ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26 жовтня 2015 року Справа № 915/1798/15

Суддя Бездоля Ю.С., розглянувши матеріали позовної заяви за вх.№19643/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27Т, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (54003, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)

про: стягнення 93517,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 93517,39 грн.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, в т.ч. обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Подана Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» позовна заява за вих.№22/3-27569 від 29.08.2015р. (за вх.№19643/15 від 22.10.2015р.) і додані до неї документи не містять обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення з відповідача суми.

Дана обставина є підставою для повернення позивачу позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності до ч.2 ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

За вимогами ч.1, п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 93517,39 грн.

Таким чином, за подання позову про стягнення з відповідача 93517,39 грн. ставка судового збору складає 1402,76 грн. (93517,39х1,5%).

Між тим, до позовної заяви за вих.№22/3-27569 від 29.08.2015р. (за вх.№19643/15 від 22.10.2015р.) Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» взагалі не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Водночас Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» в додатку до позовної заяви подано суду клопотання за вих.№22/3-36848 від 20.10.2015р. (за вх.№19666/15 від 22.10.2015р.) про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі на підставі ст. 8 Закону України «Про судовий збір». В обґрунтування поданого клопотання позивач послався на неплатоспроможність та важке фінансове становище через те, що він знаходиться в процедурі ліквідації.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вимогами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Така ж правова позиція викладена і у п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (з наступними змінами і доповненнями).

Доказів на підтвердження дійсного фінансового стану Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1», який на даний час перешкоджає позивачу сплатити судовий збір у встановлених порядку та розмірі (як-то фінансова звітність тощо), позивачем суду не подано.

З огляду на не доведення Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» обставин того, що майновий стан позивача перешкоджає йому на даний час сплатити судовий збір у встановлених порядку та розмірі, не доведення позивачем обставин свого тяжкого майнового стану, не поданням ним до суду в обґрунтування заявленого клопотання фінансової звітності тощо, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочення Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський ОСОБА_1» сплати судового збору, а тому відмовляє у задоволенні заявленого останнім клопотання. При цьому господарський суд вважає, що знаходження позивача у процедурі ліквідації автоматично не доводить обставину відсутності у позивача коштів на сплату судового збору.

За таких обставин слід повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» і додані до неї документи без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України у звязку з тим, що до позовної заяви за вих.№22/3-27569 від 29.08.2015р. (за вх.№19643/15 від 22.10.2015р.) не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ч.3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Керуючись п.п. 3, 4 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» за вих.№22/3-27569 від 29.08.2015р. (за вх.№19643/15 від 22.10.2015р.) на 2 (двох) аркушах і додані до неї документи повернути без розгляду.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Додаток:

- позовна заява на 2 (двох) аркушах та додані до неї документи на 12 (дванадцяти) аркушах, в т.ч. клопотання про відстрочення сплати судового збору за вих.№22/3-36848 від 20.10.2015р. (за вх.№19666/15 від 22.10.2015р.).

Суддя Ю.С. Бездоля