номер провадження справи 12/51/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015 Справа № 908/1630/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді - Корсун В.Л., Проскуряков К.В.,

за участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1630/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ

до відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні", м. Київ

про стягнення 1861385,04 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Петренко О. Г., довіреність № в.о Н-01/2221 від 28.09.2015 р.

від третьої особи - не з'явився

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.04.2015 року за обопільним клопотанням представників сторін строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять календарних днів до 01.06.2015 року.

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату Господарського суду Запорізької області № 01-04/170/15 від 26.05.2015 року справу № 908/1630/15-г передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Давиденко І.В., Боєва О.С.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № 01-04/252/15 від 24.06.2015 року справу № 908/1630/15-г у зв'язку з перебуванням судді - учасника колегії у відпустці, передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Давиденко І.В., Сушко Л.М.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні 04.08.2015 року згідно вимог ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 25.08.2015 року, без винесення процесуального документу суду, за наслідком якого був складений протокол відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Запорізької області № 01-04/370/15 від 25.08.2015 року справу № 908/1630/15-г передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Корсун В.Л., Проскуряков К.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.10.2015 року за обопільним клопотанням представників сторін та третьої особи строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять календарних днів до 09.11.2015 року.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення неправомірно списаних грошових коштів в сумі 1861385,04 грн. Разом з тим позивач в позовній заяві з посиланням на приписи ст. 27 ГПК України просить залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні".

02.04.2015 року на електронну адресу суду від відповідача у справі надійшло клопотання, в якому останній у зв'язку із запровадженням на ДП "Донецька залізниця" режиму неповного робочого тижня з робочими днями у понеділок, вівторок та середу, отриманням інформації щодо дати та часу розгляду справи лише 01.04.2015 року, просить відкласти розгляд справи, призначений на 07.04.2015 року, на три тижні для надання необхідного часу для підготовки письмових пояснень щодо позову.

Вказане клопотання відповідача було задоволено судом, про що винесена ухвала від 07.04.2015 року, якою відкладено розгляд справи на 28.04.2015 року о 14:30.

07.04.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній в обґрунтування клопотання про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" в якості третьої особи вказує, що останнє в інтересах позивача за умовами укладеного договору № 12/12/02-ТЭ-062/248 від 12.12.2012 року як експедитор надавало послуги з організації перевезення вантажу позивача, а саме 60 вагонів, за простій яких відповідачем були нараховані залізничні збори в сумі 1861385,04 грн., які є предметом поданого позову. При цьому зазначає, що сума нарахованих зборів в розмірі 1861385,04 грн. неправомірно списана відповідачем з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні", та була відшкодована останньому позивачем за умовами вказаного договору, тому в даному випадку рішення господарського суду зі спору в даній справі може вплинути на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" як експедитора, до якого позивач може пред'явити вимоги у разі незадоволення його вимог до відповідача. Разом з тим позивач в наданих поясненнях виклав нормативне обґрунтування позовних вимог, а саме вказує наступне:

- відповідно до п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість, ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника, один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надається вантажовласнику;

- накопичувальна картка № 09090096 для розгляду та підписання на адресу ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" від відповідача не надавалась, відтак вважає, що відповідач з грубим порушенням встановленого діючим законодавством України порядку - щодо пред'явлення для ознайомлення (підписання) накопичувальних карток та порядку списання грошових коштів, в односторонньому порядку 09.09.2014 року незаконно списав з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" грошові кошти в загальній сумі 1861385,04 грн.;

- звертає увагу на те, що відповідно до ст. 119 Статуту залізниць плата за користування вагонами вноситься тільки за умови затримки вагонів, яка сталася з вини вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства;

- згідно з п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці;

- в даному випадку затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці, а саме: введення 28.07.2014 року Укрзалізницею конвекційної заборони на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій ДП «Донецька залізниця» та невиконання залізницею зобов'язання щодо доставки вантажу, а тому відповідачем грубо порушено вимоги вищезазначеного нормативного акту та неправомірно списано грошові кошти в сумі 1861385,04 грн.;

- згідно роз'яснень Укрзалізниці № ЦМ-8/1078 від 09.09.2013 року телеграфний збір згідно п. 8.3. розділу ІІІ Збірника тарифів за перевезення вантажів залізничним транспортом в межах України та пов'язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1) стягується лише у випадках надання на вимогу вантажовласника залізницею телеграфного повідомлення згідно з параграфом 6 ст. 20 Розділу ІV СМСГ;

- ні ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", ні позивач телеграфне повідомлення у залізниці не замовляли, внаслідок чого таке повідомлення залізницею не надавалось, списання телеграфного збору за повідомлення є також необґрунтованим. Просить стягнути з відповідача суму неправомірно списаних грошових коштів в розмірі 1861385,04 грн. та залучити до участі у справі ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорку, на стороні позивача.

07.04.2015 року на електронну адресу суду від відповідача у справі надійшли письмові пояснення в порядку ст. 22 ГПК України, в яких останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- згідно ст. 29 Статуту залізниць України Укрзалізниця має право запроваджувати тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення не розвантажених транспортних засобів у пунктах призначення;

- враховуючи порушення поїздного руху бойовими діями Укрзалізниця скористалась наданим їй правом на введення обмеження щодо перевезень на деяких станціях, у тому числі і для станції Комунарськ розпорядженням від 28.07.2014 року № ЦЗМ-14/1263, яке діє і на теперішній час;

- п. 14 Правил переадресування вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10.09.2001 року за № 794/5986, якщо залізниця не має можливості видати вантаж, то за вказівкою відправника вона переадресовує його на іншу станцію призначення, іншому одержувачу або повертає його відправнику, таке переадресування оформлюється за первинними документами з внесенням усіх платежів, пов'язаних із затримкою вантажу;

- відповідно до п. 13 Правил переадресування вантажів за час затримки вагонів до оформлення відправником перевізних документів на переадресування стягується плата за користування вагонами згідно статей 44 та 119 Статуту залізниць України, період затримки обчислюється з часу, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу до оформлення відправником перевізних документів на переадресований вантаж;

- Донецька залізниця з питань додержання державної дисципліни цін при встановленні та застосуванні тарифів на перевезення вантажів діяла відповідно та в межах порядку, затвердженого в наведених вище нормативних документах;

- вина залізниці у затримці вагонів через введення 28.07.2014 року Укрзалізницею конвекційної заборони на навантаження відсутня, оскільки по-перше, виконуючи вказівку органу управління залізничним транспортом залізниця діяла правомірно, по - друге, настання обставин непереборної сили з 01 серпня 2014 року через проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, про що свідчить сертифікат (висновок) № 1361 Торгово-промислової палати України і спричинило прийняття зазначеної конвекційної заборони;

- сума зборів була правомірно нарахована та списана, пов'язаних з перевезенням вантажів, а саме 1114210,92 грн. збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, 746791,20 грн. плати за користування вагонами та 382,92 грн. телеграфного збору за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника;

- між позивачем та ДП "Донецька залізниця" були укладені договори перевезення, тобто залізничні накладні, які є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача, яким є позивач, та їх умовами не передбачено списання коштів за перевезення з особового рахунка позивача;

- ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" є неналежним позивачем у справі, оскільки згідно даних накопичувальної картки № 09090096 збори за послуги, пов'язані з перевезенням вантажів були списані з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" № 9101310, а не з особового рахунку позивача, через що у позивача відсутні підстави для стягнення 1861385,04 грн. з залізниці. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року було задоволено клопотання позивача та залучено на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

15.04.2015 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання в порядку ст. 22 ГПК України про надання матеріалів справи для ознайомлення та зняття фотокопій.

Вказане клопотання позивача було задоволено, про що свідчить його підпис на вказаній заяві про ознайомлення з матеріалами справи 16.04.2015 року.

28.04.2015 року на адресу суду від позивача у справі надійшли заперечення згідно ст. 22 ГПК України на пояснення, надані відповідачем, в яких зазначає наступне:

- посилання відповідача на статтю 29 Статуту залізниць України в обґрунтування правомірності списання залізничних зборів є безпідставними, оскільки дана норма підзаконного нормативного акту не позбавляє залізницю як суб'єкта господарювання обов'язків належного виконання прийнятих на себе зобов'язань (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України);

- відповідачем невірно трактуються положення ст. 45 Статуту залізниць України, оскільки відповідно до вказаної статті під наслідками зміни одержувача або станції призначення вантажу мається на увазі врегулювання розрахунків між вантажовідправником та первинним вантажоодержувачем за не отриманий вантаж, та врегулювання розрахунків між вантажовідправником та фактичним одержувачем у зв'язку зі збільшенням провізних платежів через зміну відстані перевезень та наявністю витрат на оформлення переадресування вантажу, в даному випадку між первісним вантажовідправником та вантажоодержувачем спірні питання відсутні;

- посилання відповідача на положення ст. ст. 44, 119 Статуту залізниць України є безпідставними та необґрунтованими, оскільки в даному випадку відсутня подія "прибуття вантажу", у зв'язку з тим, що відповідачем не надавалося повідомлення про прибуття вантажу, а отже обставини, що є обов'язковими умовами для нарахування та стягнення плати за користування вагонами за їх простій на коліях станцій, а також для початку перебігу строку нарахування не настали;

- плата за користування вагонами (контейнерами), обумовлена положеннями ст. 119 Статуту залізниць України вноситься тільки при умові затримки вагонів, яка сталася з вини вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства, а в даному випадку затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці, а саме введення 28.07.2014 року Укрзалізницею конвекційної заборони на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій ДП «Донецька залізниця» та невиконання залізницею зобов'язання щодо доставки вантажу;

- посилання відповідача на дію обставин непереборної сили є безпідставними, оскільки за Регламентом Торгово-промислової палати України обумовлено, що сертифікат Торгово-промислової палати України видається суб'єкту господарювання для засвідчення настання форс-мажорних обставин по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням/обов'язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин;

- сертифікат № 1361, на який посилається відповідач, був виданий на підтвердження факту настання обставин непереборної сили ДП «Донецька залізниця» з 01 серпня 2014 року при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотримання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів;

- відповідно до умов договору № 062/248 від 12.12.2012 року, укладеного з третьою особою у справі, сторона, яка посилається на форс-мажорні обставини, повинна негайно, не пізніше 3 календарних днів з моменту настання, повідомити один одного про виникнення, передбачувану тривалість і припинення форс-мажорних обставин, відсутність повідомлення або відповідного підтвердження означає відсутність обставин непереборної сили;

- повідомлень про настання форс-мажорних обставин відповідно до п. 5.2. договору на адресу ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" відповідачем не направлялось;

- у відповідача форс-мажорні обставини мають вибірковий характер та розповсюджуються тільки на його зобов'язання, як за договором, так і за законом (податкові зобов'язання), але не перешкоджають останньому здійснювати списання грошових коштів з особових рахунків операторів та експедиторів;

- твердження відповідача, що ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" є неналежним позивачем є безпідставним, у зв'язку з тим, що в даному випадку відповідачем з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" були списані грошові кошти ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", оскільки ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" в рамках договору транспортно-експедиторських послуг № 062/248 від 12.12.2012 року надає послуги за рахунок ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", а ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" в свою чергу забезпечує ТОВ " Перша вантажна компанія в Україні" як Експедитора грошовими коштами, необхідними для організації перевезення вантажів (шляхом перерахування попередньої оплати, або відшкодування фактично понесених Експедитором витрат), отже фактична шкода завдана ПАТ "Алчевський металургійний комбінат".

28.04.2015 року до суду від відповідача надійшли раніше отримані електронною поштою письмові пояснення щодо позову та клопотання про відкладення розгляду справи в оригіналі.

29.04.2015 року до суду від третьої особи у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" надійшли письмові пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що між ним та ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" був укладений договір про надання транспортно-експедиторських послуг № 12/12/02-ТЭ-062/248 від 12.12.2012 року, в рамках надання послуг за яким для ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" у вересні 2014 року з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" № 9101310 через розрахунковий підрозділ Донецької залізниці по накопичувальній картці від 09.09.2014 року № 09090096 списана сума додаткових зборів в розмірі 1550835,10 грн. без врахування ПДВ 310167,02 грн. При цьому вказує, що зазначена сума списана за вимушене переадресування 60 власних/орендованих вагонів Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" з вантажем руда, які слідували зі ст. Стойленська Південно-Східної залізниці з призначенням ст. Комунарськ Донецької залізниці. Разом з тим пояснює, що на шляху прямування всі вагони були затримані на ст. Межова Донецької залізниці з причини введення Державною адміністрацією залізничного транспорту України розпорядженням №ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року тимчасового обмеження (до відміни) на перевезення всіх вантажів для всіх одержувачів призначенням ст. Комунарськ Донецької залізниці. Поряд з цим, вказує, що для вирішення питання подальшого просування, збереження вантажу та рухомого складу з причини тривалого перебування (з 03.08.2014 року) вантажоодержувачем - ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" було прийнято рішення про переадресування вантажу новим призначенням ст. Дніпродзержинськ Придніпровської залізниці, заявником і платником за рахунок ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" за які виступило ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні". Оскільки переадресування вантажу стало вимушеним заходом для позивача і ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", та за відсутності вини останніх, третя особа вважає нарахування та списання по накопичувальній картці від 09.09.2014 року № 09090096 таких платежів як збір за зберігання вантажу у розмірі 928509,10 грн. та плати за користування вагонами в розмірі 622326,00 грн. неправомірними і проведеними з порушенням порядку, встановленого законодавством. Також третя особа вказує, що списання коштів працівниками ст. Межова Донецької залізниці здійснено за відсутності документів, що підтверджують відповідальність одержувача вантажу - ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", які повинні мати місце при списанні платежів за затримку вантажу, а саме: актів загальної форми ГУ-23, актів загальної форми на затримку форми ГУ-23а. При цьому зазначає, що наявний акт загальної форми ГУ-23 ст. Межова Донецької області від 09.09.2014 року № 12, посилання на який в накопичувальній картці від 09.09.2014 року № 09090096 відсутнє, складений тільки на нараховані платежі і не містить інформації, що підтверджує відповідальність відправника/одержувача в затримці вантажу. Разом з тим вказує, що списання платежів вироблено по накопичувальній картці від 09.09.2014 року № 09090096, яка оформлена з порушенням вимог Правил розрахунків до даного виду фінансових документів, а саме всупереч п.п. 2.6. п. 2 Правил розрахунків зазначена накопичувальна картка не містить даних про узгодження вартості наданих послуг, оскільки не тільки не підписана платником, але і відмітка про складання акта загальної форми на відмову від підпису підписанта відсутня. Вказані дії працівників Донецької залізниці є порушенням ними вимог Статуту залізниць України та відповідних розділів Правил перевезень вантажів. Вказує, що наслідком неправомірних дій працівників ст. Межова та розрахункового підрозділу Донецької залізниці стало списання з ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" і ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" додаткових зборів в розмірі 1861385,04 грн. При цьому третя особа зазначає, що отримала відшкодування від позивача витрат під час вказаного переадресування, а тому стягнення з ДП «Донецька залізниця» грошових коштів в сумі 1861385,04 грн. повинно здійснюватись на користь ПАТ "Алчевський металургійний комбінат". Вважає позовні вимоги ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

22.05.2015 року до суду від третьої особи у справі надійшли доповнення до пояснень, в яких остання зазначає наступне:

- в даному випадку затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці, а саме: введення 28.07.2014 року Укрзалізницею конвекційної заборони на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій Донецької залізниці та невиконання залізницею зобов'язання щодо доставки вантажу,

- згідно з Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, та Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113, у разі затримки вагонів на станції станцією складається акт про затримку вагонів, втім акт про затримку вагонів та наказ про затримку вагонів не складались, вантажоодержувачу не надавались та до перевізних документів не додавались;

- відповідно до Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника; якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати, в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки;

- накопичувальна картка № 09090096 для розгляду та підписання на адресу ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" чи ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" від відповідача не надавалась;

- відповідач з порушенням встановленого діючим законодавством України порядку щодо пред'явлення для ознайомлення (підписання) накопичувальних карток та порядку списання грошових коштів, в односторонньому порядку, починаючи з 9 вересня 2014 року по 18 вересня 2014 року без належних документів (незаконно) списував без відома з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" грошові кошти за перевезення, в тому числі списані кошти в загальній сумі 1861385,04 грн.;

- відшкодування ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" витрат ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" підтверджується платіжним дорученням № 16525 від 12.09.2014 року, яке надано позивачем;

- пояснює, що у ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" відсутній оригінал накладної № АТ 882307, оскільки воно не є стороною договору перевезення;

- вказує, що Правилами розрахунків між залізницею і платником не передбачено складання і підписання такої форми документу як акт звіряння розрахунків, а передбачено документ - виписка з особового рахунку, в якому відображається рух коштів та їх списання з особового рахунку у розрахунковому підрозділі ДП «Донецька залізниця»;

- пояснює, що у ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" відсутні відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомість плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, акти про затримку вагонів, повідомлення залізниці про затримку вагонів, накази про затримку вагонів, докази здійснення телеграфного повідомлення, акти залізниці щодо користування вагонами та їх зберігання, оскільки в даному випадку вони залізницею не складались і на адресу ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" не надавались. До вказаних пояснень третя особа разом із додатками надала до матеріалів справи засвідчену копію договору № Е-080131 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 28.12.2010 року, укладений з ДП «Донецька залізниця».

26.05.2015 року на електронну адресу суду від позивача надійшов лист, в якому останній повідомляє про неможливість бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015 року о 15:30, у зв'язку з поломкою автомобіля на шляху прямування до Запоріжжя. Разом з тим вказує, що пояснення з додатками, витребувані судом, направляє електронною поштою з подальшим підтвердженням оригіналом пояснень, направлених через відділення Укрпошти.

28.05.2015 року до суду від позивача надійшли пояснення в порядку ст. 22 ГПК України, в яких останній на вимоги ухвали суду від 28.04.2015 року зазначає, що затримка вагонів сталася внаслідок дій залізниці через введення конвенційної заборони № ЦЗМ-14 1263 від 28.07.2014 року, наслідком чого стало вимушене переадресування позивачем вантажу, при цьому відповідач списав з особового рахунку третьої особи грошові кошти в загальній сумі 1861385,04 грн., пов'язані з перевезенням вантажів, неправомірно, без достатньої правової підстави. Вказані грошові кошти були перераховані позивачем на рахунок третьої особи у відповідності до приписів ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та відповідно до умов договору № 12/12/02-ТЭ-062/248 від 12.12.2012 року, укладеного з третьою особою. Разом з тим, позивач вказує, що оскільки грошові кошти в сумі 1861385,04 грн. отримані відповідачем без достатніх правових підстав, вимога позивача про їх стягнення ґрунтується на нормах ст. 929 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», ст. 1212 ЦК України. Разом з тим зазначає, що відсутність договірних відносин позивача з перевізником про надання послуг перевезення не позбавляє його права вимоги до ДП «Донецька залізниця». Також вказує, що залізнична накладна № АТ882307, додана до позову, свідчить про укладення вантажовідправником і залізницею (перевізником) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача - ПАТ "Алчевський металургійний комбінат". Право на пред'явлення ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" позову до ДП «Донецька залізниця» відносно переборів платежів, сплачених при відправленні вантажу, передбачено Статутом, оскільки позивач є одержувачем вантажу. Вважає, що згідно законодавчих норм як вантажоодержувач має право вимагати повернення йому неправомірно списаної відповідачем з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" суми. Поряд з цим позивач пояснює, що у нього відсутні наступні документи: оригінал договору, укладений між відповідачем та третьою особою на здійснення перевезень, оскільки не є стороною вказаного договору, оригінал наказу начальника служби комерційної роботи та маркетингу ДП «Донецька залізниця», а також відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46, відомість плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, акти про затримку вагонів форми ГУ-23а, накази про затримку вагонів, докази здійснення телеграфного повідомлення, акти залізниці щодо користування вагонами та їх зберігання, оскільки вони залізницею не складались.

23.06.2015 року на електронну адресу суду від відповідача надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній повідомляє про неможливість прибути в судове засідання, призначене на 24.06.2015 року о 12:00, у зв'язку з припиненням пасажирського сполучення, в т.ч. між містом Донецьк та містом Запоріжжя. При цьому також додатково зазначає, що між позивачем та ДП «Донецька залізниця» були укладені договори перевезення, тобто залізничні накладні, які є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача (яким є позивач), та умовами яких не передбачено списання коштів за перевезення з особового рахунка позивача. Тому відповідач вважає, що ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" є неналежним позивачем у справі, оскільки згідно даних накопичувальної картки № 09090096 збори за послуги, пов'язані з перевезенням вантажів були списані з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" № 9101310, а не з особового рахунку позивача, через що у позивача відсутні підстави для стягнення 1861385,04 грн. з залізниці. Разом з тим зазначає, що договірні відносини щодо розрахунку за перевезення вантажу ДП «Донецька залізниця» мала з експедитором ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", а не з позивачем, тому вважає, що належним позивачем у даній справі повинен бути експедитор - третя особа на стороні позивача ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", який був платником збору за зберігання вагонів та плати за користування вагонами, правильність списання яких в своєму позові оскаржує позивач. Просить у задоволенні позову відмовити.

04.08.2015 року на адресу суду від відповідача надійшли раніше отримані електронною поштою письмові пояснення щодо позову в оригіналі. При цьому в підтвердження договірних правовідносин з третьою особою відповідач до вказаних пояснень долучив копію договору № Е-080131 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 28.12.2010 року

28.10.2015 року на адресу суду від відповідача у справі надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- у позивача відсутні підстави для стягнення 1861385,04 грн. з залізниці, оскільки відносини щодо розрахунку за перевезення вантажу ДП «Донецька залізниця» мала з експедитором ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", а не з позивачем;

- особовий рахунок та код платника - експедитора вантажовласників № 9101310 був відкритий третій особі на підставі договору № Е-080131 від 28.12.2010 року, укладеного третьою особою з відповідачем, умовами якого і регулювалися правовідносини між ними, посилання саме на цей договір міститься в рахунках-переліках, згідно яких відбувся спірний облік використаних коштів;

- предметом договору № Е-080131 від 28.12.2010 року є проведення експедитором (третьою особою) розрахунків з залізницею за надані нею послуги, при цьому ніде у вказаному договорі не зазначено, що оплата послуг залізниці здійснюється третьою особою за рахунок коштів його клієнтів;

- за умовами договору № Е-080131 від 28.12.2010 року одержані від експедитора (третьої особи) кошти залізниця зараховує на особовий рахунок та в міру виконання перевезень і надання послуг і відображає їх у особовому рахунку;

- вказує, що виявивши необґрунтоване відображення у своєму особовому рахунку суми 1861385,04 грн., як використаної, третя особа мала би звернутися до відповідача з відповідною вимогою про відновлення цієї суми на своєму рахунку, однак не здійснивши навіть спроби відновити порушене право, виставила на адресу позивача рахунок № 1207 від 24.09.2014 року та акт № 920 від 30.09.2014 року про надання транспортно-експедиторських послуг, в якому була відображена спірна сума як вартість послуг, наданих позивачу третьою особою, вказаний акт був підписаний позивачем без будь-яких зауважень;

- зазначає, що позивач, підписавши акт № 920 від 30.09.2014 року про надання транспортно-експедиторських послуг, підтвердив факт отримання відповідної послуги з боку третьої особи на умовах укладеного з нею договору експедирування;

- не існує причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача щодо порядку нарахування та відображення в особовому рахунку третьої особи спірної суми та перерахунком тотожної суми позивачем третій особі, оскільки відображення відповідачем спірної суми з особового рахунку третьої особи, як використаної, відбулось в межах правовідношень, що регулюються умовами договору № Е-080131, а оплата позивачем третій особі вартості наданих нею послуг за актом № 920 від 30.09.2014 року відбулось в межах правовідношень, що регулюються умовами договору експедирування. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Також посилається на наявність судової практики в аналогічних справах № 908/1958/15-г, № 908/1633/15, № 908/1139/15, № 908/1964/15, № 908/2020/15, № 908/2021/15, № 908/2059/15, в яких прийняті судові рішення на користь ДП «Донецька залізниця».

Представники позивача та третьої особи в судове засідання 28.10.2015 року не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою про оголошення відкладення від 06.10.2015 року, яка містить підписи останніх.

Представник відповідача в судовому засіданні 28.10.2015 року проти позову заперечив.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, заперечення відповідача, пояснення третьої особи у справі, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 12.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні", далі Експедитор, та Публічним акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат", далі Замовник, був укладений договір № 062/248 про надання транспортно-експедиторських послуг, далі Договір, який (п. 2.1.) регулює взаємовідносини сторін, пов'язані з наданням Експедитором за плату і за рахунок Замовника послуг з організації та супроводження перевезень Вантажу Замовника, що перевозиться залізничним транспортом територією України, а також вивозиться/ввозиться в митному режимі експорту/імпорту.

До вказаного Договору між сторонами був підписаний протокол розбіжностей та додаткові угоди № 2 від 01.02.2013 року, № 3 від 13.12.2013 року, № 4 від 13.12.2013 року, № 5 від 26.11.2014 року.

Згідно з п. 4.1.1. Договору Експедитор зобов'язується надавати послуги відповідно до узгодженої сторонами заявки. При цьому Заявка вважається прийнятою з моменту її підтвердження Експедитором, як це визначено в розділі 3 даного Договору.

Умовами п. 4.2.4. Договору передбачений обов'язок Замовника забезпечувати своєчасну і в повному обсязі оплату робіт і послуг Експедитора відповідно до розділу 5 даного Договору.

Відповідно до п. п. 5.2., 5.4., 5.5. Договору оплата послуг Експедитора по погодженим Заявкам здійснюється Замовником щомісячно на умовах 100% попередньої оплати на підставі рахунків Експедитора, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення рахунку, але в будь-якому випадку не пізніше, ніж за 3 (три) календарні дні до дати початку перевезень за даним Договором. Протягом 3 (трьох) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим, Експедитор надає Замовнику Акт наданих послуг, рахунок, розрахунок обсягу наданих послуг та податкову накладну в електронному вигляді з додаванням оригіналів до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання зазначених документів або їх копій розглянути їх, підписати і завірити печаткою Акт надання послуг і направити Експедитору. Датою надання послуг за цим Договором є дата складання Акту наданих послуг.

Згідно з п. 8.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 26.11.2014 року) договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2015 року включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Так, на виконання умов укладеного Договору було організовано перевезення вантажу руда залізна агломераційна (аглоруда) за залізничною накладною № АТ882307 від 24.07.2014 року зі ст. Стойленська ДП "Південно-Східна залізниця" (відправник - ПАТ "Стойленський ГЗК") з призначенням на ст. Комунарськ ДП "Донецька залізниця" на адресу позивача. Як вбачається з відомості вагонів, яка міститься в матеріалах справи, перевезення вантажу здійснювалось у 64 вагонах.

Платником в інтересах позивача за здійснення вищезазначеного перевезення в рамках Договору виступало Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні".

У зв'язку з проведенням активної фази антитерористичної операції (АТО) на території Донецької і Луганської областей України та пошкодженням залізничної інфраструктури, з 28.07.2014 року і до відміни Укрзалізницею введено конвенційну заборону (розпорядження № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року) на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станцій залізниць України, країн СНД і Балтії на станції Дебальцеве, Дебальцеве-Сортувальна, Комунарськ та інших станцій Донецької залізниці.

Ці обставини призвели до того, що 60 завантажених вагонів, які прямували: зі ст. Стойленська ДП "Південно-Східна залізниця" з призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" відповідно до конвенційної заборони № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року були зупинені залізницею на шляху слідування по ст. Межова ДП "Донецька залізниця".

Оскільки передбачити термін дії конвенційної заборони № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 року було неможливо, а залізниця зобов'язань з доставки вантажу одержувачу не виконувала, з метою виключення невиробничих простоїв вагонів, а також щоб уникнути розкрадання вантажу, разобладнання вагонів у зв'язку з тривалим простоєм вагонів в покинутих потягах, одержувач (позивач) був змушений здійснити переадресування вищезазначених вагонів на нову станцію призначення - ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця" на адресу нового одержувача - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського".

Листом № 062/7а-677 від 03.09.2014 року позивач звернувся до начальника служби комерційної роботи та маркетингу Донецької залізниці та начальника станції Межова Донецької залізниці з проханням здійснити переадресування 60 завантажених вагонів, які прямували зі ст. Стойленська ДП "Південно-Східна залізниця" призначенням на ст. Комунарськ на адресу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" за первинними документами на нову станцію призначення (ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця" на адресу нового вантажоодержувача - ПАТ "ДМК ім. Дзержинського"), а саме номери вагонів: 68638402, 68387950, 56323322, 67468173, 67441618, 55428981, 67328385, 67255737, 67133819, 670179447, 55286959, 56299993, 66457912, 55278535, 55448765, 55224372, 55266233, 55265920, 55410179, 56499684, 56392301, 52231685, 56399868, 56358138, 55421945, 52367232, 52224318, 56022478, 64661622, 63566681, 52356649, 62089602, 60685211, 52174034, 56282080, 52214244, 58660978, 58657420, 58587668, 58587403, 57953911, 57917445, 56762313, 56629314, 56512890, 56447493, 56436694, 56197551, 55490809, 55386007, 55132633, 55065833, 54134788, 538441516, 53614210, 53043717, 52899317, 52491834, 52289857, 60150588, № накладної АТ882307. При цьому в листі позивач зазначив, що переадресування проводиться в зв'язку з проведенням активної фази АТО та неможливістю транспортування вантажів, а також введеною конвенційною забороною № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р., оплату перевізних платежів та додаткових зборів здійснює відповідний експедитор.

В свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" звернулося до ДП "Донецька залізниця" з листом № МИ-1034 від 03.09.2014 року, в якому підтверджує оплату та дає згоду на списання з особового рахунку залізничного тарифу та усіх належних платежів за перевезення вантажу у вагонах власності ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", в т.ч. вищезазначених переадресованих вагонів по ст. Межева ДП "Донецької залізниці" на нову станцію призначення - ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця" на адресу нового одержувача - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

За результатами розгляду листа ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" 08.09.2014 року був виданий наказ ДП "Донецька залізниця" № 1848 за підписом начальника служби, за яким відбулась заявлена переадресація вказаних вагонів на ст. Дніпродзержинськ ДП "Придніпровська залізниця".

09.09.2014 року по станції Межова ДП "Донецька залізниця", крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку ТОВ " Перша вантажна компанія в Україні" по ДП "Донецька залізниця" № 9101310 по накопичувальній картці № 09090096 були списані:

збір за зберігання вагонів на коліях загального користування в розмірі 1114210,92 грн. (з ПДВ);

плата за користування вагонами в розмірі 746791,20 грн. (з ПДВ);

телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника в розмірі 382,92 грн. (з ПДВ).

Всього 1861385,04 грн. (з ПДВ). Списання коштів з особового рахунку № 9101310 ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" у вказаній сумі підтверджується випискою по його рахунку, яка міститься в матеріалах справи (а.с. 129).

В подальшому в порядку п. 5.2. Договору ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" 24.09.2014 року виставило на адресу позивача рахунок № 1207 та акт № 920 про надання транспортно-експедиторських послуг від 30.09.2014 року, в якому були враховані вищезазначені витрати ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", здійсненні ним в інтересах позивача.

Позивач в позовній заяві зазначає, що відшкодував ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" понесені останнім витрати, в тому числі і витрати, понесені ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" у зв'язку із здійсненням за заявкою позивача переадресування 60 завантажених вагонів: збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, плати за користування вагонами та телеграфного збору за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника, що підтверджується засвідченою копією платіжного доручення № 16526 від 12.09.2014 року.

На думку позивача, списання залізницею з особового рахунку ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" збору за зберігання вагонів на коліях загального користування, плати за користування вагонами за їх простій на коліях станції Межова ДП "Донецька залізниця", а також телеграфного збору відбулося через конвенційну заборону № ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014 р. (не з вини позивача) та є необґрунтованим.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача претензію № 062/7а-797 від 05.11.2014 року на суму 1861385,04 грн., що підтверджується кур'єрською накладною, яка знаходиться в матеріалах справи. Втім вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання, надмірно списані грошові кошти відповідачем не повернуті.

Позивач вказує, що звертається до суду з позовом, оскільки неправомірне списання відповідачем сум збору за зберігання вагонів, телеграфного збору та плати за користування вагонами порушує його права та інтереси як клієнта за договором транспортного експедирування, за рахунок якого надає послуги експедитор.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами склалися правовідносини, які виникли з договору перевезення вантажу, що регулюються нормами ЦК України (глава 64), Статутом залізниць України, Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644, Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113 та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічний припис містить ст. 307 ГК України.

Частиною 5 ст. 307 ГК України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" (далі - Закон) визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Статуту залізниць України (далі - Статут), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457 (із подальшими змінами), Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Аналогічне викладено в п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року.

Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній (п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644).

З наявної в матеріалах справи залізничної накладної № АТ882307 від 24.07.2014 року вбачається, що ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" (позивач) не є стороною договору перевезення, а був визначений одержувачем вантажу, тобто по суті третьою стороною, на користь якої повинно було здійснено перевезення вантажу згідно з відомістю вагонів.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв'язку з тим, що відповідач без достатніх правих підстав списав грошові кошти з особового рахунку № 9101310 ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" (третьої особи у справі), яке діяло як експедитор позивача за його рахунок, по накопичувальній картці № 09090096 від 09.09.2014 року на суму 1861385,04 грн. (з ПДВ).

В процесі розгляду справи встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" (далі - Експедитор) та Державним підприємством "Донецька залізниця" укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № Е-080131 від 28.12.2010 року (далі - Договір № Е-080131), предметом якого (п. 1.1.) є проведення Експедитором розрахунків з Залізницею за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги Вантажовідправникам/Вантажоодержувачам (далі-Вантажовласникам).

Пунктом 1.3. Договору № Е-080131 передбачені умови оплати саме Експедитором вартості послуг Залізниці (оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, збори за подачу і забирання вагонів і інші додаткові послуги) наданих Вантажовласникам, при здійсненні експортно-імпортних та внутрішніх перевезень, а також інших послуг по договірним тарифам.

При цьому умовами п. 2.1.3. Договору № Е-080131 сторони визначили, що для проведення розрахунків і обліку сплачених сум відкрити для Експедитора особовий рахунок з присвоєнням єдиного коду платника 9101310.

Пунктом 2.2.5 Договору № Е-080131 передбачений обов'язок Експедитора здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та інші транспортні послуги на умовах цього договору шляхом перерахування коштів в сумах, відповідних до обсягу перевезення на доходно-розподільчий рахунок ЄТехПД Яснувата № 19 в Донецькій філії ПАТ «АБ «Експрес-Банк», МФО 335838, код за . Розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається Експедитором, виходячи з очікуваного обсягу перевезень вантажів та інших послуг на підставі діючих тарифів. Одержані кошти Залізниця зараховує на особовий рахунок Експедитора (пункт 3.1. Договору № Е-080131).

Згідно з п. 3.2. Договору № Е-080131 у міру виконання перевезень і надання послуг Вантажовласникам Залізниця відображає в особовому рахунку Експедитора використання коштів для оплати перевезень вантажів, за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг, на підставі відповідних документів.

Відповідно до п. 7.4. Договору № Е-080131 (в редакції додаткової угоди № 8 від 24.12.2014 року) термін його дії пролонгований до 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за договором.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що особовий рахунок № 9101310 був відкритий відповідачем третій особі на підставі укладеного договору Е-080131 від 28.12.2010 року, і саме в рамках вказаного договору відбулось списання грошових коштів в сумі 1861385,04 грн., які є предметом поданого позивачем в даній справі позову.

Виходячи з пункту 2.1. "Правил розрахунків за перевезення вантажів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року № 644, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 року за № 864/5085 (далі - "Правила розрахунків") розрахункові підрозділи залізниць здійснюють безготівкові розрахунки з відправниками, одержувачами та експедиторами через установи банків за перевезення вантажів, вантажобагажу та за надання додаткових послуг. Пунктом 2.3. Правил розрахунків встановлено, що розрахунки за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і відправником (одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору. Згідно з договором залізниця відкриває особовий рахунок кожному відправнику (одержувачу, експедитору) з присвоєнням коду платника.

За пунктом 2.5. Правил розрахунків платник згідно з договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу кошти для оплати перевезень і додаткових послуг. Розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг (частини перша пункту 2.6 Правил розрахунків).

Разом з тим п. 4.1. Договору № Е-080131 передбачено, що у разі виявлення неправильного відображення в особовому рахунку використання коштів Експедитора Залізниця вносить відповідні зміни до його особового рахунку.

В матеріалах справи міститься наданий третьою особою лист № МИ-1083 від 11.09.2014 року, адресований начальнику ДП «Донецька залізниця», в якому ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" вимагало повернути на його особовий рахунок № 9101310 безпідставно нараховані збори за простій та зберігання 60 вагонів ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» на шляхах загального користування, які прямували на станцію Комунарськ за залізничною накладною АТ 882307 та були зупинені на станції Межова. Однак докази направлення третьою особою вказаного листа на адресу ДП «Донецька залізниця» в матеріалах справи відсутні.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, третя особа 24.09.2014 року виставила на адресу позивача рахунок № 1207 та акт про надання транспортно-експедиторських послуг № 920 від 30.09.2014 року, де була відображена спірна сума списаних з особового ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні" зборів як вартість послуг, наданих позивачу третьою особою. Акт був підписаний позивачем без зауважень.

Відповідно до пункту 5.5., 5.4. Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 062/248 від 12.12.2012 року датою надання послуг за цим Договором є дата складання Акту наданих послуг. Протягом 3 (трьох) календарних днів місяця, наступного за розрахунковим, Експедитор надає Замовнику Акт наданих послуг, рахунок, розрахунок обсягу наданих послуг та податкову накладну в електронному вигляді з додаванням оригіналів до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Замовник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати отримання зазначених документів або їх копій розглянути їх, підписати і завірити печаткою Акт надання послуг і направити Експедитору. У випадку якщо у Замовника є заперечення і/або зауваження щодо обсягу та/або якості наданих послуг, Замовник підписує Акт з розбіжностями, при цьому в Акті фіксуються всі розбіжності і додаються до нього документи, оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства, що обґрунтовують ці розбіжності.

Таким чином, позивач, підписавши акт про надання транспортно-експедиторських послуг № 920 від 30.09.2014 року без будь-яких зауважень, фактично підтвердив факт отримання відповідної послуги з боку третьої особи на умовах укладеного з нею Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 062/248 від 12.12.2012 року та платіжним дорученням № 16526 від 12.09.2014 року позивач добровільно сплатив третій особі кошти за надані транспортно-експедиторські послуги згідно вказаного договору. Тобто позивач фактично прийняв належне виконання наданих третьою особою транспортно-експедиційних послуг без зауважень і сплатив вартість цих послуг. Однак вказані обставини не свідчать, що позивач має право стягувати з ДП "Донецька залізниця" списану з рахунку третьої особи суму грошових коштів як плату за надання послуг.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відображення відповідачем спірної суми в розмірі 1861385,04 грн. на особовому рахунку № 9101310 третьої особи, як використаної, відбулось в межах правовідносин, що регулюються умовами Договору № Е-080131 від 28.12.2010 року, а оплата позивачем третій особі вартості наданих нею послуг за актом № 920 від 30.09.2014 року відбулась в межах правовідносин, що регулюються умовами Договору про надання транспортно-експедиторських послуг № 062/248 від 12.12.2012 року. Аналогічна правова позиція також викладена в постановах Донецького апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року у справі № 908/1958/15-г та від 22.07.2015 року у справі № 908/1139/15-г за аналогічним предметом спору .

Оскільки списання спірної суми в розмірі 1861385,04 грн. (що є предметом поданого позову) відповідачем здійснено на підставі Договору № Е-080131 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 28.12.2010 року, і списання було здійснено з рахунку, третьої особи ТОВ "Перша вантажна компанія в Україні", а не позивача, позивач не є стороною даного двохстороннього договору, відтак у останнього відсутні підстави для стягнення спірних коштів з ДП «Донецька залізниця». З врахуванням викладеного твердження позивача щодо завдання йому відповідачем фактичної майнової шкоди не ґрунтуються на матеріалах справи та є безпідставними.

Матеріали справи (з урахуванням пояснень позивача від 28.05.2015 року) свідчать, що позивач підставою заявлених позовних вимог визначив ст. 929 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та ст. 1212 ЦК України, зазначивши при цьому, що відповідач отримав грошові кошти в сумі 1861385,04 грн. без достатніх правових підстав.

Згідно з вимогами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

Шповернення виконаного за недійсним правочином;

Швитребування майна власником із чужого незаконного володіння;

Шповернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

Швідшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного ст. 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав.

Законодавець неодноразово звертав увагу на застосування правил інституту безпідставного отримання майна чи грошових коштів, зокрема на те, що норми інституту набуття або збереження майна або грошових коштів без достатньої правової підстави підлягають застосуванню коли передання майна, в тому числі перерахування грошової суми, здійснено на виконання правочину, який відповідно до закону не може бути визначений вчиненим, або на виконання договору, який згідно з законом не може бути визначений укладеним як це передбачено у п. 1 частини третьої ст. 1212 ЦК України.

Поняття «за рахунок іншої особи» означає, що одночасно відбувається два моменти: придбання або збереження майна однією особою та втрата майна іншою особою. Тобто, ця стаття передбачає позадоговірні зобов'язання, які виникають внаслідок придбання або зберігання майна чи грошових коштів за рахунок іншої особи без достатніх підстав. Факт набуття або збереження майна чи грошових коштів без належних правових підстав одним суб'єктом правовідносин за рахунок іншого суб'єкта правовідносин зумовлює виникнення зобов'язань особливого виду, які мають назву кондикційних. Кондикційні зобов'язання відносяться до позадоговірних зобов'язань. Головною метою кондикційних зобов'язань є відновлення майнового положення того суб'єкта, за рахунок котрого інший суб'єкт безпідставно збагатився.

Втім, наявність договірних відносин між відповідачем та третьою особою за договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № Е-080131 від 28.12.2010 року, в рамках якого відбулося списання з особового рахунка третьої особи коштів в сумі 1861385,04 грн., які є предметом поданого в даній справі позову, в т.ч. договірний характер правовідносин між позивачем та третьою особою за договором про надання транспортно-експедиторських послуг № 062/248 від 12.12.2012 року, в межах якого була здійснена оплата позивачем третій особі вартості наданих нею послуг за актом № 920 від 30.09.2014 року, виключають можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Вказана правова позиція викладена в Листах Верховного суду України від 01.02.2014 року та від 01.03.2015 року.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не доведено суду факт порушення його прав та інтересів з боку відповідача у зв'язку зі списанням останнім з особового рахунку експедитора сум збору за зберігання вагонів, телеграфного збору та плати за користування вагонами, в т.ч. підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення неправомірно списаних грошових коштів в сумі 1861385,04 грн. слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 37227,70 грн. покладаються на позивача у справі - Публічне акціонерне товариство "Алчевський металургійний комбінат", згідно вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.10.2015 року згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення неправомірно списаних грошових коштів в сумі 1861385,04 грн. - відмовити.

Повне рішення складено - 02.11.2015 року

Головуючий суддя О.Г. Смірнов

Судді В.Л. Корсун

К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.