КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/13334/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Бітківський В.М. - договір № 25/02/15 від 25.02.2015.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс» на рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року

у справі № 910/13334/15 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Адоніс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційне

агентство «УНН»

про визнання поширеної інформації недостовірною, зобов'язання її спростувати та стягнення 80 000,00 грн. моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ТОВ «Компанія «Адоніс» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» про:

- визнання недостовірною інформації, яка була опублікована на веб-сайті відповідача http://www.unn.com.ua/uk/news/1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka у розділі «Новини: Здоров'я» у статті під назвою «У МОЗ планують перевірити Кібер клініку Спіженка», а саме: «про те, що у Міністерстві охорони здоров'я України повідомили про те, що мають намір провести перевірку додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики приватної лікарні Кібер клініки Спіженка, передає УНН; про те, що МОЗ підготовлено проект постанови КМУ, у разі схвалення якого МОЗ отримає відповідні повноваження для проведення перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики Кібер клініки Спіженка зокрема; про те, що Медичний центр «Кібер клініка Спіженка» займається здирництвом, а також те, що Медичний центр «Кібер клініка Спіженка» обманює онкохворих пацієнтів видаючи себе за філіал ізраїльської клініки «Лісод»;

- зобов'язання ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» спростувати недостовірну інформацію, яка була опублікована на веб-сайті відповідача http://www.unn.com.ua/uk/news/1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka у розділі «Новини: Здоров'я» у статті під назвою «У МОЗ планують перевірити Кібер клініку Спіженка», шляхом розміщення на веб-сайті відповідача http://www.unn.com.ua, у розділі «Новини: Здоров'я» тексту спростування такого змісту: «Опублікована на веб-сайті ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» http://www.unn.com.ua/uk/news/1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka, у розділі «Новини: Здоров'я» у статті під назвою «У МОЗ планують перевірити Кібер клініку Спіженка» є недостовірною, неправдивою: Міністерство охорони здоров'я України не має наміру здійснювати перевірку додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики Філією «Медичний центр «Кібер клініка Спіженка»; Філія «Медичний центр «Кібер клініка Спіженка» не займається здирництвом, не обманює пацієнтів та не видає себе за філіал ізраїльської клініки «Лісод»;

- стягнення з відповідача 80 000,00 грн. моральної шкоди.

В своїй позовній заяві з урахуванням додаткових обґрунтувань позивач стверджує, що інформація, яка поширена ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» є недостовірною, шкодить діловій репутації позивача та формує у читачів негативне до останнього ставлення; при цьому, інформація, яка викладена у статті під назвою «У МОЗ планують перевірити Кібер клініку Спіженка», створює негативне, спотворене уявлення споживачів (пацієнтів) та ділових партнерів про ТОВ «Компанія «Адоніс» і тому спричинює шкоду позитивній репутації; разом з тим, фактичний об'єктивний розмір моральної шкоди діловій репутації встановити неможливо через нематеріальний характер порушеного права, у зв'язку з чим позивач вважає за можливе вимагати стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з урахуванням додаткових письмових пояснень по справі просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «Компанія «Адоніс» задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Адоніс» у справі № 910/13334/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Верховця А.А., Шипка В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 року у зв'язку з перебуванням суддів Верховця А.А., Шипка В.В. у відпустці для розгляду справи № 910/13334/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 року апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Адоніс» прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 27.08.2015 року за участю повноважних представників сторін.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Згідно розпорядження Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у зв'язку з перебуванням суддів Пантелієнка В.О., Разіної Т.І. у відпустці для розгляду справи № 910/13334/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Гарник Л.Л., Сотніков С.В.

Ухвалою суду від 27.08.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Адоніс» прийнято до провадження.

В судовому засіданні 27.08.2015 року оголошено перерву у справі до 29.09.2015 року.

Ухвалою суду від 29.09.2015 року відкладено розгляд справи на 20.10.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли додаткові документи по справі, а також клопотання про винесення окремої ухвали та притягнення керівника відповідача до відповідальності, в якому просить винести окрему ухвалу, якою зобов'язати відповідача виконати вимоги ухвал Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року та від 15.06.2015 року в частині подання суду витребуваних документів, а також надіслати до відповідного органу досудового розслідування повідомлення про наявність у діях керівника ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України.

Представники відповідача в судове засідання 20.10.2015 року не з'явилися, причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги ТОВ «Компанія «Адоніс» задовольнити в повному обсязі.

20.10.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ТОВ ««Компанія «Адоніс»» слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24.02.2015 року на веб-сайті ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» (http://www.unn.com.ua/uk/news/1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka) було опубліковано статтю, в якій вказано, зокрема, таке:

«... У Міністерстві охорони здоров'я повідомили про те, що мають намір провести перевірку додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики приватної лікарні Кібер клініки Спіженка, передає УНН.

Зокрема, у МОЗ повідомили про те, що згідно із Ліцензійним реєстром МОЗ України, приватна лікарня Кібер клініка Спіженка позначається як ТОВ «Компанія «Адоніс» яка проваджує господарську діяльність з медичної практики за ліцензією від 24.01.2013 року...

... МОЗ підготовлено проект постанови КМУ, у разі схвалення якого МОЗ отримає відповідні повноваження для проведення перевірки додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики Кібер клініки Спіженка зокрема...

...Нагадаємо, раніше у ЗМІ з'явилася інформація з посиланням на пацієнтів про те, що приватна Кібер клініка Спіженка начебто займається здирництвом, а також тим, що обманює онкохворих пацієнтів, видаючи себе за філіал ізраїльської клініки «Лісод»...».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає таке:

- розділом 1 Схеми спрямування і координації діяльності центральних органів виконавчої влади Кабінетом Міністрів України через відповідних членів Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 442, МОЗ України як центральний орган виконавчої влади не здійснює державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, а тому МОЗ України не здійснює перевірок додержання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з медичної практики;

- МОЗ України не готувало проект постанови КМУ для проведення ліцензійних умов діяльності з медичної практики Медичного центру «Кібер клініка Спіженка»;

- Медичний центр «Кібер клініка Спіженка» ніколи здирництвом не займався і не займається та ніколи не видавав себе за філіал ізраїльської клініки «Лісод», тому що Медичний центр «Кібер клініка Спіженка» є структурним підрозділом ТОВ «Компанія «Адоніс» (є резидентом України, статутний капітал якого повністю сформований за рахунок внеску фізичної особи - громадянина України) та зазначена інформація є негативною, недостовірною та такою, що порочить ділову репутацію позивача; відповідно до листа від 16.03.2015 № 03-16-245 ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» (є власником свідоцтв на знаки для товарів і послуг «Лікарня Сучасної Онкологічної Допомоги» (свідоцтво №90819), «ЛІСОД» (свідоцтво №90818), LISSOD (свідоцтво № 139830), що зареєстровані у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг Міністерства освіти і науки України), ТОВ «Медікс-рей Інтернешнл Груп» невідомі факти, які свідчать, що Філія «Медичний центр «Кібер Клініка Спіженка» видає себе за філіал лікарні «ЛІСОД».

За твердженням позивача відповідачем через мережу Інтернет було поширено інформацію, яка є недостовірною та спричиняє шкоду діловій репутації ТОВ «Компанія «Адоніс», а тому має бути спростована.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з недоведеністю обставин, на які позивач посилається у своїй позовній заяві.

Перевіряючи законність винесення вказаного рішення, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.

За приписами пункту 15 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, зокрема при підписанні характеристики тощо, є юридична особа, в якій вона працює. У разі поширення такої інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з'ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов'язків, то належним відповідачем є саме вона. (пункт 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 року № 1).

У пункті 9 зазначеної вище постанови Пленуму ВСУ зазначено, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

У пункті 12 постанови Пленуму № 1 зазначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Так, судом вірно встановлено, що на сайті http://www.unn.com.ua/uk/news/ 1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka спірна інформація розміщена ТОВ «Інформаційне агентство «УНН».

Проте, досліджуючи відповідну статтю на предмет недостовірності викладеної в ній інформації та питання про те, чи завдає така інформація шкоди позивачеві, судом першої інстанції вірно встановлено, що вислови, викладені в ній, не містять негативної інформації про позивача, в них не наводяться негативні твердження стосовно позивача, та відповідно не можуть завдавати шкоди його діловій репутації.

Разом з тим, відповідно до частин першої та другої статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

Як стверджує позивач в позовній заяві, зазначені у статті припущення не відповідають дійсності та принижують честь, гідність та ділову репутацію ТОВ «Компанія «Адоніс».

Проте, зі змісту статті вбачається, що автором використовується, зокрема, така фраза як «….приватна Кібер клініка Спіженка начебто займається здирництвом, а також тим, що обманює онкохворих пацієнтів…..», яка за своєю суттю є оцінюючим критерієм та суб'єктивною думкою автора, а тому чинне законодавство не передбачає підстав для притягнення до відповідальності за таке висловлювання.

За таких обставин, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України не надано суду доказів, які б підтверджували поширення відповідачем недостовірної інформації та завдання його діями шкоди діловій репутації ТОВ «Компанія «Адоніс», то обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову в частині визнання недостовірною інформації, яка була опублікована на веб-сайті ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» http://www.unn.com.ua/uk/news/ 1441592-u-moz-planuyut-pereviriti-kiber-kliniku-spizhenka у розділі «Новини: Здоров'я» у статті під назвою «У МОЗ планують перевірити Кібер клініку Спіженка».

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн., яка обґрунтована тим, що діяльність з медичної практики позивача у значній мірі залежить від думки громадськості; на думку позивача, дії ТОВ «Інформаційне агентство «УНН» спричинили моральну шкоду діловій репутації позивача, оскільки читачами веб-сайту є широке коло Інтернет користувачів, зокрема пацієнти та ділові партнери ТОВ «Компанія «Адоніс», у яких складається негативне ставлення та втрачається довіра до останнього, а враховуючи, що фактичний об'єктивний розмір моральної шкоди діловій репутації встановити неможливо через нематеріальний характер порушеного права, позивач вимагає стягнути з відповідача моральної шкоди у сумі 80 000,00 грн. як адекватної компенсації шкоди діловій репутації позивача, завданої внаслідок неправомірних дій ТОВ «Інформаційне агентство «УНН».

Однак, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем у позовній заяві не наведено наявність моральної шкоди та відповідного причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, та вини останнього в її заподіянні; крім того, позивач належними доказами не довів, а матеріалами справи не підтверджується факт заподіяння позивачу моральних страждань, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, з огляду на що місцевий суд правомірно відмовив у позові в цій частині.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 20 000,00 грн. витрат на правову допомогу, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то в силу статті 49 ГПК України витрати на правову допомогу покладаються на позивача, а тому вимоги про їх стягнення не підлягають задоволенню.

Колегія суддів також не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права в частині не відкладення розгляду справи у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних документів та неявкою в судове засідання представника відповідача, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд у відповідності до ст. 75 ГПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Щодо клопотання представника позивача про винесення окремої ухвали та притягнення керівника відповідача до відповідальності, то в судовому засіданні за наслідками розгляду зазначеного клопотання відмовлено в його задоволенні, оскільки колегією суддів не встановлено відповідних підстав, передбачених ст. 90 ГПК України.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до норм чинного законодавства, скаржником, в свою чергу, не надано суду належних доказів на підтвердження своїх тверджень, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими, а відтак правових підстав для її задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ««Компанія «Адоніс»» на рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року у справі № 910/13334/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 13.07.2015 року у справі № 910/13334/15 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати сторонам.

4. Справу № 910/13334/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.10.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Л.Л. Гарник

С.В. Сотніков