РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/25251/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"
про стягнення страхового відшкодування в розмірі 16677,66 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" про стягнення 16677,66 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157/13/0038 від 26.04.2011, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП), виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2015 порушено провадження у справі №910/25251/15, розгляд справи призначено на 19.10.2015.

06.10.2015 від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Позивач в засідання господарського суду 19.10.2015 не з'явився, втім 06.10.2015 подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника; позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання своїх представників не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 19.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2011 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група", як страховиком, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», як страхувальником, було укладено Генеральний Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157/13/0038, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема ДТП, а вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 30.01.2013 по 29.01.2018.

16.04.2015 о 17 год. 45 хв. в м. Луцьку по пр. Грушевського, 30, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Луцького міськрайонного суду від 07.05.2015 у справі №161/6458/15-п встановлено порушення ОСОБА_1 п. 10.9. Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

17.04.2015 володілець застрахованого автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, звернувся до позивача із Заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за Генеральним Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157/13/0038 від 26.04.2011, в якій просив виплатити страхове відшкодування згідно з рішенням вигодонабувача на рахунок СТО для здійснення ремонту.

Згідно з рахунком-фактурою №СФ-0000084 від 20.04.2015, складеним СТО - Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Захід», вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП складає 43173,00 грн. з ПДВ.

У відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням умов Генерального Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (крім залізничного) №28-0199-0157/13/0038 від 26.04.2011, позивач склав страховий акт №КА-6352 від 22.04.2015, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 34171,19 грн.

Крім того, 27.04.2015 позивачем ПрАТ "СК "Українська страхова група" було складено страховий акт №КА-6352/1 від 27.04.2015, у відповідності до якого додатковий розмір страхового відшкодування, належного до виплати страхувальнику склав 2158,65 грн.

На підставі складених страхових актів №КА-6352 від 22.04.2015 та №КА-6352/1 від 27.04.2015, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група", виконуючи свої зобов'язання за договором, сплатило на рахунок СТО - ТОВ «Автоцентр Захід» суму страхового відшкодування в загальному розмірі 36329,84 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №8166 від 23.04.2015 на суму 34171,19 грн. та №8413 від 28.04.2015 на суму 2158,65 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Підставою виплати страхового відшкодування є страховий випадок, тобто дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулось пошкодження майна, із володінням та користуванням якого пов'язані майнові інтереси страхувальника, що є об'єктом майнового страхування за укладеним з страховиком договором.

Отже, на підставі вищезазначених норм законодавства до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" перейшло в межах фактичних затрат право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль марки «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, належить ОСОБА_1 та знаходився під його керуванням.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля марки «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, відшкодовується ним як власником цього транспортного засобу.

Як убачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1, як власника автомобіля марки «CITROEN», реєстраційний номер НОМЕР_2, застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) №АІ/3003379, строк дії якого з 13.06.2014 по 12.06.2015.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом №АІ/3003379 передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000,00 грн., франшиза - 0 грн.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" зверталося до відповідача із заявою на виплату (страхового) відшкодування №11/11759 від 26.05.2015, в якій просило відшкодувати 36329,84 грн. Втім, як зазначає позивач, ПрАТ «СК «Уніка» сплатило лише частину страхового відшкодування в розмірі 19652,18 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 43173,00 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми - 36329,84 грн.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом №АІ/3003379 розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також з урахуванням виплаченої відповідачем суми, суд дійшов висновку, що ПрАТ «СК «Уніка» зобов'язане відшкодувати ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" витрати в розмірі 16677,66 грн.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 70-А; ідентифікаційний код 20033533) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ. А, ідентифікаційний код 30859524) 16677 (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят сім) грн. 66 коп. страхового відшкодування та 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 22.10.15

Суддя О.А. Грєхова