ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.15р. Справа № 904/3238/15

За позовом Комунального підприємства "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради,

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 959 023,99 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 17.04.2015 року, представник

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 10.09.2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.10.2015 року за вих. №33/15, просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" на свою користь суму основного боргу у розмірі 420 023,84 грн., пеню у розмірі 238 011,45 грн., інфляційні втрати у сумі 277 875,28 грн., 3 % річних у розмірі 23 113,42 грн. Судові витрати по справі позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 року (суддя Колісник І.І.) затверджено мирову угоду у справі № 904/3238/15 та припинено провадження у даній справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 року ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 року у справі №904/3238/15 скасовано, справу № 904/3238/15 направлено до господарського суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду справу №904/3238/15 передано на розгляд судді Крижному О.М.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2015 року справу №904/3238/15 прийнято до провадження.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору про надання послуг у галузі поводження з відходами № 28/14 від 01.01.2014 року щодо повної оплати наданих позивачем відповідачу послуг, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість, яка з урахуванням часткової оплати, в тому числі під час розгляду справи по суті, складає 420 023,84 грн. За несвоєчасну сплату платежів, на підставі пункту 5.4 договору позивач нарахував та просить стягнути пеню за період з 15.04.2014 року по 01.06.2015 року у сумі 238 011,45 грн. За порушення виконання грошового зобовязання (своєчасної оплати послуг), відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 3% річних за період з 26.01.2014 року по 01.06.2015 року у сумі 23 113,42 грн. та втрати від інфляції за загальний період з листопада 2014 року по квітень 2015 року у сумі 277 875,28 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" погоджується із сумою основного боргу, однак не погоджується із нарахуванням пені, посилаючись на те, що пеня нарахована з порушенням строку позовної давності та просило застосувати позовну давність до пені, нарахованої за період до 14.04.2014 року. Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" поданий до господарського суду контррозрахунок пені (з урахуванням позовної давності) на загальну суму 238 011,45 грн., інфляційних втрат на загальну суму 277 875,28 грн. та 3 % річних на суму 23 113,42 грн.

Комунальне підприємство "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради погодилось із контррозрахунком Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" що підтверджується заявою про зменшення розміру позовних вимог від 20.10.2015 року за вих. №33/15, яка подана до господарського суду Дніпропетровської області 21.10.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" подало до господарського суду клопотання про зменшення розміру пені, в якому просить зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 50%.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до Статуту основним предметом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" є захист навколишнього природного середовища та управління відходами. Відповідно до звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за І півріччя 2015 року дохід за звітний період складає 11 357 000,00 грн., витрати (які складаються з матеріальних витрат, витрат на оплату праці, відрахування на соціальний захист, амортизацію, інших операційні витрати) складають 10 865 000,00 грн., дохід за аналогічний період попереднього року (тобто 2014 року, в який і виникла заборгованість) складав 12 110 000,00 грн., в той час як витрати значно перевищували і складали 13 684 000,00 грн., що також стало причиною виникнення заборгованості.

З балансу (звіту про фінансовий стан) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" на 30.06.2015 року вбачається, що дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги на кінець звітного періоду складає 19 587 000,00 грн., майже вся заборгованість є заборгованістю населення.

Відповідач звертає увагу господарського суду на те, що незважаючи на скрутне становище продовжує сплачувати заборгованість перед позивачем, що, крім іншого, підтверджується і заявами про зменшення позовних вимог.

Посилаючись на те, скрутне фінансове становище, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" просить надати розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області на два роки, маючи на меті добровільне погашення заборгованості перед позивачем, за для уникнення накладення арештів на розрахункові рахунки та майно відповідача зі сторони виконавчої служби, що в подальшому може перешкоджати швидкому виконанню рішення.

Представник Комунального підприємства "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради проти задоволення клопотання про зменшення розміру пені та надання розстрочки виконання рішення суду заперечує, з тих підстав, що заборгованість виникла ще у 2014 році, умови мирової угоди, затвердження якої оскаржено саме засновником відповідача, передбачали як відмову позивача від усіх нарахувань, крім суми основного боргу, так і відстрочення сплати заборгованості. Враховуючи викладене, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (з урахуванням уточнень позовних вимог).

Розгляд справи був відкладений з 02.09.2015 року на 16.09.2015 року, з 16.09.2015 року на 06.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.10.2015 року строк вирішення спору продовжений на 15 днів, розгляд справи відкладений на 21.10.2015 року.

У судовому засіданні 21.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2014 року між Комунальним підприємством "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" (замовник) був укладений договір про надання послуг у галузі поводження з відходами №28/14 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання, в порядку та на умовах визначених в цьому договорі, надати послуги з приймання, розміщення, захоронення, переробці чи утилізації твердих відходів та великогабаритних побутових відходів (надалі - відходи) на регіональному сміттєпереробному "Комплексі раціонального використання та зберігання побутових відходів "Правобережний" (надалі - полігон).

Згідно з пунктом 7.1 договору цей договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

Орієнтовний обєм відходів, які постачаються замовником, протягом строку дії цього договору складає: твердих побутових відходів: 100 000 тон; великогабаритних побутових відходів:10 000 тон (пункт 1.2 договору).

За умовами пунктів 2.1, 2.4-2.6 договору перевезення та відвантаження відходів на Полігон здійснюється замовником своїми силами та за власний рахунок. Приймання відходів від замовника здійснюється виключно по виданих виконавцем довідках про тверді відходи, які направляються на полігон з контрольними талонами (далі - талони) встановленого зразку. Для отримання талонів, замовник направляє виконавцю планову заявку з вказівкою орієнтовних планових обємів з вивозу (збору, перевезенню) відходів на поточний період (неділя/місяць). На підставі погодженої сторонами планової заявки замовник здійснює 100% попередню оплату заявленого обєму відходів. Після отримання передоплати виконавець передає замовнику довідки про тверді відходи, направлені на полігон з контрольними талонами для можливості поставки відходів на Полігон.

Відповідно до пункту 2.9 договору (в редакції додаткової угоди від 14.01.2014 року) надані послуги приймаються замовником шляхом підписання сторонами ОСОБА_2 виконаних робіт, який складається виконавцем подекадно (тобто, кожного 10-го, 20-го та 30-го чи 31-го числа звітного місяця) та передається замовнику для підписання. Акт виконаних робіт є підставою для розрахунків замовника з виконавцем. Акт виконаних робіт замовник повинен підписати та передати один екземпляр виконавцю протягом двох днів з дати його отримання. Мотивувальні зауваження, у разі наявності, додаються до підписаного ОСОБА_2".

На виконання умов договору Комунальним підприємством "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради надані Товариству з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" на загальну суму 3 543 700,73 грн., що підтверджується ОСОБА_2 здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме:

- №ОУ-0000002 від 20.01.2014 року на суму 236 936,03 грн.;

- №ОУ-0000030 від 31.01.2014 року на суму 57 377,05 грн.;

- №ОУ-0000040 від 10.02.2014 року на суму 65 596,20 грн.;

- №ОУ-0000042 від 20.02.2014 року на суму 107 731,79 грн.;

- №ОУ-0000048 від 28.02.2014 року на суму 73 794,10 грн.;

- №ОУ-0000084 від 10.03.2014 року на суму 102 316,67 грн.;

- №ОУ-0000087 від 20.03.2014 року на суму 108 076,78 грн.;

- №ОУ-0000092 від 31.03.2014 року на суму 116 930,29 грн.;

- №ОУ-0000128 від 10.04.2014 року на суму 94 089,35 грн.;

- №ОУ-0000129 від 20.04.2014 року на суму 93 531,82 грн.;

- №ОУ-0000142 від 30.04.2014 року на суму 102 190,78 грн.;

- №ОУ-0000177 від 10.05.2014 року на суму 101 060,99 грн.;

- №ОУ-0000178 від 20.05.2014 року на суму 124 183,15 грн.;

- №ОУ-0000185 від 31.05.2014 року на суму 168 113,98 грн.;

- №ОУ-0000221 від 10.06.2014 року на суму 10.06.2014 грн.;

- №ОУ-0000222 від 20.06.2014 року на суму 26.06.2014 грн.;

- №ОУ-0000231 від 30.06.2014 року на суму 30.06.2014 грн.;

- №ОУ-0000310 від 14.08.2014 року на суму 447 133,26 грн.;

- №ОУ-0000318 від 31.08.2014 року на суму 204 993,04 грн.;

- №ОУ-0000372 від 30.09.2014 року на суму 214 320,71 грн.;

- №ОУ-0000408 від 31.10.2014 року на суму 239 640,31 грн.;

- №ОУ-0000449 від 30.11.2014 року на суму 200 903,89 грн.;

- №ОУ-0000001 від 05.01.2015 року на суму 248 269,85 грн. (акти підписані без зауважень, копії містяться в матеріалах справи).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 договору на момент укладення цього договору на послуги, що надаються діє тариф, затверджений у встановленому порядку рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 13.11.2012 року № 1444 "Про внесення змін в рішення виконкому міської ради" від 31.08.2011 року № 1147 "Про встановлення тарифів на послуги з вивозу (збору, перевезенню), утилізації чи захороненню твердих та великогабаритних побутових відходів для всіх груп споживачів". Тариф: тверді побутові відходи: 81,75 грн./т., в т.ч. ПДВ; тариф: великогабаритні побутові відходи: 81,75 грн./т., в тому числі ПДВ. Загальна сума договору за надані послуги, у відповідності з п. 1.1 цього договору складає: 8 992 500,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Оплата послуг за договором здійснюється на поточний рахунок виконавця у наступному порядку:

- за послуги, надані з 1-го по 10-те число до 15 числа звітного місяця;

- за послуги, надані з 11-го по 20-те число до 25 числа звітного місяця;

- за послуги, надані в період з 21-го по 30-те чи 31-ше число до 5 числа місяця, наступного за звітним (пункт 3.3 договору в редакції додаткової угоди від 14.10.2014 року).

Датою оплати за послуги за цим договором, вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця (пункт 3.5 договору).

Комунальне підприємство "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" частково здійснило оплату за надані позивачем послуги, на підтвердження чого надав до суду оборотно-сальдову відомість із зазначенням банківських операцій (а.с. 57-76, Том 1), копії банківських виписок (а.с. 29-45, Том 2), а також відповідачем надавалися копії платіжних документів (а.с.115-128, 207-209 Том 2), внаслідок чого неоплаченими є послуги на суму 420 023,84 грн., що і є причиною спору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобовязань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у сумі 740 031,78 грн., яка виникла за період з вересня 2014 року по грудень 2014 року. Під час розгляду справи по суті, у звязку з частковою оплатою заборгованості, позивачем уточнялись позовні вимоги, станом на час прийняття рішення у справі позивач просить стягнути заборгованість у сумі 420 023,84 грн.

Враховуючи приписи пункту 3.3 договору (в редакції додаткової угоди від 14.01.2014 року) строк оплати наданих позивачем відповідачу послуг є таким, що настав.

Доказів оплати наданих позивачем послуг відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за надані послуги у сумі 420 023,84 грн. шляхом надання належних доказів не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за надані послуги у сумі 420 023,84 грн.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.4 договору за порушення замовником передбачених умовами даного договору строків оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період прострочки, від суми заборгованості за кожний день прострочки. Сплата пені не звільняє винну сторону від належного виконання основного зобовязання.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню по кожному ОСОБА_2 здачі-прийняття робіт (надання послуг) окремо, з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат на суму 179 027,44 грн., в подальшому позивач уточнював розмір пені та з урахуванням заяви про уточнення розміру позовних вимог від 20.10.2015 року просить стягнути з відповідача пеню за період з 15.04.2014 року по 01.06.2015 року у сумі 238 011,45 грн. Вказана сума пені співпадає з контррозрахунком відповідача, який виконано з урахуванням позовної давності та урахуванням приписів Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

Господарський суд здійснив перевірку розрахунку (контррозрахунку) пені та дійшов до висновку про правомірність заявлених позовних вимог про стягнення пені у сумі 238 011,45 грн. за загальний період з 15.04.2014 року по 01.06.2015 року.

Відповідач просить зменшити розмір пені на 50%, посилаючись на тяжкий матеріальний стан.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України (пункт 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

На підтвердження тяжкого фінансового становища Товариством з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" подано до господарського суду звіт про фінансові результати за І півріччя 2015 року та баланс (звіт про фінансовий стан) станом на 30.06.2015 року.

Відповідно до звіту про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за І півріччя 2015 року дохід за звітний період складає 11 357 000,00 грн., витрати (які складаються з матеріальних витрат, витрат на оплату праці, відрахування на соціальний захист, амортизацію, інших операційні витрати) складають 10 865 000,00 грн.; відповідно до звітних документів станом на 30.06.2015 року вбачається, що чистий прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" складає 345 000,00 грн., збитки відсутні.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" не є збитковим підприємством та здійснює господарську діяльність.

Між тим, позивач у справі Комунальне підприємство "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради є комунальним підприємством, яке фінансується, в тому числі, й за рахунок місцевого бюджету.

Крім того, слід зазначити, що сторони знаходяться в однаковій економічній ситуації та повинні розраховуватись за своїми зобовязаннями, в тому числі й сплачуючи штрафні санкції за прострочення виконання своїх зобовязань.

Щодо дебіторської заборгованості у сумі 19 587 000,00 грн., то господарський суд зауважує, що наявність такої заборгованості свідчить лише про неналежну претензійно-позовну роботу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення розміру пені, господарський суд враховує також заперечення відповідача проти задоволення такого клопотання, а також ті обставини, що відповідно до мирової угоди, яка була затверджена ухвалою господарського суду дніпропетровської області від 15.06.2015 року, позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача: пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань в розмірі 179 027,44 грн., інфляційних втрат у розмірі 167 668,00 грн., 3% річних у розмірі 19 459,37 грн. та погодився на розстрочку сплати суми основного боргу.

Між тим, засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" оскаржено вказану ухвалу господарського суду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що представник апелянта - Приватного акціонерного товариства "Грінко" (засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро") в судовому засіданні апеляційного господарського суду, є тим самим, що й представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" під час судового засідання у господарському суді при новому розгляді справи.

Крім того, судовий збір за подання апеляційної скарги ПрАТ «Грінко» сплачено представником ТОВ «Грінко-Дніпро» (представник відповідача при розгляді скарги на дії державної виконавчої служби по даній справі, яка, згідно пояснень у судовому засіданні, є співробітником відповідача) на підставі довіреності від ПрАТ «Грінко» (а.с. 178-179 Том 1).

З наведеного вбачається, що за наявності процесуального документу (ухвали господарського суду 15.06.2015 року), відповідно до якого позивач відмовився від усіх нарахувань, крім суми основного боргу, дії відповідача щодо сприяння апеляційному оскарженню, не сприяє належному виконанню зобовязань за договором про надання послуг у галузі поводження з відходами №28/14 від 01.01.2014 року.

З огляду на тривалість часу прострочення оплати, з урахуванням дотримання балансу інтересів сторін, суд зазначає на неможливість зменшення розміру пені.

З урахуванням вищевказаних обставин рішення про будь-яке, навіть мінімальне, зменшення розміру пені буде неправосудним.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, з урахуванням уточнення позовних вимог від 20.10.2015 року, заявлені до стягнення інфляційні втрати за прострочення оплати за надані послуги у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2014 року, за загальний період з листопада 2014 року по квітень 2015 року включно, у сумі 277 875,28 грн. та 3% річних за загальний період з 26.01.2014 року по 01.06.2015 року у сумі 23 113,42 грн.

Заявлені суми втрат від інфляції та 3% річних співпадають із сумами, зазначеними у контррозрахунку відповідача.

Господарський суд здійснив перевірку розрахунку (контррозрахунку) в частині втрат від інфляції та 3% річних та дійшов до висновку, що його виконано у відповідності до чинного законодавства та рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань".

За викладеного є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у сумі 277 875,28 грн. за загальний період з листопада 2014 року по квітень 2015 року включно та 3% річних у сумі 23 113,42 грн. за загальний період з 26.01.2014 року по 01.06.2015 року

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 959 023,99 грн. (основний борг у розмірі 420 023,84 грн., пеня у розмірі 238 011,45 грн., 3% річних у розмірі 23 113,42 грн. та інфляційні втрати у розмірі 277 875,28 грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро", посилаючись на тяжкий матеріальний стан, просить розстрочити виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3238/15 строком на 2 роки рівними платежами до 25 числа кожного місяця.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно пункту 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.10.2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів").

Заявляючи про надання розстрочки виконання рішення суду на 2 роки Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" посилається на тяжкий матеріальний стан на підтвердження якого подало до господарського суду звіт про фінансові результати (звіту про сукупний дохід) за І півріччя 2015 року та баланс (звіт про фінансовий стан) Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" на 30.06.2015 року.

Розглянувши подане клопотання господарський суд вважає його таким, що не підлягає з таких підстав. Заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" виникла за надані послуги у 2014 році, за час розгляду справи у господарському суді (за період з квітня 2015 року по жовтень 2015 року) відповідачем погашено частково лише суму основного боргу у загальному розмірі 320 007,94 грн.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує також обставини, зазначені в обґрунтуванні відмови у зменшенні розміру пені, зокрема, хороший фінансовий стан відповідача (наявність чистого прибутку у розмірі 345 000,00 грн.), а також обставини оскарження ухвали про затвердження мирової угоди, згідно якої позивач відмовлявся від інших позовних вимог, крім основного боргу, та надавав відповідачеві розстрочення.

Також суд враховує і матеріальні інтереси позивача - Комунального підприємства "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради, яке виконує соціально важливу функцію для територіальної громади. Відповідач фінансується за рахунок місцевого бюджету, тому несвоєчасне неотримання коштів вплине, в тому числі, й на місцевий бюджет та права територіальної громади.

З урахуванням вищевказаних обставин будь-яке, навіть мінімальне, розстрочення виконання рішення буде неправосудним.

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Невиконанням обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти (вартість послуг) у власність позивача.

Зменшення пені та розстрочення виконання рішення у даному випадку буде явним порушенням права власності позивача у розумінні Європейського Суду з прав людини в аспекті частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

У такому застосуванні суду слід виходити з широкого розуміння даної норми, маючи на увазі, що передбачені нею наслідки можуть наставати і в разі неправомірної бездіяльності винної особи, яка не вжила заходів до поновлення порушених нею прав і законних інтересів іншої особи (зокрема, ухилялася від задоволення її заснованих на законі вимог), що змусило останню звернутися за судовим захистом. Так, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача. Або у разі коли в позові відмовлено, але з обставин справи вбачається, що спір доведено до судового розгляду внаслідок ухилення відповідача від розгляду претензії позивача, якщо вона пред'являлася (статті 6 - 8 Господарського процесуального кодексу України), то судовий збір також покладається на відповідача. При цьому якщо у відповідних випадках позивача звільнено від сплати судового збору, то останній стягується в доход Державного бюджету України(пункт 4.7 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 21.04.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Зменшення розміру позовних вимог в частині основної суми боргу відбулося у звязку з частковою сплатою її відповідачем після порушення провадження у справі. І хоча при зменшенні позовних вимог в частині основного боргу відбулося збільшення позовних вимог в іншій частині, суд звертає увагу, що таке збільшення відбулося внаслідок продовження неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором. З урахуванням всіх вказаних обставин у даному випадку до відповідача необхідно застосувати процесуальну санкцію, передбачену ч.2 ст.49 ГПК України.

Відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 22 123,75 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.1, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Дніпро" (49041, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, б. 47, корп. 1, ідентифікацій код 35112687) на користь Комунального підприємства "Еко Дніпро" Дніпропетровської міської ради (49052, м. Дніпропетровськ, вул. Щепкіна, 53, ідентифікаційний код 34985811) заборгованість у розмірі 420 023,84 грн., пеню у розмірі 238 011,45 грн., 3% річних у розмірі 23 113,42 грн., інфляційні втрати у сумі 277 875,28 грн. та судовий збір у сумі 22 123,75 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання про розстрочення виконання рішення відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено - 26.10.2015 року.

Суддя О.М. Крижний