ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р.Справа № 922/5118/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства банку "Меркурій", м. Харків
до Приватного підприємства "Спецавтопостач", м. Харків
про стягнення коштів у розмірі 15173,20 дол. США та 94,91 грн.
за участю представників:

від позивача - Полетаєва Т.Ю., довіреність №20 від 12.06.2015р.

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство банк "Меркурій", м.Харків (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Спецавтопостач", м. Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення коштів у розмірі 15173,20 дол. США та 94,91 грн.

В судовому засіданні 29.09.2015 оголошено перерву до 20.10.2015.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його представник у судовому засіданні 29.09.2015 позов не визнав, просив розгляд справи відкласти та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Для надання відповідачу можливості ознайомитися з матеріалами справи та надати відзив, судом оголошувалася перерва до 20.10.2015, однак відповідач своїм правом не скористався, відзиву не надав, в призначене судове засідання та для ознайомлення зі справою свого представника не направив. Про дату, час та місце судового засідання представник відповідача був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис на листі фіксації осіб, що прибули в судове засідання 29.09.2015.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

13 серпня 2010 року між позивачем, як кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Енергія", м.Харків, як первісним боржником, та відповідачем, як новим боржником, укладено Договір про переведення боргу за яким відповідач взяв на себе зобов'язання первісного боржника за Договором № 02-06К-56 на не відновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті від 16.05.2003, укладеним між позивачем та ТОВ «Авто-Енергія».

У зв'язку з цим, до Договору № 02-06К-56 на невідновлювальну кредитну лінію в іноземній валюті від 16.05.2003 (далі за текстом - Кредитний Договір) були внесені зміни додатковою угодою від 13.08.2010, укладеною між позивачем, як кредитором, та відповідачем, як позичальником.

Даною Додатковою угодою Кредитний договір викладено в новій редакції, за якою встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 797450,00дол.США з кінцевим строком повернення 27.12.2010 під 13% річних (пункти 1.2-1.4 Кредитного Договору).

До Кредитного Договору сторонами неодноразово вносилися зміни шляхом укладення додаткових угод щодо зміни розміру ліміту, які здійснювалися з урахуванням здійснених відповідачем погашень, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним Договором. Також змінювалися строки повернення кредиту та процентів, розміри комісійної винагороди.

Зокрема, додатковою угодою №9 від 13.12.2013 було встановлено: ліміт кредитної лінії у розмірі 675000,00дол.США (пункт 1.2 Кредитного Договору); кінцевий термін повернення заборгованості за кредитною лінією - 11.12.2014 (пункт 1.4 Кредитного Договору). А додатковою угодою №10 від 27.12.2013 сторонами узгоджено строк сплати нарахованих процентів за період з 01.12.2013 по 31.12.2013 - не пізніше 23.01.2014 (пункт 3.1 Договору).

В подальшому дані умови Кредитного Договору не змінювалися.

Як свідчать матеріали справи, розмір заборгованості відповідача за кредитом відповідав встановленому ліміту і станом на 13.12.2013 складав 675000,00дол.США, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним Договором.

Таким чином, позивач свої зобов'язання за Кредитним Договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу грошові кошти в розмірі встановленого кредитного ліміту.

За умовами пунктів 5.2.2 та 5.2.4 Кредитного Договору відповідач був зобов'язаний здійснити погашення кредиту в повному обсязі не пізніше дати, встановленої пунктом 1.4. даного договору. Сплачувати кредитору проценти за користування кредитом у порядку, встановленому розділом 3 даного договору.

Згідно пункту 5.3.2 Кредитного Договору у разі невиконання відповідачем своїх зобов'язань позивач має право достроково звернути стягнення на кредит, проценти по ньому та застосувати штрафні санкції.

В строки, встановлені пунктом 3.1 Кредитного Договору, відповідач не сплатив позивачу проценти за користування кредитними коштами, в результаті чого, за розрахунком позивача, станом на 31.01.2014 за відповідачем утворилася заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 7451,67дол.США.

Відповідно до пункту 6.1 Кредитного Договору, у випадку порушення строків повернення кредиту, сплати процентів позичальник сплачує кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ України від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

З метою погашення заборгованості за виконання Угоди про надання міжбанківського кредиту від 13.01.2014 в розмірі 3000000,00грн., укладеної між позивачем та Публічним акціонерним товариством «Апекс-Банк», м.Київ, позивач на користь ПАТ «Апекс-Банк» відступив право вимоги усіх майнових прав до відповідача за Кредитним Договором з усіма додатковими угодами до нього, про що банками укладено Договір відступлення права вимоги (заміну сторони) №1 від 01.02.2014.

Згідно з пунктом 3.3 вказаного Договору відступлення права вимоги позивач несе відповідальність за виконання відповідачем належним чином та в повному обсязі обов'язків за Кредитним Договором (солідарна відповідальність відповідача та позивача) у зв'язку тим, що Договір відступлення має мішану форму та містить умови договору поруки, передбачені у ст.ст. 553-559 Цивільного кодексу України.

Позивачем надано суду копії листів позивача №436/08 від 03.02.2014 та ПАТ "Апекс-Банк" №104 від 04.02.2014 з доказами надсилання/вручення, якими відповідача повідомлено про відступлення права вимоги за Договором відступлення права вимоги (заміну сторони) №1 від 01.02.2014.

На підставі пункту 3.3 Договору відступлення права вимоги (заміну сторони) №1 від 01.02.2014, у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним Договором, позивач виконав вимогу №207 від 03.03.2014 ПАТ «Апекс-Банк» та сплатив за відповідача прострочену суму кредиту за графіком - 1000,00дол.США, прострочені проценти за лютий 2014 року - 6721,53 дол. США (674000,00*13%/365*28), пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань 94,41 грн., що підтверджується реєстрами платіжних документів по ПП "Спецавтопостач" за 05.03.2014.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, позивач звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 15173,20дол.США простроченої заборгованості за кредитом та процентами та 94,41грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Кредитним Договором та наявність у нього станом на 31.01.2014 заборгованості за простроченими процентами у розмірі 7451,67дол.США.

Відповідно до статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із статтею 552 ЦК України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 статті 556 ЦК України передбачено, що до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 7721,53 дол.США та 94,41 грн. сплачених позивачем ПАТ «Апекс-Банк» за умовами Договору відступлення права вимоги (заміну сторони) №1 від 01.02.2014.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження погашення вищевказаної заборгованості, а також не навів власний розрахунок заборгованості, у зв'язку з чим суд вважає позовні вимоги про стягнення 15173,20дол.США та 94,41грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

При цьому, суд враховує, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати (частина 1 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки позивач згідно діючого на момент подачі позову (31.08.2015) законодавства був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне визначити ціну позову у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого НБУ на день подачі позову.

Відповідно до повідомлення НБУ від 31.08.2015 офіційний курс гривні до доларів США дорівнював 2118,5441грн. за 100 дол.США.

Відповідно ціна позову складає 321545,34грн. (321450,93грн. (гривневий еквівалент суми 15173,20дол.США) + 94,41грн.).

Отже, згідно положень статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на дату подання позову) ставка судового збору за подачу даного позову дорівнює 2% від ціни позову, тобто 6430,91грн.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Спецавтопостач" (61022, м.Харків, пров.Ботанічний, 4, ) на користь Публічного акціонерного товариства банк "Меркурій" (61002, м. Харків, вул.Петровського, 23, ) 15173,20дол.США заборгованості, 94,41грн. пені.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Приватного підприємства "Спецавтопостач" (61022, м.Харків, пров.Ботанічний, 4, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 6430,91грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 26.10.2015 р.

Суддя М.В. Калантай