"язання за Кредитним договором, іпотекодержатель має право вимагати виконання зобовязань, а в разі його невиконання - отримати задоволення своїх вимог з вартості Предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В спірному випадку правовідносин між сторонами виникли на підставі Кредитного договору та Договору іпотеки, а тому вони підпадають під правове регулювання в т.ч. § 6 ОСОБА_6 49, ОСОБА_6 71 Цивільного кодексу України та Закону України "Про іпотеку".

Вказані договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

ПАТ «ВіЕйБі Банк», як Кредитодавець свої зобовязання за Кредитним Договором, виконав у повному обсязі та надав Позичальнику у користування кредитні кошти у розмірі 233 900 000,00 гривень та 28 845 855,00 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

У відповідності до ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Банком та Позичальником в умовах Кредитного договору (п. 2.2) із змінами та доповненнями було погоджено обов'язок позичальника по сплаті процентів за користування таким коштами та визначено їх розмір.

Відповідно до п. 14.8. Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником виконання грошового зобовязання за Кредитним договором, він зобовязується на вимогу Кредитодавця сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та подвійну процентну ставку зазначену в п.п. 1.1.3. Кредитного договору.

За приписами ст. 1052 Цивільного кодексу України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 9.7. Кредитного договору сторони погодили, що Кредитодавець має право у разі невиконання Позичальником будь-якого із зобовязань, визначених цим Договором, вимагати погашення Кредиту, сплати відсотків, за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій.

З долученого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості станом на 20.08.2015 року вбчачється, що в порушення умов Кредитного договору з усіма змінами та доповненнями до нього Боржником постійно допускалися прострочення при здійсненні оплат за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, у звязку з чим виникла заборгованість суму 42 956 432 (сорок два мільйони девятсот пятдесят шість тисяч чотириста тридцять два) долари США 61 цент, що за курсом НБУ на день виготовлення розрахунку (22,066173) еквівалентно 947 884 073 (девятсот сорок сім мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімдесят три) гривні 44 копійки, з них: заборгованість по кредиту - 28 845 855, 00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 636517626 грн. 76 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 802 955,88 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 83 917 560 грн. 15 коп., пеня за несвоєчасне погашення кредиту 188 621 390 грн. 17 коп., пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 505 433 грн. 41 коп., заборгованість по 3% річних 1 011 596,48 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 22 322 062 грн.93 коп.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується неналежне виконання позичальником зобов"язання по Кредитному договору №010/12/34 від 19.07.2011 року із змінами та доповненнями.

У відповідності до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону "Про іпотеку" звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку" договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Частиною 1 ст. 37 вище зазначеного Закону передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Частиною 3 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності.

Пунктом 7.6.1. Договору іпотеки визначено, що ціною придбання предмета іпотеки у власність ПАТ «ВіЕйБі Банк» є вартість предмета іпотеки, яка буде визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна для реєстрації права власності у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та обліку даного майна на балансі Банку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 39 Постанови ВССУ№5 від 30.03.2012 та Розділу VII Аналізу Верховного Суду України судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна (далі - Аналіз судової практики ВСУ), якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття (передача) права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК України має право вимагати застосування його судом.

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 11 грудня 2013 року у справі № 6-124цс13. При цьому резолютивна частина судового рішення повинна містити формулювання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності (розділ VII Аналізу судової практики ВСУ).

За таких обставин, виходячи з положень частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України, частини третьої статті 33, статті 36, частини першої статті 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Пунктом 5.1.13. Договору іпотеки передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення та реалізувати Предмет іпотеки на підставах, умовах, і в порядку, передбаченому цим Договором. За умовами п. 8.4. Договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі - переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по Кредитному договору в порядку встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього Договору.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом Іпотеки є договір про задоволення вимог Іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Враховуючи вищевикладене, п. п. 8.2., 8.6., Іпотечного договору передбачено, що у випадку набуття Іпотекодержателем права про звернення стягнення на предмет іпотеки Іпотекодавець цим Договором іпотеки підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателю Предмета Іпотеки. При цьому ціною придбання у власність Предмета Іпотеки є сума заборгованості Позичальника перед Іпотекодержателем за кредитним Договором на дату прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про придбання предмета іпотеки у власність. Іпотекодержатель також має право на свій розсуд вказати у своєму односторонньому рішенні про придбання предмета Іпотеки у власність вартість Предмета іпотеки, визначену на підставі здійсненої на його замовлення експертної оцінки Предмета іпотеки та/або на підставі зафіксованої цьому Договорі оцінки Предмета Іпотеки Сторонами та/або на підставі балансової вартості Предмета іпотеки, що значиться в балансі Іпотекодавця.

За умовами пункту 8.3. Договору, Кредитодавець має право звернути стягнення на предмет застави у разі неповернення Позичальником Кредиту в обумовлений цим Договором строк, несплати процентів, комісій, штрафних санкцій згідно з умовами цього Договору.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позову - 31.08.15) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотка ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015р. становив 1218,00 грн.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду - 31.08.15) визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в тому числі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5).

Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "ВіЕйБі Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, що призначений з 21.11.2014р. уповноваженою особою на ліквідацію позивача рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №123 від 20.11.2014р.

За наведених підстав, позивачем при зверненні до суду з даними позовними вимогами, не сплачувався судовий збір в порядку п.22 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Абзацом 2 пункту 4.5 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: та у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір по справі слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України в сумі 73 080 грн. грн. 00коп.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 33, 36, 37 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 4, 5 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 11, 16, 509, 525, 526, 572, 625, 1048, 1052, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 345 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 34, 44, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" про звернення стягнення на предмет іпотеки та визнання права власності на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, реєстровий номер №1348 з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: санаторій профілакторій, що складається з будівель та споруд: профілакторій Мочари загальна площа 5001,4 кв.м., трансформаторна 54,5 кв.м., котельня 153,4 кв.м., насосна -37,3 кв.м., ідальня 66,8 кв.м., прохідна 31,6 кв.м., очистні споруди 59,7 кв.м., очистні споруди 96,0 кв.м., насосна 22,6 кв.м., насосна -17,3 кв.м., з усіма його приналежностями, реєстраційний номер №1862898, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, смт. Богородчани, урочище Мочари, будинок 1 та належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю Станіславська торгова компанія шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством Всеукраїнський ОСОБА_1" ( вул. Дегтярівська, 27Т, м. Київ, 04119, ) права власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором, реєстровий номер №1348 з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: санаторій профілакторій, що складається з будівель та споруд: профілакторій Мочари загальна площа 5001,4 кв.м., трансформаторна 54,5 кв.м., котельня 153,4 кв.м., насосна -37,3 кв.м., ідальня 66,8 кв.м., прохідна 31,6 кв.м., очистні споруди 59,7 кв.м., очистні споруди 96,0 кв.м., насосна 22,6 кв.м., насосна -17,3 кв.м., з усіма його приналежностями, що знаходиться за адресою: Івано-Франківська область, смт. Богородчани, урочище Мочари, будинок 1 для задоволення грошових вимог ПАТ "ВіЕйБі Банк" по кредитному договору №010/12/34 від 19.07.2011р. в сумі 42 956 432 долари США 61 цент (сорок два мільйони дев"ятсот п"ятдесят шість тисяч чотириста тридцять два долари шістдесят один цент), що за курсом НБУ на момент виготовлення розрахунку складає еквівалентно 947 884 073 грн. 44 коп. (дев"ятсот сорок сім мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімдесят три гривні сорок чотири копійки), з них: заборгованість по кредиту - 28 845 855, 00 дол. США (двадцять вісім мільйони вісімсот сорок п"ять тисяч вісімсот п"ятдксят п"ять доларів США), що в еквіваленті за курсом НБУ складає 636 517 626 грн. 76 коп. (шістсот тридцять шість мільйони п"ятсот сімнадцять тисяч шістсот двадцять шість гривень сімдесят шість копійки) , заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 802 955 дол. США 88 цен. (три мільйони вісімсот дві тисячі дев"ятсот п"ятдесят п"ять доларів США вісімдесят вісім центів), що в еквіваленті за курсом НБУ складає 83 917 560 грн. 15 коп. (вісімдесят три мільйони дев"ятсот сімнадцять тисяч п"ятсот шістдесят гривень п"ятнадцять копійки), пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 188 621 390 грн. 17 коп. (сто вісімдесят вісім мільйони шістсот двадцять одна тисяча триста дев"яносто гривень сімнадцять копійки), пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 505 433 грн. 41 коп. (шістнадцять мільйонів п"ятсот п"ять тисяч чотириста тридцять три гривні сорок одна копійка), заборгованість по 3% річних 1 011 596 дол. США 48 цен. (один мільйон одинадцять тисяч п"ятсот дев"яносто шість доларів США сорок вісім центів), що в еквіваленті за курсом НБУ складає 22 322 062 грн.93 коп. (двадцять два мільйони триста двадцять дві тисячі шістдесят дві гривні дев"яносто три копійки).

Ціною придбання предмета іпотеки у власність ПАТ Всеукраїнський ОСОБА_1" є вартість предмета іпотеки, яка буде визначена на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна для реєстрації права власності у відповідності до ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та обліку даного майна на балансі Банку.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська торгова компанія" (вул. Івасюка, 62, м. Івано-Франківськ,76000, код 32873692) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37952250; ОСОБА_1 отримувача: ГУ ДКСУ у Івано-Франківській області; код банку отримувача (МФО): 836014; Рахунок отримувача: 3002; код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 03499939) - 73 080 грн. 00 коп. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.11.15

Суддя Фанда О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_7 04.11.15