ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.10.2015 Справа №905/1227/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, ,

про стягнення 1 224 116,50 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: Сидоренко А.С. - за довіреністю;

від відповідача: Коханець Г.В. - за довіреністю, -

Згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 08.09.2015р. по 28.09.2015р. та з 28.09.215р. по 13.10.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №14/2-827 від 21.07.2015р. до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 1 244 116,50грн., у тому числі 1 121 034,96грн. заборгованості за поставлений природний газ, 10 628,09 грн. 3% річних та 112 453,45 грн. інфляційних витрат.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1227/15 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 04.08.2015р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1227/15.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору купівлі-продажу природного газу №13-385-РО від 24.01.2013р. із відповідачем, неналежне виконання останнім своїх зобов'язань за ним з оплати вартості поставленого природного газу протягом січня - квітня, липня-жовтня, грудня 2013р., січня-лютого, квітня 2014р. - лютого 2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування інфляційних витрат, 3% річних.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано: розрахунок позовних вимог; у копіях: договір №13-385-РО від 24.01.2013р. разом із додатковими угодами №1 від 10.07.2013р., №2 від 31.12.2013р., №3 від 28.04.2014р., №4 від 15.05.2014р., №5 від 07.07.2014р., №6 від 05.09.2014р., №7 від 10.11.2014р., №8 від 08.12.2014р., №9 від 22.12.2014р., №10 від 05.02.2015р., №11 від 10.03.2015р., №12 від 27.03.2015р. до нього; акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.07.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р., від 31.12.2013р., від 31.01.2014р., від 28.02.2014р., від 31.03.2014р., від 30.04.2014р., від 31.05.2014р., від 30.06.2014р., від 31.07.2014р., від 31.08.2014р., від 30.09.2014р., від 31.10.2014р., від 30.11.2014р., від 31.12.2014р., від 31.01.2015р., від 28.02.2015р., а також витяги сальдо та операцій по підприємству з 01.01.2013р. по 28.02.2015р., заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог №12/02-1437 від 01.07.2014р., №12/02-1628 від 01.10.2014р., №12/02-1760 від 01.11.2014р., №12/02-94 від 05.01.2015р., реєстр прийнятих платежів на користь позивача від відповідача за період з 12.10.2011р. по 31.12.2014р. (включно).

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.525, 526, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 15, 54 Господарського процесуального кодексу України.

27.08.2015р. представник відповідача через канцелярію суду надав із супровідним листом №15/01-410 від 25.08.2015р. відзив на позовну заяву №15/01-409 від 25.08.2015р., відповідно до якого визнає позовні вимоги частково в сумі 1121034,96 грн. основного боргу та 10628,09 грн. 3% річних, в частині нарахованих сум інфляційних витрат заперечує, оскільки вважає здійснене позивачем нарахування таким, що суперечить суті та призначенню індексації простроченої заборгованості; просить відстрочити виконання рішення суду строком на один рік з огляду на наявність виняткових обставин.

До відзиву додано копії: супровідного листа про відправлення відзиву позивачу №15/01-411 від 25.08.2015р., накладної кур'єрської служби №772025 від 25.08.2015р., виписки з ЄДРЮОФОП від 23.06.2015р., правоустановчих документів, сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини №2085/05-4 від 30.07.2014р., висновку Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини №1562/05-4 від 19.06.2014р., інформації щодо втрат природного газу за 2014 рік та січень-лютий 2015р., звіту про стан розрахунків за природний газ станом на 01.01.2015р., листа «Щодо перегляду тарифу на розподіл та постачання природного газу» №05/01-646 від 16.04.2015р., заяви про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільчими трубопроводами від 16.04.2015р., заяви про перегляд регульованого тарифу на постачання природного газу від 16.04.2015р. з пояснювальною запискою, звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015р., довіреності на представника Коханець Г.В. від 04.08.2015р..

08.09.2015р. через канцелярію суду представником відповідача надано супровідний лист №15/01-495 від 04.09.2015р., яким додано копії висновку Донецької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин №1140/12.12-03 від 11.08.2015р., супровідного листа №15/1-487 від 03.09.2015р., накладної кур'єрської служби №779161 від 03.09.2015р., а також довідку №15/1-474 від 02.09.2015р. та повну інформаційну довідку з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство №43375 від 01.09.2015р.

28.09.2105р. представником відповідача надано супровідний лист №б/н 28.09.2015р., яким до матеріалів справи долучено копії: листа Торгово-промислової палати №1338/12.12.-03 від 24.09.2015р., інформації щодо втрат природнього газу за 2014р. та січень-лютий 2015р., звітності про стан розрахунків за природний газ станом на 01.01.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 28.09.2015р. продовжено строк розгляду спору у справі №905/1227/15 в порядку ст.69 Господарського процесуального кодексу України, за клопотанням відповідача №б/н від 28.09.2015р.

12.10.2015р. через канцелярію господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли заперечення №14/2-104 від 11.10.2015р., за змістом яких позивач заперечує проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду, з огляду на відсутність виключних обставин у відповідача у розумінні ст.121 Господарського процесуального кодексу України, а також посилається на власне скрутне фінансове становище та підкреслює стратегічне значення підприємства для економіки і безпеки держави.

13.10.2015р. представником відповідача надано супровідний лист №15/01-903 від 12.10.2015р. з доданими до нього письмовими поясненнями №15/01-846 від 06.10.2015р., у яких підтверджено заявлене клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду на 1 рік та приведено обґрунтування цих вимог.

До пояснень додано у копіях: лист відповідача на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №05/1-264 від 10.08.2015р. «Щодо перегляду тарифу на розподіл та постачання природного газу», заяви про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільчими трубами №б/н від 10.08.2015р. та про перегляд регульованого тарифу на постачання природного газу №б/н від 10.08.2015р. з пояснювальною запискою, протокол засідання Наглядової Ради ПАТ «Донецькоблгаз» №149 від 10.08.2015р., витяги з кримінального провадження №0002788 від 17.09.2015р., №0001654 від 26.08.2015р., №0001331 від 07.09.2015р., №0001565 від 17.09.2015р., №0001842 від 25.09.2015р., ліцензія серія АЕ №299065 від 26.06.2015р., лист АТ «Ощадбанк» №31/5-07/693-9621 від 09.09.2015р. «Щодо кредитування», лист Донецької торгово-промислової палати на адресу відповідача №1370/12.12-03 від 30.09.2015р. з копією довіреності на Жорник Олену Миколаївну, лист відповідача на адресу Донецької торгово-промислової палати №15/01-737 від 29.09.2015р., в оригіналі: пояснення до фінансового плану на 2015р., фінансовий план на 2015р. по ПАТ «Донецькоблгаз».

Документи долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, із доводами відповідача не погодився, проти задоволення клопотання щодо відстрочення виконання рішення суду на один рік заперечив.

Представник відповідача у судовому засідання 13.10.2015р. підтримав правову позицію, викладену у відзиві на позов, з підстав викладених у ньому; підтвердив суми здійснених оплат отриманого спірного природного газу та дати їх сплати, що відображені позивачем у сальдо та витягу операцій по підприємству з 01.01.2013р. по 28.02.2015р., наполягає на задоволенні клопотання про надання відстрочки виконання рішення строком на 1 рік враховуючи тяжкий фінансово-економічний стан підприємства, наявність збитків, а також проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

24.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (Покупець) укладено договір на купівлю-продаж природного газу №13-385-РО, згідно з яким Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2013р. природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах цього правочину (п.1.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), які є кінцевими споживачами газу.

За визначеннями п.2.1 договору, Продавець передає Покупцю у 2013р. газ обсягом до 1133,000 тис.куб.м., в тому числі по місяцях кварталів (тис.куб.м.): січень - 228,000, лютий - 225,000, березень - 185,000, квітень - 110,000 травень - 20,000 червень - 10,000, липень - 9,000, серпень - 8,000, вересень - 8,000, жовтень - 60,000, листопад - 110,000, грудень - 160,000.

При цьому, сторони домовились про можливу зміну планового обсягу передачі газу протягом місяця продажу відповідно до встановленого порядку, а також дозволене відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +-5% від узгодженого обсягу без коригування (п.п.2.1.1, 2.1.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

За визначеннями п.3.4 договору, акт приймання-передачі газу містить дані про фактичні обсяги використаного газу, його фактичну ціну та вартість. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 5.1 договору визначено встановлення цін (граничні рівні цін) на природний газ Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Можливість змін ціни на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу вбачається з п.5.3 договору.

Згідно п.5.4 договору загальна сума вартості природного газу за договором становить 1553928,38 грн., крім того ПДВ - 20%, всього - 1864714,06 грн..

Згідно з п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу з урахуванням положень п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

Договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (п.11.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 10.07.2013р. до договору №13-385-РО від 24.01.2013р. внесено зміни до правочину, визначено передачу газу з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. обсягом до 1045,435 тис.куб.м., у тому числі по місяцях (згідно приведеної у додатковій угоді таблиці), змінено вартість газу з 01.07.2013р. та загальну вартість природного газу.

Додатковою угодою №2 від 31.12.2013р. до договору погоджено викласти п.1.1 договору у наступній редакції: «За договором Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013-2014р.р. природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору»; змінено обсяги поставки газу - протягом 01.01.2013р. по 31.12.2014р. в обсязі до 2661,384 тис.куб.м., у тому числі:

по місяцях кварталів 2013р. тис.куб.м.: січень - 219,595, лютий - 187,926, березень - 175,179, квітень - 82,333, травень - 16,428, червень - 8,974, липень - 8,410, серпень - 9,398, вересень - 13,153, жовтень - 77,863, листопад - 117,492, грудень - 244,633;

по місяцях кварталів 2014р. тис.куб.м.: січень - 255,000, лютий - 225,000, березень - 185,000, квітень - 110,000, травень - 20,000, червень - 10,000, липень - 9,000, серпень - 8,000, вересень - 8,000, жовтень - 100,000, листопад - 210,000, грудень - 360,000.

Також, у даній додатковій угоді, зокрема, відображено: зміна ціни на природний газ з 01.01.2014р., зміна загальної суми договору, п.6.1 викладено у наступній редакції: «п.6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу» та продовження строку дії договору до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Крім того, п.7.2. погоджено викласти в такій редакції: «У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу, Покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, Покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.1. Договору) ».

Також, ст.7 доповнено наступним пунктом: «п.7.4. Продавець звільняється від відповідальності (штраф, пеня та інше) за несвоєчасну та/або неповну поставку природного газу у разі відсутності у Продавця по незалежним від нього обставинам достатнього ресурсу природнього газу на дату складання акту приймання- передачі газу.».

Набуття чинності договором, даною додатковою угодою, визначено з дати підписання представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №3 від 28.04.2014р. до договору, зокрема, п.1.2. викладено у наступній редакції: «Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям, які є кінцевими споживачами газу.».

Також, у даній додатковій угоді, зокрема, відображено: зміна ціни на природний газ, що постачається, та зміна загальної суми договору, змінено редакцію п.6.1 та викладеного у наступному: «п.6.1. Оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць».

Додатковими угодами №4 від 15.05.2014р., №5 від 07.07..2014р., №6 від 05.09.2014р. до договору №13-385-РО від 24.01.2013р. змінено вартість природного газу, що постачається.

Крім того, додатковою угоди №6 від 05.09.2014р. до означеного правочину його п.1.2. викладено у наступній редакції: «Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності), які є кінцевими споживачами газу.»

Додатковою угодою №7 від 10.11.2014р. до договору, змінено ціну на природний газ з 01.11.2014р. та встановлено до сплати за 1000 куб.м. 3 060,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість.

Додатковою угодою №8 від 08.12.2014р. до договору, змінено ціну на природний газ з 01.12.2014р. та встановлено до сплати за 1000 куб.м. 3 540,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість.

Додатковою угодою №9 від 22.12.2014р. до договору, погоджено викласти п.1.1 договору у наступній редакції: «За договором Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013-2015р.р. природний газ, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору»; змінено обсяги поставки газу - протягом 01.01.2013р. по 31.03.2015р. в обсязі до 3086,327 тис.куб.м., у тому числі:

у 2013р. - 1161,384 тис.куб.м;

у 2014р. - до 1214,943 тис.куб.м:

по місяцях кварталів 2014р. тис.куб.м.: січень - 236,630, лютий - 243,156, березень - 180,235, квітень - 86,168, травень - 12,526, червень - 7,014, липень - 7,104, серпень - 7,131, вересень - 5,570, жовтень - 28,135, листопад - 101,274, грудень - 300,000;

у І кварталі 2015р. - до 710,000 тис.куб.м:

по місяцях І кварталу тис.куб.м.: січень - 250,000, лютий - 270,000, березень - 190,000.

Набуття чинності договором, даною додатковою угодою, визначено з дати підписання представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013р., і діє в частині реалізації газу до 31.03.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Додатковою угодою №10 від 05.02.2015р. до договору внесено зміни до правочину, визначено передачу газу з 01.01.2013р. по 31.03.2015р. обсягом до 2947,643 тис.куб.м., у тому числі: у 2013р. - 1161,384 тис.куб.м; у 2014р. - 1076,259 тис.куб.м; у І кварталі 2015р. - до 710,000 тис.куб.м; змінено вартість газу з 01.02.2015р. та встановлено до сплати за 1000 куб.м. 3 420,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість.

Додатковою угодою №11 від 10.03.2015р. до договору, змінено ціну на природний газ з 01.03.2015р. та встановлено до сплати за 1000 куб.м. 5 340,00 грн., з урахуванням податку на додану вартість.

Додатковою угодою №12 від 27.03.2015р. до договору внесено зміни до правочину, визначено передачу газу з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. обсягом до 3289,313 тис.куб.м., у тому числі у 2013р. - 1161,384 тис.куб.м; у 2014р. - 1076,259 тис.куб.м; у 2015р. - до 1051,670 тис.куб.м:

по місяцях кварталів 2015р. тис.куб.м.: січень - 174,363, лютий - 147,307, березень - 190,000, квітень - 70,000, травень - 10,000, червень - 10,000, липень - 10,000, серпень - 10,000, вересень - 10,000, жовтень - 50,000, листопад - 110,000, грудень - 260,000.

Набуття чинності договором, даною додатковою угодою, визначено з дати підписання представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013р., і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

Матеріали справи містять акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.07.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р., від 31.12.2013р., від 31.01.2014р., від 28.02.2014р., від 31.03.2014р., від 30.04.2014р., від 31.05.2014р., від 30.06.2014р., від 31.07.2014р., від 31.08.2014р., від 30.09.2014р., від 31.10.2014р., від 30.11.2014р., від 31.12.2014р., від 31.01.2015р., від 28.02.2015р. за січень-грудень 2013р, січень-грудень 2014р., січень-лютий 2015р., що підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

Згідно даних актів обсяги спожитого відповідачем природного газу наступні:

у січні 2013р. - 219,595 тис.куб.м. на суму 324339,02 грн.;

у лютому 2013р. - 187,926 тис.куб.м. на суму 293267,12 грн.;

у березні 2013р. - 175,179 тис.куб.м. на суму 277717,43 грн. (акт прийому-передачі від 31.05.2013р.);

у квітні 2013р. - 82,333 тис.куб.м. на суму 134028,95 грн. (акт прийому-передачі від 31.05.2013р.);

у травні 2013р. - 16,428 тис.куб.м. на суму 32389,25 грн.;

у червні 2013р. - 8,974 тис.куб.м. на суму 18651,70 грн.;

у липні 2013р. - 8,410 тис.куб.м. на суму 17721,06 грн.;

у серпні 2013.р - 9,398 тис.куб.м. на суму 19765,73 грн.;

у вересні 2013р. - 13,153 тис.куб.м. на суму 27149,56 грн.;

у жовтні 2013р. - 77,863 тис.куб.м. на суму 139003,03 грн.;

у листопаді 2013р. - 117,492 тис.куб.м. на суму 198956,64 грн.;

у грудні 2013р. - 244,633 тис.куб.м. на суму 382977,59 грн.;

у січні 2014р. - 236,630 тис.м.куб. на суму 405677,34 грн.;

у лютому 2014р. - 243,156 тис.м.куб. на суму 389658,47 грн.;

у березні 2014р. - 180,235 тис.м.куб. на суму 281379,79 грн.;

у квітні 2014р. - 67,379 тис.куб.м. на суму 325036,30 грн. та 18,789 тис.куб.м. на суму 28341,19 грн.;

у травні 2014р. - 12,526 тис.м.куб. на суму 71007,38 грн.;

у червні 2014р. - 7,014 тис.м.куб. на суму 39760,97 грн.;

у липні 2014р. - 7,104 тис.м.куб. на суму 20135,58 грн.;

у серпні 2014р. - 7,131 тис.м.куб. на суму 20212,10 грн.;

у вересні 2014р. - 5,570 тис.м.куб. на суму 16288,91 грн.;

у жовтні 2014р. - 28,135 тис.м.куб. на суму 82278,00 грн.;

у листопаді 2014р. - 101,274 тис.м.куб. на суму 309898,44 грн.;

у грудні 2014р. - 161,316 тис.м.куб. на суму 571058,64 грн.;

у січні 2015р. - 174,363 тис.куб.м. на суму 617245,02 грн.;

у лютому 2015р. - 147,307 тис.куб.м. на суму 503789,94 грн.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем отримано природний газ за період січень 2013р. - лютий 2015р. у загальному обсязі 2559,313 тис.куб.м. на суму 5 547 735,15грн.

Доказів наявності заперечень щодо кількості поставленого природного газу, а також порядку поставки та інших зауважень суду не представлено.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Разом з тим, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, п.6.1 договору визначено, що остаточний розрахунок за фактично переданий обсяг газу здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

Доказів зміни строку оплати суду не представлено, з матеріалів справи не вбачається.

Приймаючи до уваги дати поставок природного газу та викладені умови оплати, остаточний розрахунок повинен бути здійснений не пізніше:

за січень 2013 року - 19.02.2013р.;

за лютий 2013 року - 19.03.2013р.;

за березень 2013 року - 19.04.2013р.;

за квітень 2013 року - 19.05.2013р.;

за травень 2013 року - 19.06.2013р.;

за червень 2013 року - 19.07.2013р.;

за липень 2013 року - 19.08.2013р.;

за вересень 2013 року - 19.10.2013р.;

за жовтень 2013 року - 19.11.2013р.;

за грудень 2013 року - 19.01.2014р..

за січень 2014 року - 19.02.2014р.;

за лютий 2014 року - 19.03.2014р.;

за березень 2014 року - 19.04.2014р.;

за квітень 2014 року - 19.05.2014р.;

за травень 2014 року - 19.06.2014р.;

за червень 2014 року - 19.07.2014р.;

за липень 2014 року - 19.08.2014р.;

за серпень 2014 року - 19.09.2014р.;

за вересень 2014 року - 19.10.2014р.;

за жовтень 2014 року - 19.11.2014р.;

за листопад 2014 року - 19.12.2014р.;

за грудень 2014 року - 19.01.2015р.;

за січень 2015 року - 19.02.2015р.;

за лютий 2015 року - 19.03.2015р.

При цьому, як свідчать матеріали справи, споживання природного газу у березні 2013р. в обсязі 175,179 тис.куб.м. на суму 277 717,43 грн. та у квітні 2013р. в обсязі 82,333тис.куб.м. на суму 134 028,95грн. зафіксовано у актах приймання-передачі природного газу №б/н від 31.05.2013р..

Отже, виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку, що обсяги постачання газу, зокрема, за період березень-квітень 2013р фактично визначено остаточний розмір лише 31.05.2013р., про що свідчать наведені відповідні акти.

За визначеннями п.3.4 договору, підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами, у них містяться дані про фактичні обсяги використаного газу, його фактичну ціну та вартість.

Таким чином слідує, що у такій спосіб сторони обумовили підставу для остаточного розрахунку. Тобто, складання акту приймання-передачі природного газу, із відображенням усіх перелічених даних, має юридичним наслідком визначення певного розміру зобов'язання покупця, у спірному випадку в частині обсягу спожитого газу та його вартості, ґрунтуючись на умовах укладеного договору.

Дослідивши у сукупності наведене положення договору разом із п.п.2.1.1, 2.1.2, 3.3 означеного правочину та фактичними обставинами справи, слідує, що сторонами обов'язок зі сплати вартості спожитого природного газу саме в розмірах: 277 717,43 грн. за поставлений природний газ у березні 2013р. в обсязі 175,179 тис.куб.м. та 134 028,95грн. за поставлений природний газ у квітні 2013р. в обсязі 82,333 тис.куб.м. визначено остаточно лише за станом на кінець травня 2013р.

Відтак, акти приймання-передачі природного газу №б/н від 31.05.2013р. є підставою для остаточного розрахунку між сторонами у сумі визначеній у них та обумовлюють обов'язок відповідача щодо сплати безпосередньо такої вартості природного газу, з огляду на встановлення його поставки саме в наведеному у них обсязі, з моменту їх оформлення.

За таких обставин, суд не вбачає правомірним застосування п.6.1 договору у прямому його значенні щодо визначення згідно нього моменту виникнення права вимоги зі сплати суми в розмірі 277 717,43 грн. за зобов'язаннями березня 2013р., 134 028,95 грн. за зобов'язаннями квітня 2013р..

Суд дійшов висновку, що застосування цього положення правочину, у наведеній частині, можливе як звичай ділового обороту у сфері договірних відносин, що склались між сторонами, з метою усунення прогалин, які виникли в процесі правового регулювання взаємовідносин сторін, а саме у частині строків оплати поставленого природного газу в означених вище сумах.

Так, п.6.1 договору встановлено правило поведінки щодо порядку та умов проведення розрахунків, що є усталеним у певній сфері відносин.

Зважаючи на дане, суд дійшов висновку про наявність обов'язку відповідача з оплати вартості спожитого природного газу, обсяги якого відображено в актах приймання-передачі №б/н від 31.05.2013р. - здійснити розрахунок за ними у загальній сумі 277 717,43грн. за зобов'язаннями березня 2013р., 134 028,95 грн. за зобов'язаннями квітня 2013р. не пізніше 19.06.2013р., що є поточним строком до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (в означеному випадку - складання актів).

Відтак, вартість поставленого природного газу повинна бути сплаченою відповідачем:

у січні 2013р. - в сумі 324 339,02 грн. (на підставі акту від 31.01.2013р.) не пізніше 19.02.2013р.;

у лютому 2013р. - в сумі 293 267,12 грн. (на підставі акту прийому-передачі від 28.02.2013р.) не пізніше 19.03.2013р.;

у березні 2013р. - в сумі 277 717,43 грн. (на підставі акту від 31.05.2013р.) не пізніше 19.06.2013р.;

у квітні 2013р. - в сумі 134 028,95 грн. (на підставі акту від 31.05.2013р.) не пізніше 19.06.2013р.;

у травні 2013р. - в сумі 32 389,25 грн. (на підставі акту від 31.05.2013р.) не пізніше 19.06.2013р.;

у червні 2013р. - в сумі 18 651,70 грн. (на підставі акту від 30.06.2013р.) не пізніше 19.07.2013р.;

у липні 2013р. - в сумі 17 721,06 грн. (на підставі акту від 31.07.2013р.) не пізніше 19.08.2013р.;

у серпні 2013.р - в сумі 19 765,73 грн. (на підставі акту від 31.08.2013р.) не пізніше 19.09.2013р.;

у вересні 2013р. - в сумі 27 149,56 грн. (на підставі акту від 30.09.2013р.) не пізніше 19.10.2013р.;

у жовтні 2013р. - в сумі 139 003,03 грн. (на підставі акту від 31.10.2013р.) не пізніше 19.11.2013р.;

у листопаді 2013р. - в сумі 198 956,64 грн. (на підставі акту прийому-передачі від 30.11.2013р.) не пізніше 19.12.2013р.;

у грудні 2013р. - в сумі 382 977,59 грн. (на підставі акту від 31.12.2013р.) не пізніше 19.01.2014р.;

у січні 2014р. - в сумі 405 677,34 грн. (на підставі акту від 31.01.2014р.) не пізніше 19.02.2014р.;

у лютому 2014р. - в сумі 389 658,47 грн. (на підставі акту прийому-передачі від 28.02.2014р.) не пізніше 19.03.2014р.;

у березні 2014р. - в сумі 281 379,79 грн. (на підставі акту прийому-передачі від 31.03.2014р.) не пізніше 19.04.2014р.;

у квітні 2014р. - в сумі 353 377,49 грн. (на підставі акту від 30.04.2014р.) не пізніше 19.05.2014р.;

у травні 2014р. - в сумі 71 007,38 грн. (на підставі акту від 31.05.2014р.) не пізніше 19.06.2014р.;

у червні 2014р. - в сумі 39 760,97 грн. (на підставі акту від 30.06.2014р.) не пізніше 19.07.2014р.;

у липні 2014р. - в сумі 20 135,58 грн. (на підставі акту від 31.07.2014р.) не пізніше 19.08.2014р.;

у серпні 2014р. - в сумі 20 212,10 грн. (на підставі акту від 31.08.2014р.) не пізніше 19.09.2014р.;

у вересні 2014р. - в сумі 16 288,91 грн. (на підставі акту від 30.09.2014р.) не пізніше 19.10.2014р.;

у жовтні 2014р. - в сумі 82 278,00 грн. (на підставі акту від 31.10.2014р.) не пізніше 19.11.2014р.;

у листопаді 2014р. - в сумі 309 898,44 грн. (на підставі акту прийому-передачі від 30.11.2014р.) не пізніше 19.12.2014р.;

у грудні 2014р. - в сумі 571 058,64 грн. (на підставі акту від 31.12.2014р.) не пізніше 19.01.2015р.;

у січні 2015р. - в сумі 617 245,02 грн. (на підставі акту від 31.01.2015р.) не пізніше 19.02.2015р.;

у лютому 2015р. - в сумі 503 789,94 грн. (на підставі акту від 28.02.2015р.) не пізніше 19.03.2015р.

Разом з тим, зважаючи на дані, які містить сальдо та витяг по операціям щодо Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», відповідачем частково сплачено за природний газ спожитий у січні-грудні 2013р., січні-грудні 2014р., січні-лютому 2015р за договором на купівлю-продажу природного газу №13-385-РО від 24.01.2013р. у загальній сумі 4 426 700,19 грн..

Дані обставини підтверджені представником відповідача.

Отже, як вбачається з фактичних обставин справи, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошове зобов'язання Покупця перед Продавцем природного газу в загальній сумі 1 121 034,96 грн. у встановлені договором строки, як і на час розгляду справи, не виконано.

Зі змісту відзиву №15/01-409 від 25.08.2015р. на позовну заяву, відповідачем визнано позовні вимоги в розмірі 1 121 034,96 грн.

Відповідно до ч.5 ст.22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково. При цьому, згідно ч.6 цієї статті суд не приймає визнання позову, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронюваних законом інтересів.

За змістом ч.5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, визнання позову відповідачем є підставою для прийняття рішення про задоволення позову за умови, якщо дії відповідача не суперечать законодавству і не порушують охоронюваних інтересів інших осіб.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення заборгованості за поставлений газ протягом січня 2013р. - лютого 2015р. відповідно до договору №13-385-РО від 24.01.2013р. підлягають задоволенню в сумі, що становить 1 121 034,96 грн.

Одночасно, за приписами ст.625 Цивільного кодексу України прострочення відповідачем грошового зобов'язання тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на таке, позивачем нараховано інфляційні витрати за прострочення основного зобов'язання у загальній сумі 112 453,45 грн. (нарахування здійснено за зобов'язаннями березня 2013р., січня-лютого, квітня-травня, липня-серпня, листопад 2014р., січня 2015р., при цьому з урахуванням суми інфляційного збільшення, нарахованого за минулий період, за кожним розрахунком, першим днем прострочення визначено 20-е число місяця, наступного за місяцем поставки та по березень 2015р., з урахуванням здійснених оплат, а саме за зобов'язаннями березня 2013р. за 05.2013р., за зобов'язаннями січня 2014р. з 03.2014р. по 04.2014р., за зобов'язаннями лютого 2014р. за 04.2014р., за зобов'язаннями квітня 2014р. з 06.2014р. по 07.2014р., за зобов'язаннями травня 2014р. за 07.2014р., за зобов'язаннями липня 2014р. з 09.2014р. по 10.2014р., за зобов'язаннями серпня 2014р. за 10.2014р., за зобов'язаннями листопада 2014р. за 01.2015р. та за зобов'язаннями січня 2015р. за 03.2015р.).

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Таким чином, застосований позивачем розрахунок інфляційних витрат суперечить вищевикладеним приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями), і тому є не вірним та не може бути прийнятий для нарахування цих вимог.

Враховуючи таке, суд погоджується з доводами відповідача у цій частині.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат, з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», у межах визначеного періоду, а саме, з урахуванням здійснених оплат, за зобов'язаннями січня 2014р. за 03.2014р., за зобов'язаннями квітня 2014р. за 06.2014р., за зобов'язаннями липня 2014р. за 09.2014р. та за зобов'язаннями січня 2015р. за 03.2015р., суд дійшов висновку про їх дійсний розмір в загальній сумі 76 845,57 грн. В іінші періоди інфляційні процеси не відбулись.

Одночасно, позивачем заявлено до стягнення 3% річних - 10 628,09 грн. (нарахування здійснено за зобов'язаннями січня-квітня, липня-жовтня, грудня 2013р., січня-лютого, квітня-грудня 2014р., січня-лютого 2015р., першим днем прострочення визначено 20-е число місяця, наступного за місяцем поставки та у межах періоду згідно розрахунку, по 08.04.2015р., з урахуванням здійснених часткових оплат).

Перевіривши розрахунок позовних вимог в частині нарахування 3% річних з урахуванням встановленого вище, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», за зобов'язаннями січня-лютого, липня-жовтня 2013р., січня-лютого, квітня-серпня, жовтня-грудня 2014р., січня-лютого 2015р., суд дійшов висновку про дійсний розмір цих вимог в сумі 8 789,89 грн. За іншими зобовязаннями, з фактичних обставин справи, прострочення не вбачається.

Відповідач у відзиві №15/01-409 від 25.08.2015р. визнав суму нарахованих 3% річних в розмірі 10 628,09 грн. Проте, беручи до уваги встановлене судом, такі дії відповідача суперечать законодавству і порушують його охоронювані інтереси.

Таким чином, суд не приймає визнання позову відповідачем у цій частині.

Відтак, позовні вимоги Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» у частині стягнення з Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» в частині стягнення інфляційних витрат та 3% річних підлягають задоволенню частково, в сумі встановленої судом.

Одночасно відповідачем заявлено клопотання про надання відстрочки виконання рішення суду в порядку ст.83 Господарського процесуального кодексу України, з підстав вкрай важкого фінансового становища підприємства, понесення значних збитків, недостатність тарифів, неможливості здійснення господарської діяльності у повному, належному обсязі, проведення на території Донецької області антитерористичної операції, наявність форс-мажорнних обставин.

Дані обставини, за висновками заявника, свідчать про неможливість своєчасного та повного виконання ним своїх зобов'язань. Тому надання відстрочки підприємству, яке здійснює господарську діяльність у вищевказаних умовах, строком на 1 рік є вкрай необхідним заходом.

Матеріали справи містять: копії документів, що підтверджують правовий статус підприємства, сертифікат Торгово-промислової палати України №2085/05-4 від 30.07.2014р. про форс-мажорні обставини, висновок Торгово-промислової палати України №1562/05-4 від 19.06.2014р., інформаціюї щодо втрат природного газу за 2014 рік та січень-лютий 2015р., звіт про стан розрахунків за природний газ станом на 01.01.2015р., лист «Щодо перегляду тарифу на розподіл та постачання природного газу» №05/01-646 від 16.04.2015р., заяву про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільчими трубопроводами від 16.04.2015р., заяву про перегляд регульованого тарифу на постачання природного газу від 16.04.2015р. з пояснювальною запискою, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015р., висновок Донецької торгово-промислової палати про істотну зміну обставин №1140/12.12-03 від 11.08.2015р., лист Торгово-промислової палати №1338/12.12.-03 від 24.09.2015р., письмові пояснення №15/01-846 від 06.10.2015р., лист відповідача на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №05/1-264 від 10.08.2015р. «Щодо перегляду тарифу на розподіл та постачання природного газу», заяви про перегляд тарифу на транспортування природного газу розподільчими трубами №б/н від 10.08.2015р. та про перегляд регульованого тарифу на постачання природного газу №б/н від 10.08.2015р. з пояснювальною запискою, протокол засідання Наглядової Ради ПАТ «Донецькоблгаз» №149 від 10.08.2015р., витяги з кримінального провадження №0002788 від 17.09.2015р., №0001654 від 26.08.2015р., №0001331 від 07.09.2015р., №0001565 від 17.09.2015р., №0001842 від 25.09.2015р., ліцензія серія АЕ №299065 від 26.06.2015р., лист АТ «Ощадбанк» №31/5-07/693-9621 від 09.09.2015р. «Щодо кредитування», лист Донецької торгово-промислової палати на адресу відповідача №1370/12.12-03 від 30.09.2015р. з копією довіреності на Жорник Олену Миколаївну, лист відповідача на адресу Донецької торгово-промислової палати №15/01-737 від 29.09.2015р., в оригіналі: пояснення до фінансового плану на 2015р., фінансовий план на 2015р. по ПАТ «Донецькоблгаз».

Відстрочка виконання судового рішення в розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України може бути встановлена судом лише за умов наявності виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Діючим законодавством не передбачено переліку таких обставин. Таким чином, суд оцінює докази відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх матеріалів в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем подано заперечення на клопотання про надання відстрочки виконання рішення, з огляду на не менш скрутне його фінансове становище та понесення значних збитків, крім того, внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ підприємство змушене залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Зауважено, що єдиним джерелом часткової компенсації понесених витрат є стягнення з боржників пені, 3% річних та інфляційних витрат. Враховуючи тяжкий фінансовий стан позивача, наявність податкових та кредитних зобов'язань перед Державою та банківськими організаціями, а також інфляційні процеси, що наразі відбуваються у державі, останній вважає за неможливе та недоцільне задоволення заяви відповідача.

Виходячи з приписів постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З наявних у матеріалах справи документів вбачається, що основним споживачем природного газу, що постачається відповідачем, є населення, за спірним правочином - релігійні організації, підприємство постійно працює по збитковим тарифам та знаходиться у важкому фінансовому становищі, із зазнанням значних збитків, у тому числі внаслідок проведення антитерористичної операції у Донецькій області.

На даному етапі значний обсяг суми примусового стягнення може привести до несприятливих наслідків діяльності підприємства відповідача і поставить під загрозу можливість відновлення становища, та як наслідок подальшої реалізацій газу, у тому числі населенню Донецької області.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обставини, наведені відповідачем в підтвердження свого скрутного становища, є винятковими і ускладнюють виконання рішення.

Аналіз у сукупності представлених відповідачем доказів відносно свого фінансового становища, врахував фактичний строк прострочення грошових зобов'язань з боку відповідача, ступінь його вини у виникненні цього спору, враховуючи об'єктивні обставини складної ситуації у державі, вказівку на джерело заохочення коштів, як намагання отримання субвенцій, а також поступове відновлення усіх напрямків діяльності, зумовлює висновок про те, що надання запитуваного відстрочення виконання рішення не призведе до істотного порушення гарантованих ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. прав позивача на отримання коштів і тим самим, захисту майнового права та його інтересу.

Одночасно, приймаючи до уваги викладене, скрутне фінансове становище позивача та його матеріальні інтереси, суд врахував часткове погашення відповідачем основної суми заборгованості, загальний період прострочення, а також зважаючи на вид господарської діяльності, який здійснює відповідач, дійшов висновку про доцільність відстрочення виконання рішення по даній справі на строк 6 місяців.

З огляду на таке, керуючись правом наданим ст.83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про надання Публічному акціонерному товариству «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» відстрочення виконання рішення на 6 місяців з моменту набрання законної сили даним судовим актом.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України та підлягають віднесенню на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, до відповідача, Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», м.Краматорськ Донецької області, про стягнення 1 244 116,50грн., у тому числі 1 121 034,96грн. заборгованості за поставлений природний газ, 10 628,09 грн. 3% річних та 112 453,45 грн. інфляційних витрат, задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, б.1, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, Шевченківський район, вул.Богдана Хмельницького, буд.6, , п/р1 у АТ «Ощадбанк», МФО 300465) 1 206 670,42 грн., у тому числі 1 121 034,96грн. заборгованості за поставлений природний газ, 8 789,89 грн. 3% річних та 76 845,57 грн. інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 24 133,41 грн.

3. Надати Публічному акціонерному товариству «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Південна, б.1, , банківські реквізити не зазначено) відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 13.10.2015р. по справі №905/1227/15 строком на 6 (шість) місяців з моменту набрання даним судовим актом законної сили.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6. В судовому засіданні 13.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

7. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

8. Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2015р.

Суддя О.В. Кротінова