ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р.Справа № 922/5531/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Каюков Ю.В.

розглянувши справу

за позовом Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", м. Харків
до Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 128 263,76 грн.
за участю представників:

позивача - Корж А.О., за дов. № 03/3421 від 30.12.2014 року

відповідача - Широбокова І.В., за дов. № 04-01023/1306 від 23.10.2015 року

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, про 108 783,98 грн. основної заборгованості, 1 421,64 грн. 3 % річних, 18 058,14 грн. інфляційних втрат. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 923,96 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов'язання за договором № 2014/ТП-Б-2026 на послуги з постачання та транспортування природного газу для установ та організацій, що фінансується з бюджету.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 жовтня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5531/15 і призначено її до слухання у судовому засіданні на 12 жовтня 2015 року.

12 жовтня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 26 жовтня 2015 року.

В призначене судове засідання 26 жовтня 2015 року учасники судового процесу з'явилися.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи супровідним листом пакет документів, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 43185 від 26 жовтня 2015 року.

Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення по справі з додатками, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 43165 від 26 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні 26 жовтня 2015 року учасники судового процесу не виявили наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19 березня 2014 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) було укладено договір № 2014/ТП-Б-2026 на послуги з постачання та транспортування природного газу для установ та організацій, що фінансуються з бюджету.

Відповідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору, постачальник протягом 2014 року здійснює споживачу постачання природного газу (газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору.

Облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється з правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.10.2006 за № 67/11941, а також згідно Технічною угодою та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його розподілу. кількість реалізованого газу споживач визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору (п.п.3.2, 3.3 договору).

Розрахунок за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Ціна за 1000,00 куб.м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифи на його транспортування, розподіл і постачання, становить 2 448,00 грн., крім того: збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2%, відповідно до статей 314-317 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2756-VI нараховується на ціну газу за 1000,00 куб.м. природного газу і становить 48,96 грн., крім того ПДВ 20%-9,79 грн.; тариф на постачання природного газу за 1000,00 куб.м. природного газу становить 53,30 грн., крім того ПДВ 20% - 10,66 грн.; тарифи на транспортування природного газу розподільними газовими мережами за 1000,00 куб.м. становить 102,20 грн., крім того ПДВ 20% - 20,44 грн.; тариф на транспортування природного газу магістральними газовими мережами за 1000,00 куб.м. природного газу становить 184,80 грн., крім того ПДВ 20% - 36,96 грн. Усього за 1000,00 куб. м. природного газу, з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання - 2 837,26 грн., крім того ПДВ 20% - 567,45 грн., разом за 1000 куб.м. - 3 404,71 грн. Постачальник зобов'язується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб-сайті та в засобах масової інформації. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансованими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2 . Авансовані платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу (п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.6, 4.6.1).

Згідно п.п 10.1, 102 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання ат, відповідно до ч. 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01.01.2014 року та діє до 31.01.2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, даний факт підтверджується наявними в матеріалах справи Актами прийому-передачі природного газу: № ХР00000312 від 31 січня 2015 року на суму 55 473,35 грн.; № ХР00003498 від 28 лютого 2015 року на суму 44 599,19 грн.; № ХРГ00006730 від 31 березня 2015 року на суму 8 711,44 грн. Втім відповідач вартість отриманих послуг не сплатив, що й стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги порушення відповідачем умов договору № 2014/ТП-Б-2026 на послуги з постачання та транспортування природного газу для установ та організацій, що фінансуються з бюджету від 19 березня 2014 року, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 108 783,98 грн. Даний факт не заперечував й представник відповідача під час судового засідання 26 жовтня 2015 року. З огляду на наведене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2014/ТП-Б-2026 на послуги з постачання та транспортування природного газу для установ та організацій, що фінансуються з бюджету від 19 березня 2014 року у розмірі 108 783,98 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на статтю 625 ЦК України, позивачем пред'явлено до стягнення 3% річних (за період з 06 квітня 2015 року по 11 вересня 2015 року) у розмірі 1 421,64 грн. та інфляційних втрат (за період квітень-червень 2015 року) у розмірі 18 058,14 грн.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення 3% річних (з 06 квітня 2015 року по 11 вересня 2015 року) у розмірі 1 421,64 грн. та інфляційних втрат (за період квітень-червень 2015 року) у розмірі 18 058,14 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як свідчать матеріали справи, періоди нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат за розрахунком визначено вірно, згідно діючого законодавства, за таких обставин позов в частині стягнення на користь позивача з відповідача сум 3% річних (за період з 06 квітня 2015 року по 11 вересня 2015 року) у розмірі 1 421,64 грн. та інфляційних втрат (за період квітень-червень 2015 року) у розмірі 18 058,14 грн. є обґрунтованими, правомірним та задовольняється судом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд, керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 923,96 грн. покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 174, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 526, 625, 626, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Департаменту цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, Салтівське шосе, 73, в тому числі з р/р 8519 ГУДКСУ у Харківській області МФО 851011, код 23000066) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої революції № 57/59, ) 108 783,98 грн. основної заборгованості, 1 421,64грн. 3% річних, 18 058,14 грн. інфляційних втрат та 1 923,96 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 28.10.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/5531/15