ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Справа № 909/1011/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий суддя Бонк Т.Б.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1

при секретарі Борщ І.О.

за участю представників сторін:

від прокуратури - ОСОБА_2 (посвідчення №011137 від 24.10.2012 року)

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_3, керівник

розглянувши апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ, № 05/3-881вих 15 від 14.08.2015 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.08.2015 року (головуючий суддя Матуляк П.Я, судді Фрич М.М., Калашник В.О.)

у справі № 909/1011/14

за позовом: Прокурора Косівського району в інтересах держави в особі Косівської районної державної адміністрації, м.Косів, Івано-Франківської області

до відповідача: Приватного підприємства Гош, м.Косів, Івано-Франківської області

про: внесення змін і доповнень до договору оренди землі від 17.06.04 року

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 06.08.2015 року у справі № 909/1011/14 в позові прокурора Косівського району в інтересах держави в особі Косівської районної державної адміністрації до приватного підприємства "Гош" про внесення змін до п.4 договору оренди землі від 17.06.04, зареєстрованого Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії "Центру ДЗК", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.06.04 за №45, укладеного між Косівською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Гош", виклавши його в такій редакції: "п. 4. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, з урахуванням положень ст.ст. 271, 277, 288 Податкового кодексу України, та сплачується щорічно у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 11055грн.33коп." відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з урахуванням предмету спору у даній справі, підстав заявленого позову, подання сторонами оригіналу спірного договору є необхідною умовою для прийняття судом обґрунтованого та законного рішення у справі. А відтак, відсутні правові підстави для внесення змін до договору за його відсутності в матеріалах справи.

В апеляційній скарзі прокуратура Івано-Франківської області просить дане рішення скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції не вжив усіх можливих дій для витребування у відповідача оригіналу договору оренди. Крім того, суд першої інстанції не врахував того, що відповідач не заперечував існування такого договору оренди землі та використання земельної ділянки саме на його підставі. Також, в матеріалах справи наявні копії рішень у інших справах, якими встановлено та підтверджено факт укладення спірного договору оренди землі. Відтак, судом першої інстанції не надано належної оцінки вищевказаним обставинам та доказам.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві, заслухавши пояснення присутнього представника прокуратури та представника відповідача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що предметом позову, заявленого прокурором Косівського району в інтересах держави в особі Косівської районної державної адміністрації, є внесення змін до п.4 договору оренди землі від 17.06.04, укладеного між Косівською районною державною адміністрацією та приватним підприємством "Гош"та зареєстрованого Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії "Центру ДЗК", про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.06.04 за №45 (надалі договір), з викладенням п.4 в наступній редакції: "п.4. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, з урахуванням положень ст.ст.271, 277, 288 Податкового кодексу України, та сплачується щорічно у грошовій формі (у гривнях) у розмірі 11055грн. 33коп.".

В обгрунтування позовних вимог, позивачем до позовної заяви долучено копію спірного договору оренди землі від 17.06.2004 року, яка посвідчена прокуратурою Косівського району (Т.1 а.с.14-15). З наданої копії договору (п.32 договору)вбачається, що цей договір укладено у трьох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендодавця, другий в орендаря, третій в Косовському відділенні Івано - Франківської регіональної філії ЦДВК України.

В даному контексті слід зазначити, що вказана копія договору оренди землі була предметом розгляду у Івано-Франківському окружному адміністративному суді, постановою (яка набрала законної сили) якого від 09.04.15 (справа №809/1057/15) визнано протиправними дії прокуратури Косівського району щодо посвідчення на відповідність оригіналу договору оренди землі від 17.06.04, укладеного між приватним підприємством "Гош" та Косівською районною державною адміністрацією в Івано-Франківській області та зареєстрованого Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 30.06.04 за №045. Докази про оскарження прокуратурою вказаного рішення адміністративного суду у матеріалах справи відсутні.

Крім того, в матеріалах справи міститься копія постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.11.2008 року у справі № 2-а-4669/2008, згідно якої адміністративним судом встановлено факт вилучення прокуратурою Косовського району реєстраційної справи про надання ПП «Гош» в оренду земельної ділянки з управління земельних ресурсів у Косовському районі та неповернення такої реєстраційної справи, позов ПП «Гош» до прокуратури Косовського району про визнання протиправними дій задоволено та визнано дії прокуратури Косівського району щодо вилучення з управління земельних ресурсів у Косовському районі оригіналу реєстраційної справи про передачу в оренду ПП «Гош» земельної ділянки за договором оренди землі, укладеного між ПП "Гош" та Косівською районною державною адміністрацією в Івано-Франківській області та зареєстрованого Косівським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 30.06.04 за №045, та її неповернення протиправними та зобовязано прокуратуру Косовського району повернути в управління земельних ресурсів у Косовському районі оригінал реєстраційної справи про передачу в оренду ПП «Гош» земельної ділянки. Докази про оскарження прокуратурою вказаного рішення адміністративного суду у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в силу ч.3 ст.35 ГПК України, факт неправомірності дій прокуратури Косівського району щодо посвідчення копії спірного договору на відповідність оригіналу є встановленим, відтак, надана позивачем копія спірного договору оренди не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.34 ГПК України.

Інших копій договору до позовної заяви та матеріалів справи долучено не було.

Згідно ч.3 ст.36 ГПК України оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути посвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Якщо одним з учасників судового процесу подано засвідчені ним копії документів, а інший з цих учасників заперечує відповідність їх оригіналам, то господарський суд зобов'язаний витребувати такі оригінали для огляду у особи, яка їх подала (ч.8 п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

З огляду на обставини справи, ухвалами суду першої інстанції 15.09.14 року, 30.09.15 року зобов"язано позивача надати суду оригінал спірного договору з додатками, однак вимог зазначеної ухвали позивачем не виконано.

Ухвалами суду першої інстанції від 30.10.14 року зобовязано позивача та відповідача подати в судове засідання оригінал договору оренди землі від 17.06.04 року.

Однак сторонами не було виконано таких вимог суду першої інстанції, у звязку з чим ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 11.11.2014 року, яку було залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 року, позов було залишено без розгляду.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2015 року вищевказані судові рішення було скасовано, а дану справу направлено на розгляд господарського суду Івано-Франківської області.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 14.05.2015 року, 14.07.2015 року знову було зобовязано сторін подати в судове засідання оригінал договору оренди землі від 17.06.04 року.

Проте позивачем було повідомлено про відсутність оригіналу договору оренди землі від 17.06.2004 року, а наявна в справі копія договору оренди від 17.06.2014 року з додатками була надана Косівською РДА.

З листа Косівської районної державної адміністрації від 30.07.2015 року (Т.1 а.с.208) вбачається, що оригінал договору оренди землі від 17.06.2004 року у Косівській РДА відсутній.

В той час, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.03.2010 року у справі № 2а-260/10/0970 було визнано протиправними дії Косівської РДА у Івано-Франківській області щодо втрати свого примірника договору оренди землі, укладеного між ПП «Гош» та Косівською РДА у Івано-Франківській області та зареєстрованого Косовським районним відділом Івано-Франківської регіональної філії центру Державного земельного кадастру 30.06.2004 року.

У свою чергу, як вбачається, в суді першої інстанції представник відповідача надав усні пояснення щодо неможливості подання оригіналу зазначеного договору оренди землі, оскільки такий знаходиться на зберіганні у товариша, який на даний час перебуває за кордоном. В суді апеляційної інстанції керівник відповідача зазначив про наявність у нього оригіналу спірного договору оренди землі, проте виявив небажання надавати такий судам, оскільки прокуратурою та позивачем не вчинено всіх можливих заходів для самостійного здобуття такого договору в уповноважених органах.

Слід зазначити, що у господарського суду відсутні повноваження щодо примусового вилучення у сторін необхідних документів.

Твердження прокуратури про те, що в матеріалах даної справи містяться копії рішень першої, апеляційної та касаційної інстанцій по справі № П-2028-12/180/7-ПЗ-/15, в якій відмовлено у задоволенні позову Івано-Франківського міжрайонного природоохоронного прокурора про визнання недійсним договору оренди землі від 17.06.2004, зі змісту яких вбачається, що оцінка надана саме вищезазначеному договору, та про можливість здійснити порівняння копії договору, який знаходиться в даній справі, та копії договору, якому вже надана оцінка у справі № П-20/28-12/180/7-ПЗ-9/15, є безпідставним, оскільки для встановлення достовірності документа, зокрема спірного договору, та з врахуванням предмету позову, необхідно дослідити саме оригінал останнього або ж його належним чином засвідчену копію.

Згідно Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом 02.10.2003 року) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату та інші.

Згідно ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, враховуючи предмет спору у даній справі, підстави заявленого позову, письмову форму договорів оренди землі, подання сторонами оригіналу спірного договору або належним чином засвідченої копії є необхідною умовою для прийняття судом обґрунтованого та законного рішення у справі.

Проте жодна із сторін не надала суду оригіналу спірного договору чи належно засвідченої копії такого договору, а тому суд констатує, що у матеріалах даної справи відсутній сам договір оренди землі, у який позивач просить внести зміни.

Згідно з п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з наступними змінами, якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Приписами ст.33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції було вжито достатніх процесуальних заходів для витребування оригіналу спірного договору оренди землі.

Відтак, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо внесення змін до спірного договору оренди землі від 17.06.04 задоволенню не підлягають, оскільки відсутні правові підстави для внесення змін до договору за його відсутності в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом першої інстанції, враховуючи відмову прокурору у позові, було правомірно покладено судовий збір на обраного прокурором позивача.

Враховуючи те, що апеляційним судом апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ, № 05/3-881 вих 15 від 14.08.2015 року, яку було подано 14.08.2015 року, залишено без задоволення, то судовий збір за подання та розгляд вказаної апеляційної скарги в апеляційній інстанції також слід покласти на обраного прокурором позивача у справі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте з урахуванням усіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 06.08.2015 року у справі № 909/1011/14 - залишити без змін, апеляційну скаргу першого заступника прокурора Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ, № 05/3-881вих 15 від 14.08.2015 року - без задоволення.

2. Стягнути з Косівської районної державної адміністрації (майдан Незалежності, 11, м.Косів, Косівський район, Івано-Франківська область, ) в доход Державного бюджету України 609,0 (шістсот девять) гривень судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 23.10.2015 р.

Головуючий суддя Бонк Т.Б.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_1