ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.10.2015 Справа № 920/1312/15

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми,

до відповідача: фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Суми,

про стягнення 577 611 грн. 79 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача - ОСОБА_3 (довіреність № 809 від 13.08.2015року), ОСОБА_4 (довіреність № 1067 від 12.09.2015року);

Від відповідача - не з'явився;

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 190 611 грн. 78 коп., з яких: 180 000 грн. 00 коп. орендної плати згідно укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2014 року, 7 249 грн. 32 коп. пені, 362 грн. 47 коп. 3% річних, 3 000 грн. 00 коп. штрафу, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог (вх. № 11092 від 24.09.2015року), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 457611 грн. 79 коп., з яких: 180 000 грн. 00 коп. орендної плати згідно укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2014 року, 7 249 грн. 32 коп. пені, 362 грн. 47 коп. 3% річних, 270 000 грн. 00 коп. штрафу, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позивач подав розрахунок суми позовних вимог.

Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог (вх. № 11700 від 07.10.2015року), в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 577 611 грн. 79 коп., з яких: 300 000 грн. 00 коп. орендної плати згідно укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2014 року, 7 249 грн. 32 коп. пені, 362 грн. 47 коп. 3% річних, 270 000 грн. 00 коп. штрафу, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позивач подав розрахунок суми позовних вимог.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, суд приймає відповідні заяви позивача до розгляду.

Позивач подав клопотання від 26.10.2015року про долучення до матеріалів справи додаткових доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем з орендної плати, а також на підтвердження права власності позивача на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, а саме копії договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2014року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до Спеціального витягу з ЄДРПОУ місце проживання відповідача: АДРЕСА_1.

Ухвали господарського суду Сумської області від 20.08.2015року про порушення провадження у справі № 920/1312/15 та від 07.09.2015року про відкладення розгляду справи № 920/1312/15, які були надіслані відповідачу за вищевказаною адресою, повернуті суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За змістом зазначеної статті, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, згідно зі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

Згідно з наявними в матеріалах справи договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2014року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу на праві власності належить нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 369,6 кв.м.

Відповідно до укладеного між сторонами договору оренди від 10.09.2014року, відповідачу у тимчасове платне користування передано нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м. для розміщення магазина ювелірних виробів.

Факт передачі відповідачу в оренду приміщення підтверджується актом приймання - передачі від 10.09.2014року.

Договір набирає чинності з 10 вересня 2014 року та діє по 10.09.2015року включно (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.1., п. 4.2. договору, розмір орендної плати становить 90000 грн. 00 коп. в місяць.

Щомісяця орендна плата коригується з урахуванням офіційного індексу інфляції місяця, що передує розрахунковому. У разі, коли індекс інфляції менше 1, індексація орендної плати не проводиться.

Орендна плата сплачується відповідачем позивачу на умовах: попередньої оплати орендної плати без врахування індексу інфляції до 10 числа розрахункового місяця, незалежно від фінансово-господарського стану відповідача; доплати різниці між сумою сплаченої до 10 числа розрахункового місяця орендної плати і сумою орендної плати з урахуванням індексу інфляції за минулий місяць здійснюється відповідачем після опублікування офіційного індексу інфляції за минулий місяць, але не пізніше 10 (десятого) числа розрахункового місяця.

Згідно з п. 4.3. договору, сплата орендних платежів відбувається з моменту підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди.

За умовами п. 6.2. договору, відповідач зобов'язаний своєчасно здійснювати орендні платежі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав належним чином договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по орендній платі в сумі 300 000 грн. 00 коп. за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов'язання не допускається; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першою статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що факт передачі відповідачу в оренду нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м. та факт заборгованості відповідача з орендної плати за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015року підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Разом з цим, відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти позовних вимог.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 300 000 грн. 00 коп. за період з червня 2015 року по 10 вересня 2015року.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 8.7., п. 8.10. договору, у разі порушення відповідачем термінів оплати орендної плати він сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

У разі порушення відповідачем термінів оплати орендної плати та/або сплати спожитих комунальних та експлуатаційних послуг більше, ніж на десять банківських днів, відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі орендної плати за три місяці суборенди.

Згідно з поданим розрахунком, за несвоєчасну сплату орендної плати відповідачеві нараховано пеню в загальній сумі 7249 грн. 32 коп., в тому числі в сумі 5917 грн. 81 коп. за період з 10.07.2015року по 18.08.2015року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000 грн. 00 коп. за червень 2015 року, в сумі 1331 грн. 50 коп. за період з 10.08.2015року по 18.08.2015року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000 грн. 00 коп. за липень 2015 року, а також штраф в сумі 270 000 грн. 00 коп.

З'ясувавши обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачене діючим законодавством України та умовами договору оренди, обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені в загальній сумі 7249 грн. 31 коп.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 0 грн. 01 коп. суд відмовляє за необґрунтованістю, оскільки позивачем при розрахунку пені, зокрема при додаванні пені нарахованої за період з 10.07.2015року по 18.08.2015року та за період з 10.08.2015року по 18.08.2015року допущено арифметичну помилку, зокрема 5917 грн. 81 коп. + 1331 грн. 50 коп. = 7249 грн. 31 коп., а не 7249 грн. 32 коп.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Разом з цим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 270 000 грн. штрафу на підставі п. 8.10 договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказаним пунктом договору визначено розмір штрафу виходячи з розміру орендної плати за три місяці суборенди.

При цьому, предметом договору від 10.09.2014року є оренда нежитлового приміщення, та у договорі визначено розмір орендної плати за оренду приміщення.

Будь-яких умов щодо суборенди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 230,6 кв.м., розміру орендної плати за суборенду, договір не містить.

Згідно зі ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Доказів внесення змін до договору оренди нежитлового приміщення від 10.09.2014року, зокрема до пункту 8.10 договору, позивачем не подано.

Виходячи зі змісту викладеного та умов договору, оскільки у п. 8.10 фактично не визначено базу нарахування штрафу, що унеможливлює встановити розмір останнього, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 270 000 грн. 00 коп. штрафу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховано 3 % річних в загальній сумі 362 грн. 47 коп., в тому числі в сумі 295 грн. 89 коп. за період з 10.07.2015року по 18.08.2015року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000 грн. 00 коп. за червень 2015 року, в сумі 66 грн. 58 коп. за період з 10.08.2015року по 18.08.2015року, виходячи з суми боргу в розмірі 90000 грн. 00 коп. за липень 2015 року.

Річні відсотки на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а є способом захисту майнового права та інтересу, що полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, 3 % річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, оскільки право позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних передбачене діючим законодавством України та умовами договору, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 362 грн. 47 коп. 3 % річних.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 5552 грн. 24 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, іден. номер НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 40030, іден. номер НОМЕР_2) 300 000 грн. 00 коп. орендної плати, 7 249 грн. 31 коп. пені, 362 грн. 47 коп. 3% річних, 5552 грн. 24 коп. судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28.10.2015року

Суддя Є.А. Жерьобкіна