ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.10.2015 Справа № 905/2060/15

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕР-М», м. Харків

до відповідача: Приватного підприємства «АУСТЕР-ДОН», м.Донецьк

про: стягнення заборгованості у розмірі 223931,52 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 01.10.2014р.

від відповідача: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «АСТЕР-М», м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного підприємства «АУСТЕР-ДОН», м.Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 223931,52 грн. основного боргу.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем оплати за отриманий товар за видатковими накладними: №-01 від 24.06.2014р., №-01 від 06.06.2014р., №-01 від 07.02.2014р., №-01 від 27.01.2014р., №-01 від 25.01.2014р., №-01 від 25.01.2014р., №-01 від 08.11.2013р., №-01 від 14.10.2013р., №-01 від 09.10.2013р., №-01 від 09.10.2013р., №-01 від 30.09.2013р., №-01 від 19.09.2013р., №-01 від 17.09.2013р., №-01 від 16.08.2013р., №-01 від 19.06.2013р., №3-01 від 05.06.2013р., №-01 від 14.05.2013р., №-01 від 20.03.2013р., №-01 від 20.03.2013р., №-01 від 04.03.2013р., №-01 від 26.02.2013р., №-01 від 25.02.2013р., №-01 від 11.02.2013р., №-01 від 11.02.2013р., №-01 від 06.02.2013р., №-01 від 04.02.2013р., №001 від 23.01.2013р., №001 від 21.01.2013р., №БН0 від 18.01.2013р., №170 від 15.01.2013р., №169 від 15.01.2013р., №167 від 15.01.2013р., №34 від 09.01.2013р., №33 від 09.01.2013р., №42412007 від 24.12.2012р., №42012011 від 21.12.2012р., №4102032 від 14.12.2012р., №42811032 від 30.11.2012р., №42911044 від 30.11.2012р., №42311018 від 30.11.2012р., довіреності: №268 від 24.06.2014р., №244 від 05.06.2014р., №54 від 07.02.2014р., №24 від 24.01.2014р., №23 від 24.01.2014р., №25 від 24.01.2014р., №1259 від 08.11.2013р., №1120 від 08.10.2013р., №1113 від 07.10.2013р., №1116 від 07.10.2013р., №1030 від 13.09.2013р., №1046 від 17.09.2013р., №924 від 14.08.2013р., №674 від 19.06.2013р., №602 від 04.06.2013р., №501 від 14.05.2013р., №300 від 19.03.2013р., №299 від 19.03.2013р., №250 від 04.03.2013р., №228 від 26.02.2013р., №219 від 25.02.2013р., №170 від 08.02.2013р., №173 від 11.02.2013р., №156 від 05.02.2013р., №148 від 04.02.2013р., №101 від 23.01.2013р., №88 від 21.01.2013р., №78 від 18.01.2013р., №37 від 10.01.2013р., №46 від 14.01.2013р., №45 від 14.01.2013р., №27 від 08.01.2013р., №25 від 08.01.2013р., №156 від 05.02.2013р., №2274 від 24.12.2012р., №2263 від 21.12.2012р., №2198 від 13.12.2012р., №2041 від 30.11.2012р., №2045 від 30.11.2012р., №2030 від 29.11.2012р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Через канцелярію суду надав заяву від 27.10.2015р. про зменшення розміру позовних вимог на 35,01 грн., в порядку ст.22 ГПК України, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за видатковими накладними у розмірі 223896,51 грн.

Суд розглядає позов з урахуванням наданої заяви.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 07.10.2015р. не надав.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

Господарські договори укладаються за правилами встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до положень ч.1 ст.181 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок укладання господарських договорів, господарський договір за загальними правилами укладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочини можуть бути двохсторонніми.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обв'язку.

Позивачем по справі на підставі досягнутої усної домовленості з відповідачем, Приватним підприємством «АУСТЕР-ДОН», проведено поставку товару згідно видаткових накладних: №-01 від 24.06.2014р. на суму 17589,34 грн., №-01 від 06.06.2014р. на суму 3844,91 грн., №-01 від 07.02.2014р. на суму 261,97 грн., №-01 від 27.01.2014р. на суму 3717,83 грн., №-01 від 25.01.2014р. на суму 138,84 грн., №-01 від 25.01.2014р. на суму 5088,23 грн., №-01 від 08.11.2013р. на суму 10052,66 грн., №-01 від 14.10.2013р. на суму 1163,41, №-01 від 09.10.2013р. на суму 1444,24 грн., №-01 від 09.10.2013р. на суму 1699,24 грн., №-01 від 30.09.2013р. на суму 1787,63 грн., №-01 від 19.09.2013р. на суму 25178,54 грн., №-01 від 17.09.2013р. на суму 10800,93 грн., №-01 від 16.08.2013р. на суму 3242,78 грн., №-01 від 19.06.2013р. на суму 1097,65 грн., №3-01 від 05.06.2013р. на суму 1491,76 грн., №-01 від 14.05.2013р. на суму 273,11 грн., №-01 від 20.03.2013р. на суму 11335,87 грн., №-01 від 20.03.2013р. на суму 48,98 грн., №-01 від 04.03.2013р. на суму 657,23 грн., №-01 від 26.02.2013р. на суму 48,98 грн., №-01 від 25.02.2013р. на суму 1426,47 грн., №-01 від 11.02.2013р. на суму 530,74 грн., №-01 від 11.02.2013р. на суму 104,48 грн., №-01 від 06.02.2013р. на суму 143,99 грн., №-01 від 04.02.2013р. на суму 963,20 грн., №001 від 23.01.2013р. на суму 1229,60 грн., №001 від 21.01.2013р. на суму 1160,92 грн., №БН0 від 18.01.2013р. на суму 446,37 грн., №170 від 15.01.2013р. на суму 281,96 грн., №169 від 15.01.2013р. на суму 109,52 грн., №167 від 15.01.2013р. на суму 168,32 грн., №34 від 09.01.2013р. на суму 3693,48 грн., №33 від 09.01.2013р. на суму 128,21 грн., №42412007 від 24.12.2012р. на суму 105,31 грн., №42012011 від 21.12.2012р. на суму 2307,68 грн., №4102032 від 14.12.2012р. на суму 1422,40 грн., №42811032 від 30.11.2012р. на суму 17558,75 грн., №42911044 від 30.11.2012р. на суму 7753,13 грн., №42311018 від 30.11.2012р. на суму 89000,00 грн., що разом становить 229498,66 грн. та виставленням відповідачу рахунків на оплату: №32401017 від 24.01.2014р., № від 12.08.2013р., №3 від 12.02.2013р., № від 14.05.2013р., №32102029 від 19.03.2013р., № від 19.03.2013р., № від 04.03.2013р., № від 26.02.2013р., № від 25.02.2013р., № від 11.02.2013р., № від 11.02.2013р., № від 05.02.2013р., № від 04.02.2013р., №32301007 від 23.01.2013р., №32101009 від 21.01.2013р., №БН000000370 від 18.01.2013р., №БН000000081 від 10.01.2013р., №БН000000166 від 14.01.2013р., №31401003 від 14.01.2013р., №БН000000044 від 09.01.2013р., №БН000000043 від 09.01.2013р., №42412007 від 24.12.2012р., №42012011 від 20.12.2012р., №41012032 від 10.12.2012р., №42811032 від 28.11.2012р., №42911044 від 29.11.2012р., №42311018 від 23.11.2012р., №42011023 від 20.11.2012р., №42311020 від 23.11.2012р., №40711043 від 07.11.2012р., №40711036 від 07.11.2012р., №40111013 від 01.11.2012р., №40211006 від 02.11.2012р., №42610024 від 26.10.2012р., №42610086 від 26.10.2012р., №42210047 від 22.10.2012р., №41110011 від 11.10.2012р., №41210041 від 12.10.2012р., №42210004 від 22.10.2012р., №41810039 від 18.10.2012р., належним чином засвідченої копії якої містяться у матеріалах справи.

Предметом судового розгляду є заборгованість за видатковими накладними: №-01 від 24.06.2014р., №-01 від 06.06.2014р., №-01 від 07.02.2014р., №-01 від 27.01.2014р., №-01 від 25.01.2014р., №-01 від 25.01.2014р., №-01 від 08.11.2013р., №-01 від 14.10.2013р., №-01 від 09.10.2013р., №-01 від 09.10.2013р., №-01 від 30.09.2013р., №-01 від 19.09.2013р., №-01 від 17.09.2013р., №-01 від 16.08.2013р., №-01 від 19.06.2013р., №3-01 від 05.06.2013р., №-01 від 14.05.2013р., №-01 від 20.03.2013р., №-01 від 20.03.2013р., №-01 від 04.03.2013р., №-01 від 26.02.2013р., №-01 від 25.02.2013р., №-01 від 11.02.2013р., №-01 від 11.02.2013р., №-01 від 06.02.2013р., №-01 від 04.02.2013р., №001 від 23.01.2013р., №001 від 21.01.2013р., №БН0 від 18.01.2013р., №170 від 15.01.2013р., №169 від 15.01.2013р., №167 від 15.01.2013р., №34 від 09.01.2013р., №33 від 09.01.2013р., №42412007 від 24.12.2012р., №42012011 від 21.12.2012р., №4102032 від 14.12.2012р., №42811032 від 30.11.2012р., №42911044 від 30.11.2012р., №42311018 від 30.11.2012р.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, Приватним підприємством «АУСТЕР-ДОН», підтверджується відмітками представника відповідача про отримання товару на підставі довіреностей: №268 від 24.06.2014р., №244 від 05.06.2014р., №54 від 07.02.2014р., №24 від 24.01.2014р., №23 від 24.01.2014р., №25 від 24.01.2014р., №1259 від 08.11.2013р., №1120 від 08.10.2013р., №1113 від 07.10.2013р., №1116 від 07.10.2013р., №1030 від 13.09.2013р., №1046 від 17.09.2013р., №924 від 14.08.2013р., №674 від 19.06.2013р., №602 від 04.06.2013р., №501 від 14.05.2013р., №300 від 19.03.2013р., №299 від 19.03.2013р., №250 від 04.03.2013р., №228 від 26.02.2013р., №219 від 25.02.2013р., №170 від 08.02.2013р., №173 від 11.02.2013р., №156 від 05.02.2013р., №148 від 04.02.2013р., №101 від 23.01.2013р., №88 від 21.01.2013р., №78 від 18.01.2013р., №37 від 10.01.2013р., №46 від 14.01.2013р., №45 від 14.01.2013р., №27 від 08.01.2013р., №25 від 08.01.2013р., №156 від 05.02.2013р., №2274 від 24.12.2012р., №2263 від 21.12.2012р., №2198 від 13.12.2012р., №2041 від 30.11.2012р., №2045 від 30.11.2012р., №2030 від 29.11.2012р., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи.

Згідно до наданих у судове засідання банківських виписок, відповідачем було здійснено часткову оплату за поставку товару у розмірі 19947,46 грн.

З огляду на фактичні правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем, судом встановлено, що між сторонами виникли зобов'язальні відносини, на підставі укладеного договору купівлі-продажу у спрощений спосіб, як це передбачено ч.1 ст.181 ГК України, і цей договір є підставою для виникнення у його сторін майно-господарських зобов'язань.

Статтею 688 ЦК України на покупця покладено обов'язок повідомити продавця про порушення договірних зобов'язань щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих договірних зобов'язань з купівлі товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобов'язання позивач виконав належним чином.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач не оплатив товар.

Загальна сума основної заборгованості на час розгляду справи становить 223896,51 грн., тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

За правилами ст. 49, 84 ГПК України при винесенні рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами та про повернення судового збору з бюджету у разі необхідності.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України).

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2015 року становить 1218,00 гривень.

Позивачем у позовній заяві №2-08/2015 від 26.08.2015р. заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 223931,52 грн., тобто майнові вимоги у розумінні ч.2 ст. 16 ЦК України, ч.2 ст. 20 ГК України.

Розміри ставок судового збору встановлені у частині другій статті 4 Закону України «Про судовий збір». Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відтак, з огляду на приписи вказаного Закону позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за подання до суду позовної заяви судовий збір у розмірі 3358,97 гривень.

Разом з цим, позивачем до позовної заяви додане платіжне доручення №6503 від 25.08.2015р. про сплату судового збору у розмірі 4478,63 грн., тобто судовий збір було внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Розмір переплати становить 1119,66 грн.

Пунктом 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» передбачено, що питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Враховуючи те, що за приписами п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то сума судового збору у розмірі 1119,66 гривень, яка сплачена на підставі платіжного доручення №6503 від 25.08.2015р. на суму 4478,63 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України як надмірно сплачена.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 11, 509, 526, 530, 688, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 181, 193, 216-218, 230, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕР-М», м. Харків до Приватного підприємства «АУСТЕР-ДОН», м.Донецьк про стягнення заборгованості у розмірі 223896,51 грн. основного боргу задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «АУСТЕР-ДОН» (83112, м. Донецьк, пр-т. Дзержинського, б. 53, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АСТЕР-М» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 24а, ) заборгованості у розмірі 223896,51 грн. основного боргу, судовий збір у розмірі 3358,30 грн.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «АСТЕР-М» (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 24а, ) з державного бюджету України суму судового збору у розмірі 1119,66 гривень, сплаченого відповідно до платіжного доручення №6503 від 25.08.2015р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99