ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2015р. Справа № 905/2550/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго,

, м.Краматорськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дивиком, ,

м.Краматорськ

про стягнення заборгованості в сумі 14150 грн. 93 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дивиком, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості в сумі 14150,93 грн., у тому числі основний борг в сумі 5785,94 грн., інфляція в сумі 7561,35 грн., три проценти річних в сумі 449,55 грн. та пеня в сумі 354,09 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №293 від 01.01.2007р., актирахунки, розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений (повідомлення про вручення поштового відправлення 16.10.2015р.)

Згідно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

01.01.2007р. між сторонами був підписаний договір №293 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач прийняв на себе зобовязання продати вчасно та відповідної якості відповідачу теплову енергію в гарячій воді, а відповідач зобовязався приймати та своєчасно оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія передається на приміщення відповідача, що розташоване за адресою: м.Краматорськ, вул.Шкадінова, буд.36, в обсягах згідно додатку №1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалювання в період опалювального сезону, вентиляцію в період опалювального сезону, підігрівання холодної води протягом року.

У додатку до договору сторонами було визначено обєкт, до якого позивачем постачається теплова енергія приміщення за адресою: м.Краматорськ, вул.Шкадінова, 36.

Згідно п.5.1 договору №293 від 01.01.2007р., облік обсягу споживання теплової енергії здійснюється за приладами обліку або розрахунковим способом.

Відповідно до п.5.5 договору при відсутності приладів обліку або виходу його з ладу кількість теплової енергії, що відпущена споживачу, визначається постачальною організацією розрахунковим методом з урахуванням фактичного часу споживання теплової енергії, фактичної температури зовнішнього та внутрішнього повітря, а також температури мережної води в подавальному трубопроводі.

Згідно пунктів 10.1 та 11.4 договору він набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє до 31.12.2008р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний період, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення або зміну не буде письмово заявлено однією із сторін.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи актами-рахунками №293-10 від 31.10.2013р., №293-11 від 30.11.2013р., №293-12 від 31.12.2013р., №293-1 від 31.01.2014р., №293-2 від 28.02.2014р., №293-3 від 31.03.2014р., №293-4 від 30.04.2014р., №293-10 від 31.10.2014р., №293-11 від 30.11.2014р., №293-12 від 31.12.2014р., №293-1 від 31.01.2015р., №293-2 від 28.02.2015р., №293-3 від 31.03.2015р., №293-4 від 30.04.2015р. позивачем було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 5785,94 грн.

Факт постачання позивачем обсягів теплової енергії на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.6.3 договору №293 від 01.01.2007р. споживач здійснює розрахунок на підставі актів-рахунків, які направляються належним чином споживачеві теплопостачальною організацією, в трьохденний календарний термін з моменту отримання акту-рахунку.

Згідно з наявними на актах-рахунках відмітками останні отримані відповідачем.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 5785,94 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.7.2.5 договору №293 від 01.01.2007р. за ухилення від виконання зобовязання по актам-рахункам за теплову енергію, а також за їх несвоєчасне оформлення відповідно до п.6.3 договору, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожний день прострочення у відповідності з Законом України Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій.

На підставі вказаного пункту договору позивачем також нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 354,09 грн. за період з 13.03.2015р. по 25.08.2015р.

Як встановлено, розрахунок суми пені є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляції в сумі 7561,35 грн. за період з 15.11.2013р. по 25.08.2015р. та трьох процентів річних в сумі 449,55 грн. за період з 15.11.2013р. по 25.08.2015р.

Щодо вказаних позовних вимог суд виходить з наступного:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При заявлені позовних вимог за змістом ст.54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити, зокрема, обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Як встановлено судом, виходячи зі змісту позовної заяви позивачем при проведенні розрахунку суми основного боргу за період з жовтня 2013р. по квітень 2015р. враховано здійснені відповідачем часткові оплати на загальну суму 9209,16 грн.

При цьому, відповідних первісних документів, згідно яких здійснювались дані оплати відповідачем позивачем до матеріалів справи не надано.

Згідно викладеного у позові розрахунку трьох процентів річних та інфляції позивачем проведені відповідачем оплати не враховані та помилково нараховано інфляцію, три проценти річних на повну суму заборгованості.

Крім цього, при нарахуванні суми інфляції позивачем не було враховано п.3.2 постанови пленума Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, згідно якого індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Таким чином, проведення позивачем нарахування інфляції та трьох процентів річних на суму заборгованості без врахування здійснених відповідачем оплат є неправомірним.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію підлягають частковому задоволенню в сумі 6140 грн. 03 коп., у тому числі основний борг в сумі 5785 грн. 94 коп. та пеня в сумі 354 грн. 09 коп.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго, м.Краматорськ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дивиком, м.Краматорськ про стягнення заборгованості в сумі 14150 грн. 93 коп., у тому числі основний борг в сумі 5785 грн. 94 коп., інфляція в сумі 7561 грн. 35 коп., три проценти річних в сумі 449 грн. 55 коп. та пеня в сумі 354 грн. 09 коп., задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Дивиком (84300 Донецька область, м.Краматорськ, вул.Шкадінова, буд.36; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Краматорськтеплоенерго (84320 Донецька область, м.Краматорськ, вул.Орджонікідзе, 5; рах.№6944 у філії Донецького ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 335106, ) основний борг в сумі 5785 грн. 94 коп. та пеню в сумі 354 грн. 09 коп., всього заборгованість в сумі 6140 грн. 03 коп., судовий збір в сумі 792 грн. 55 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 03.11.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина