РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/23481/15
За позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюка Ігоря Івановича

До Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

Про стягнення 576 430,27 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мартиновський Д.П.

Противень С.Л.

В судовому засіданні 28.10.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

03.09.2015 до Господарського суд м. Києва надійшла позовна заява від 31.08.2015 Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "ПОРТО-ФРАНКО", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ "ПОРТО-ФРАНКО" Красюка Ігоря Івановича (надалі - позивач) про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" (надалі - відповідач) 576 430,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на думку позивача не належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Договором про встановлення кореспондентських відносин № КС 8149 у доларах США.

Ухвалою від 07.09.2015 було порушено провадження у даній справі № 910/23481/15 та призначено її розгляд в засіданні на 16.09.2015.

16.09.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

16.09.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

05.10.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові документи по справі.

06.10.2015 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

В судових засіданнях 16.09.2015 та 07.10.2015 оголошувались перерви.

15.10.2015 через канцелярію суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представник позивача не з'явився, однак через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представник відповідача з'явився та надав пояснення по справі.

Ухвалою суду від 21.10.2015 суд відклав розгляд справи на 28.10.2015.

В судове засідання, призначене на 28.10.2015, представник відповідача з'явився та підтримав позовні вимоги.

В судове засідання, призначене на 28.10.2015, представник позивача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в своєму позові (з посиланням на відповідні SWIFT- повідомлення, що підтверджують баланс по рахункам, та договори про встановлення кореспондентських відносин) зазначає, що на його кореспондентських рахунках, відкритих в Банку, знаходяться грошові кошти, які Банк безпідставно відмовляється перераховувати (повертати), незважаючи на численні вимоги Позивача, чим порушує договірні зобов'язання та вимоги чинного законодавства.

На підставі Договору № КС 8146 від 21.12.2005 про встановлення кореспондентських відносин (в українських гривнях) та Договору №КС 8148 від 21.12.2005 року про встановлення кореспондентських відносин (в доларах США) між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини, в той же час Банк належним чином не виконує прийняті на себе договірні зобов'язання по виконанню розпоряджень клієнта, у зв'язку з чим Позивач звертається за захистом свого порушеного права до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до SWIFT- повідомлення, на яке посилається Позивач у своєму позові для підтвердження наявності коштів на рахунку в гривнях (44 242,54 грн.), вбачається, що такі кошти станом на 01.12.2014 обліковувалися на рахунку № 9088, що відповідно до Постанови Правління НБУ № 280 від 17 червня 2004 Про затвердження Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України (надалі - Постанова НБУ № 280) є дійсно кореспондентським рахунком іншого банку та був відкритий Позивачеві на підставі укладеного між Банком та Позивачем Договору № КС 8146 від 21.12.2005 року про встановлення кореспондентських відносин (в українських гривнях).

В той же час, відповідно SWIFT- повідомлення, на яке посилається Позивач у своєму позові для підтвердження наявності коштів на рахунку в доларах США станом на 29.09.2014 р., вбачається, що грошові кошти, які вимагає повернути Позивач, обліковуються на рахунку № 1602348, що відповідно до Постанови НБУ № 280 не є кореспондентським рахунком та до зазначеного рахунку не застосовуються положення укладеного між сторонами Договору № КС 8148 від 21.12.2005 року про встановлення кореспондентських відносин (в доларах США).

Позивач стверджує, що Банк, в порушення договірних зобов'язань та положень чинного законодавства не виконує розпорядження Позивача щодо перерахування грошових коштів з кореспондентського рахунку, відкритого в Банку.

Згідно ч. 4 ст. 72 «Договір банківського рахунка» гл. 72 «Банківський рахунок» Цивільного кодексу України, положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті.

Згідно ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»:

Банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки.

Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

Відкриття кореспондентських рахунків здійснюється шляхом встановлення між банками кореспондентських відносин у порядку, що визначається Національним банком України, та на підставі відповідного договору.

Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

21.12.2015 між Банком та Позивачем укладено договір № КС 8146 про встановлення кореспондентських відносин, на підставі якого між сторонами було встановлено кореспондентські відносини з метою розрахунків по операціям з платіжним картками, а також підвищення ефективності фінансової діяльності і обігу грошових коштів та Позивачу було відкрито кореспондентський рахунок типу «ЛОРО» в українських гривнях №9088.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068, ст. 1071 Цивільного кодексу України, Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п. 27.3 ст. 27 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки виконують міжбанківський (внутрішньобанківський) переказ на підставі міжбанківських розрахункових документів.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу 3 Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, що затверджена Постановою Правління Національного банку України від 16 серпня 2006 року N 320, міжбанківський переказ здійснюється банками на підставі міжбанківських розрахункових документів, що можуть бути передані на електронних чи паперових носіях.

Міжбанківський електронний розрахунковий документ має обов'язково містити реквізити документа, на підставі якого він сформований, відповідно до пункту 3 глави 2 розділу І цієї Інструкції.

Відповідно до п. 1 глави 2 розділу 1 форми міжбанківських розрахункових документів, їх реквізити та порядок їх оформлення мають відповідати вимогам до розрахункових документів, що визначені нормативно-правовим актом Національного банку про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, що затверджена Постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004 року (надалі - Постанова НБУ № 22), встановлює загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків, а також встановлює правила використання розрахункових документів, їх види та вимоги до них.

Зокрема, відповідно до п. 1.7 Постанови НБУ № 22 кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою б цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Відповідно до п. 3.1 Постанови НБУ № 22 платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Також, відповідно до п. 2.8. укладеного між сторонами Договору № КС 8146 про встановлення кореспондентських відносин від 21.12.2005 кошти списуються з рахунку Банком в межах залишку коштів на рахунку зокрема на підставі розпорядження Кореспондента, що передається по погодженим засобам зв'язку.

Платіжне доручення Кореспондента на перерахування коштів в українських гривнях отримані Банком до 17-00 київського часу (в передсвяткові дні до 16-00 по київському часу) виконуються поточного робочого дня. Платіжні доручення Кореспондента на перерахування коштів в українських гривнях отримані Банком після 17-00 київського часу (в передсвяткові дні після 16-00 по київському часу) виконуються наступного робочого дня.

Відповідно до п.5.3 Банк не несе відповідальності за невиконання розпоряджень Кореспондента у випадку, якщо зокрема платіжний документ оформлений з порушенням вимог (а саме: вказаних реквізитів недостатньо для перерахування, документ незаключований).

Отже, з урахуванням зазначених вище положень чинного законодавства України, а також умов укладеного між сторонами Договору № КС 8146 про встановлення кореспондентських відносин, обов'язок Банку про перерахуванню грошових коштів, що знаходяться на кореспондентському рахунку Позивача, виникає виключно у випадку, якщо Позивачем пред'явлено до Банку відповідний розрахунковий документ (платіжне доручення), оформлений відповідно до вимог чинного законодавства.

Разом з тим, Позивач не звертався до Банку з відповідними розрахунковими документами, що відповідають вимогам чинного законодавства, про здійснення міжбанківського переказу з кореспондентського рахунку в гривнях, а відповідно у Банка були відсутні будь-які правові підстави для здійснення такого переказу, у зв'язку з чим твердження Позивача про порушення Банком договірних зобов'язань щодо безпідставного неповернення (не перерахування) грошових коштів з кореспондентського рахунку є помилковим та таким, що не ґрунтуються на дійсних обставинах у справі та вимогах чинного законодавства.

Позивач стверджує, що на його кореспондентському рахунку, відкритому у Відповідача, в доларах США обліковуються грошові кошти в розмірі 21 165,49 грн., які Банк безпідставно не повертає.

Відповідно до доданого до Позовної заяви SWIFT- повідомлення, на яке посилається Позивач для підтвердження наявності коштів на його рахунку в доларах США станом на 29.09.2014, вбачається, що грошові кошти, які вимагає повернути Позивач, обліковуються на рахунку № 1602348.

Разом з тим, вказаний рахунок № 1602348 в доларах США відкрито Позивачу відповідно до умов Генеральної угоди № 01/024-04 від 01.11.2004 року з подальшими змінами та доповненнями (надалі - Генеральна угода).

Відповідно до п. 5.2. Генеральної угоди вказаний рахунок відкрито для розміщення коштів гарантійного Фонду, з метою відшкодування витрат Банку у зв'язку з виконанням доручення Позивача по веденню розрахунків з МПС MasterCard International. а також для забезпечення погашення заборгованості Позивача у випадку її виникнення при проведенні розрахунків Банка та Позивача у відповідності до тарифів Банка по роботі в Позивачем.

Згідно з п. 11 Розділу 9 Постанови Правління № 705 від 05 листопада 2014 року «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» учасники платіжних систем мають право формувати гарантійні депозити, а також використовувати гарантії, акредитиви та інші документарні форми забезпечення зобов'язань під час здійснення переказів із застосуванням електронних платіжних засобів.

Також, відповідно до п. 12.13 Глави 12 Постанови Правління Національного банку України № 123 від 08.04.2005 року «Про затвердження Правил бухгалтерського обліку операцій з використанням платіжних карток у банках України» відповідно до правил платіжної системи розрахунковий банк може здійснювати облік та контроль за формуванням членами платіжної системи страхового фонду, призначеного для погашення платіжною організацією або розрахунковим банком заборгованості члена платіжної системи в разі його неплатоспроможності.

Зазначені в бухгалтерському обліку операції відображаються відповідно до порядку формування та використання страхового фонду, визначеного правилами відповідної платіжної системи.

Відповідно до п. 12.14 Глави 12 зазначеної вище постанови кошти, що переказані для Формування страхового фонду банками - членами платіжних систем у розрахунковий банк та використовуються під час проведення розрахунків і повертаються банку в разі припинення його членства в платіжній системі, залежно від умов договору обліковуються за балансовим рахунком 1502. Облік зазначених коштів у розрахунковому банку в разі виконання його функцій іншим банком України здійснюється за балансовим рахунком 1602.

Крім того, відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, що затверджена Постановою Правління НБУ № 280 від 17 червня 2004 р. номер синтетичного рахунку 1602 є Пасивним рахунком. Призначення рахунку: облік коштів у розрахунках, грошового покриття інших банків за різними операціями (акредитиви тощо).

За кредитом рахунку проводяться суми отриманих коштів для забезпечення розрахунків.

За дебетом рахунку проводяться суми виконаних акредитивів за дорученням банку-емітента; списання коштів за призначенням.

Таким чином, грошові кошти, що обліковуються на рахунку № 1602348, є коштами що переказані Позивачем Відповідачу (як розрахунковому Банку) для Формування страхового фонду і можливого їх використання Відповідачем для покриття заборгованості Позивача в разі його неплатоспроможності.

Такі кошти можуть бути повернуті виключно у випадку припинення членства Позивача в платіжній системі у відповідності до умов договору.

Враховуючи викладене вище, відсутні підстави застосовувати положення чинного законодавства, що регулює правовідносини, що виникають з договору банківського рахунку (кореспондентського рахунку) до Рахунку 1602, який не є кореспондентським рахунком в розумінні чинного законодавства України, а має особливий режим використання коштів, які на ньому обліковуються.

З урахуванням викладеного вбачається, що Позивачем не доведено виникнення у Банку обов'язку повернути (перерахувати грошові кошти), що обліковуються на рахунку № 1602348, відкритому в Банку саме з 29.09.2014 року, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що всі списання, що відбувалися Банком з кореспондентського рахунку Позивача в гривнях №9088, відкритого в Банку, і з рахунку №1602348 в доларах США для обліку коштів гарантійного фонду здійснюються виключно в межах чинного законодавства та порядку і на виконання умов Генеральної угоди № 01/024-04 від 01.11.2004 з подальшими змінами та доповненнями (надалі - Генеральна угода), якою врегульовано порядок та умови співпраці між Банком та Позивачем, направлений на вступ Позивача до міжнародної платіжної системи MasterCard International, а також випуск та обслуговування Позивачем платіжних карток вказаної платіжної системи.

Так, відповідно до п. 5.1 Позивач доручає Банку, а Банк бере на себе обов'язки проводити від імені та за рахунок Позивача розрахунки з міжнародною платіжною системою MasterCard International по операціям з картками відповідно до правил MasterCard International.

Відповідно до п. 5.8 Генеральної угоди у випадку непогашення Позивачем суми заборгованості повністю або частково у вказані в цьому пункті строки списання суми заборгованості може проводитись Банком самостійно з рахунків для розрахунків Позивача, відкритих в ПУМБ. Порядок проведення списання регулюється окремими договорами про встановлення кореспондентських відносин, укладених між Банком та Позивачем.

В даному випадку, слід зазначити, що відповідно до п.2.8. Договору № 8146 про встановлення кореспондентських відносин від 21.12.2015 року Кореспондент (Позивач) доручає Банку самостійно списувати вказані вище суми з рахунку Кореспондента (Позивача) без додаткових розпоряджень з його боку.

Також, відповідно до п. 5.8. Генеральної угоди у випадку непогашення заборгованості перед Банком у вказані вище строки, а також недостатності коштів на рахунках для розрахунків Позивача, відкритих в Банку, в сумі його заборгованості перед Банком, по закінченню перебігу 3-х банківських днів з дня отримання Позивачем дебетового інформаційного повідомлення (рахунку) - по сумам заборгованості по клірингу, або з дня отримання Позивачем від Банку рахунку-фактури по факсу - за послуги ПЦ ПУМБ, чи с дня отримання Позивачем підтверджуючих документів поштою - по сумам заборгованості, що списані з ПУМБ за надані Позивачу послуги МПС, Банк має право скористатися Гарантійним фондом Позивача, що розміщений ним в Банку відповідно до п. 5.2 даної угоди.

Таким чином, відповідно до умов Генеральної угоди Банк має право в порядку виконання письмового розпорядження клієнта (Позивача) списувати грошові кошти, що обліковуються на кореспондентському рахунку Позивача, а також використовувати кошти на рахунках Гарантійного фонду Позивача у випадку непогашення останнім заборгованості перед Банком, у тому числі і по розрахунках з МПС.

Під час тимчасової адміністрації ст.36 Закону встановлений мораторій на задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, а також виключний перелік зобов'язань банку, на які не поширюється зазначене обмеження. Одним з таких виключень з мораторію є задоволення вимог кредиторів банку щодо витрат, пов'язаних із забезпеченням господарської діяльності банку відповідно до ч.4 ст.36 Закону. В свою чергу, ч.4 ст.36 Закону передбачено, що початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони. Крім того, п.2 ч.2 ст.37 Закону визначені повноваження уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію на укладення від імені банку будь-яких договорів, необхідних для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених Законом.

Банк, як прямий учасник МПС, володіючи технологічними можливостями процесингового центру, на підставі Генеральної угоди № 01/024-04 від 01.11.2004 року забезпечив вступ Позивача, як непрямого учасника до МПС та надавав Позивачу послуги по забезпеченню його господарської (операційної) діяльності: послуги процесингу, емісії та обслуговування платіжних карток МПС.

Під час запровадження тимчасової адміністрації у Відповідача не припиняється здійснення операційної діяльності, обслуговування платіжних карток МПС, відповідно і послуги Відповідачем за договорами, що забезпечують здійснення такої діяльності, продовжують надаватися у відповідності до укладених договорів і правил МПС.

Саме тому, ПАТ «ПУМБ» під час дії тимчасової адміністрації продовжував проводити взаєморозрахунки в порядку, передбаченому Генеральною угодою № 01/024-04 від 01.11.2004, за якою надаються послуги процесингу та обслуговування платіжних карток МПС.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 9, 12 Закону України «Про платіжні системи і переказ коштів», будь-яка міжнародна платіжна система діє відповідно до Правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи, що підлягають обов'язковому узгодженню Національним банком України.

Згідно Положення про порядок реєстрації платіжних систем, учасників платіжних систем та операторів послуг платіжної інфраструктури, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.02.2014 №43, взаєморозрахунки за припинення участі в міжнародній платіжній системі здійснюються згідно з правилами МПС та відповідними договорами.

Відповідно до правил МПС MasterCard Rules, припинення членства відбувається протягом 180 днів із дня подання відповідної заявки банком, при цьому банк не звільняється від обов'язку оплати відповідних послуг МПС, які є фактично платою за припинення членства.

Процедура ліквідації банку разом із етапами відкликання банківської ліцензії, припинення проведення банківських операцій включає також етап припинення членства банку у МПС. Таким чином, процедура завершення участі у МПС є складовою ліквідації банку і усі пов'язані із цим платежі є витратами безпосередньо пов'язаними із здійсненням ліквідаційної процедури, які мають бути включені ліквідатором до кошторису витрат, що затверджується Фондом, та задоволені позачергово в межах кошторису витрат, затвердженого Фондом, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону.

У зв'язку з зазначеним вище, всі списання коштів, що здійснювалось Банком з вищезазначених рахунків, відбувались виключно на підставі та в межах чинного законодавства та умов укладеної між сторонами Генеральної угоди, а тому відсутні будь-які підстави стверджувати про неправомірність дій Банку.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні поховних вимог в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.11.2015

Суддя М.О. Лиськов