РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2015Справа №910/18324/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс"

до комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району міста Києва

про стягнення 2 515 500,10 грн.

Представники сторін:

від позивача: Брунь В.П. - представник за довіреністю № 92 від 04.02.2015 року;

від відповідача: Максимова Я.С. - представник за довіреністю № 43-3826 від 08.09.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" до комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району міста Києва про стягнення 2 515 500,10 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.02.2013 року між ним та відповідачем укладено підрядний договір №72-13 на виконання робіт з технічного обслуговування та обладнання ОДС.

На виконання умов договору, позивач за період з лютого 2013 року по березень 2014 року виконав роботи на загальну суму 7 115 363,64 грн.

Проте, відповідачем виконані позивачем роботи були оплачені частково в розмірі 5 792 563,53.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача основної заборгованості в розмірі 1 322 800,00 грн., індексу інфляції в розмірі 1 076 204,99 грн. та 3% річних в розмірі 116 495,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.07.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.09.2015 року.

03.09.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судове засідання 07.09.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 20.07.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010, але 31.08.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.09.2015 року розгляд справи відкладено на 15.09.2015 року.

В судовому засіданні 15.09.2015 року оголошено перерву до 21.09.2015 року для надання відповідачем доказів оплати заборгованості.

В судовому засіданні 21.09.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд припиняє провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 500 000,00 грн. та вважає, що позовні вимоги позивача в іншій частині позову підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.02.2013 року між товариством з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (підрядник) та комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва Ради» (замовник) укладено підрядний договір №72-13 на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання ОДС.

Відповідно до п.1.1 договору, замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів та обладнання ОДС за адресою і в обсязі відповідно до додатків №1, №2, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що договірна вартість робіт за місяць розраховується відповідно до базової ціни та згідно з порядком встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 9 листопада 2006 року № 369 із врахуванням ПДВ складає: технічне обслуговування ліфтів визначено за формою (додаток № 1) 437 486 грн. 66 коп., технічне обслуговування ОДС за формою (додаток №2) 78 681 грн. 21 коп. Всього договірна вартість робіт з ПДВ на місяць складає 516 167,87 грн.

04.02.2015 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №72-13 від 01.02.2013 року, якою змінено вартість послуг, яку встановлено в сумі 515 622,15 грн. за місяць.

01.04.2013 року додатковою угодою №2 до договору №72-13 від 01.02.2013 року, сторонами внесено зміни до договору та встановлено, що всього договірна вартість робіт з ПДВ на місяць складає 514 941,46 грн.

29.10.2013 року сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору, якою у зв'язку з зміною найменування відповідача змінено назву замовника та його реквізити з комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Деснянського району міста Києва Ради» на комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району міста Києва.

Відповідно до п.8.1 договору, договір набуває чинності з 01.02.2013 року і діє до 31 грудня 2013 року включно.

Додатковою угодою №4 від 31.12.2013 року до договору №72-13 від 01.02.2013 року, сторонами внесено зміни до п.8.1 договору, шляхом викладення його в наступній редакції: договір набуває чинності з 01.02.2013 року і діє до 31 березня 2014 року включно.

Відповідно до п.3.1 договору, щомісячно підрядник передає замовнику акти виконаних робіт із зазначенням їх вартості. Акти складаються у трьох примірниках. Оформлення акту виконаних робіт замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, а всі зупинки ліфтів з вини підрядника за період з 26 числа до кінця поточного місяця враховуються при оформленні акту у наступному місяці.

Згідно з п.3.2 договору, замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у триденний строк повертає один примірник активів підряднику.

Розрахунки за надані послуги здійснюються через Головний інформаційно-обчислювальний Київської міської державної адміністрації (надалі ГІОЦ КМДА), щомісяця після 25-го числа наступного місяця, згідно підписаних між замовником та підрядником актів виконаних робіт. При надходженні коштів, які перевищують вартість виконаних робіт за поточний місяць, різниця оплати зараховується замовнику, як погашення заборгованості попередніх періодів, а при відсутності заборгованості - як авансування майбутніх платежів. В разі неповного надходження коштів за звітний місяць, замовник сплачує різницю коштів безпосередньо з власного рахунку (п.3.3 договору).

Щоквартально по всіх видах робіт між підрядником та замовником здійснюється звірка взаєморозрахунків з підписанням відповідного акту. Сторона зобов'язана протягом 20 робочих днів з дня отримання акту звірки підтвердити заборгованість або заявити свої заперечення. При неотриманні відповіді протягом 20 днів, вказана сума буде вважатися погодженою (п.3.5 договору).

За період з лютого по березень 2014 року позивачем надано відповідачу послуг на загальну суму 7 115 363,64 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками сторін відомостями обсягів робіт, актами приймання виконаних підрядних робіт з технічного обслуговування ліфтів.

Проте, відповідачем за період з лютого 2013 року по травень 2015 року оплачено послуги на загальну суму 5 792 563,53 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з ГІОЦ, виписками банку та угодами про зарахування взаємних однорідних вимог.

19.06.2015 року позивачем направлено відповідачу лист вимогу про сплату заборгованості №310 від 19.06.2015 року, в якому зазначено, що станом на 30.04.2015 року заборгованість «КП Дирекція» перед ТДВ «Укрліфтсервіс» за підрядним договором №72-13 від 01.02.2013 року становить 1 332 800,11 грн.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2015-15.09.2015 року за договором №72-13 від 01.02.2013 року підписаний та скріплений печатками сторін, в якому зазначено, що заборгованість комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району міста Києва перед товариством з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" становить 822 800,11 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено частину основну боргу в розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3998 від 03.09.2015 року.

Відповідно п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частина 2 статті 80 ГПК України передбачає, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості у відповідача за договором № 72-13 від 01.02.2013 року у розмірі 500 000,00 грн. спростовано, оскільки, відповідачем сплачено заборгованість, тому суд припиняє провадження у справі в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 500 000,00 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору в цій частині.

Факт наявності основної заборгованості за договором № 72-13 від 01.02.2013 року в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 822 800,11 грн. у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з неналежним виконання грошових зобов'язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 116 495,00 грн. та інфляційні втрати в розмірі 1 076 204,99 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком індексу інфляції в розмірі 1 076 204,99 грн. за період з 27.03.2013 року по 31.05.2015 року та 3% річних в розмірі 116 495,00 грн. за період з 27.03.2013 року по 01.07.2015 року наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (частина 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірної бездіяльності відповідача, який вчасно не вчинив заходів до поновлення порушених прав і законних інтересів позивача (утримався від задоволення її заснованих на законодавстві вимог), оскільки відповідачем здійснено погашення частини боргу після звернення позивача до суду з позовною заявою та порушення провадження у справі, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 500 000,00грн.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вулиця Закревського, будинок 15, ідентифікаційний код 36657100) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Укрліфтсервіс" (02093, м. Київ, вулиця Бориспільська, 24-А, ідентифікаційний код 05472637) суму основного боргу в розмірі 822 800 (вісімсот двадцять дві тисячі вісімсот) грн. 11 коп., індекс інфляції в розмірі 1 076 204 (один мільйон сімдесят шість тисяч двісті чотири) грн. 99 коп., три проценти річних в розмірі 116 495 (сто шістнадцять тисяч чотириста дев'яносто п'ять) грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 50 310 (п'ятдесят тисяч триста десять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 26.10.2015 року

Суддя С.М. Мудрий