РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Справа № 902/730/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Дужич С.П.

судді Грязнов В.В. ,

судді Мельник О.В.

при секретарі Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача 1 - ОСОБА_1 (довіреність №42 від 05.01.2015р.)

відповідача 2 - ОСОБА_2 (представник, довіреність у справі)

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_3 підприємства "Торгова фірма "В" на рішення господарського суду Вінницької області від 05 серпня 2015 року у справі №902/730/15 (суддя Маслій І.В.)

за позовом ОСОБА_3 підприємства "Торгова фірма "В"

до Виконавчого комітету Вінницької міської ради

Вінницької міської ради

про визнання рішення недійсним та визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2015 року, рішенням господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні позову ПП "Торгова фірма "В" до виконкому Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання рішення недійсним та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності.

Позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки місцевим господарським судом не враховано, що вхідна композиція арки до складу якої входить орендоване підвальне приміщення, яким на підставі Договору від 17 вересня 1992 року та Додаткової угоди до нього від 01 серпня 1998 року користується підприємство, на балансі та у власності ні у ЦПКіВ ім. Горького ні у Винницької міської ради, ні у її виконавчих органах до 2006 року не перебувала. До передачі підвального приміщення у комунальну власність позивачем були зроблені невідємні поліпшення цього обєкту, які є виключною його власністю а тому рішення виконкому Вінницької міської ради №1246 від 24 травня 2012 року про прийняття спірного приміщення до комунальної власності на підставі якого видано свідоцтво про власність від 24 травня 2012 року та саме це свідоцтво про власність порушують права ПП "Торгова фірма "В" на спірне приміщення.

Виконавчий комітет Вінницької міської ради у своєму відзиві вважає, що дане рішення прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки в ЦПКіВ ім. Горького було відсутнє право на розпорядження спірним майном, а сам Договір від 17 вересня 1992 року є неукладеним. Дана споруда не була безхазяйним майном, а належала до комунальної власності задовго до прийняття виконавчим комітетом Вінницької міської ради рішення №1246 від 24 травня 2012 року.

Крім того, правонаступником ЦПКіВ ім. Горького з 2008 року стало КП "Обєднана дирекція міських парків культури та відпочинку", яке за ухвалою господарського суду Вінницької області (справа №902/83/13-г) було ліквідовано, у звязку з визнанням його банкрутом, про що 21 травня 2013 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців, а тому Договір від 17 вересня 1992 року, відповідно до ч.2 ст. 781 ЦК України та ч.2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у звязку з ліквідацією юридичної особи, яка була наймодавцем (орендодавцем), припинив свою дію, як припинились і правовідносини позивача з КП "обєднана дирекція міських парків культури та відпочинку", як правонаступника ЦПКіВ ім. Горького.

02 вересня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження і призначено до розгляду на 07 жовтня 2015 року у складі колегія суддів Олексюк Г.Є. - головуюча, ОСОБА_4, ОСОБА_5

07 жовтня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було відкладено на 28 жовтня 2015 року.

28 жовтня 2015 року, розпорядженням в.о. керівника апарату суду у зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Олексюк Г.Є., було призначено повторний автоматизований розподілу судової справи, яким визначено нову колегію суддів у складі: ОСОБА_6 - головуючий, ОСОБА_4, ОСОБА_5

28 жовтня 2015 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було залишено на 28 жовтня 2015 року.

У судовому засіданні представники відповідачів підтримали доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу і просять відмовити в її задоволенні, а рішення господарського суду Вінницької області залишити без змін.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що сторони по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представника позивача.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників відповідачів, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

17 вересня 1992 року між "Торгова фірма "В", правонаступником якої є ПП "Торгова фірма "В", та Вінницьким центральним парком культури і відпочинку ім. Горького було укладено Договір, згідно якого ЦПКіВ ім. Горького передає на 25 років в оренду позивачу підвальне приміщення біля центрального входу в парк (площа ОСОБА_7 зліва від арки), а Торгова фірма В бере в оренду даний обєкт з щоквартальною орендною платою 23 крб. за 1.0 м2 з подальшою приватизацією при відповідному дозволі. (а.с.12 )

Пунктом 6 розділу 2 договору сторони обумовили, що усі будівельно-монтажні роботи, виконані на території ЦПКіВ ім. Горького являються виключною власністю "Торгової фірми В, продажу і передачі не підлягають. Відповідно до розділу 3 п.1 договору строк договору не обмежений.

У подальшому 01 липня 1998 року, між ЦПКіВ ім. Горького та "Торговою фірмою В, правонаступником якої є ПП "Торгова фірма "В", був укладений Додаток до Договору оренди приміщення від 17 вересня 1992 року, згідно якого ЦПКіВ ім. Горького передає в оренду на 25 років площадку, яка прилягає до орендованого приміщення та дах орендованого приміщення, які є невідємною частиною композиції арки площею 220 м2, а Торгова фірма „В бере в оренду даний обєкт з подальшою приватизацією у разі зміни законодавства України.

"Торгова фірма „В зобовязується провести капітальний ремонт а при необхідності і реконструкцію орендованої площадки а також поточний ремонт арки центрального входу, покращити дизайн та довести його до європейського рівня (п.2, розділ 2 Додаткової угоди). (а.с.13)

30 жовтня 1992 року, рішенням Вінницької обласної Ради народних депутатів "Про перелік об'єктів комунальної власності обласної ради народних депутатів, що передаються в управління обласної державної адміністрації, та розмежування майнових інтересів між суб'єктами власності", яким, зокрема, до комунальної власності міста був віднесений ЦПКіВ ім. Горького. (п.3.1. Додатку№2) (а.с.36-37)

08 листопада 2005 року, рішенням виконавчого комітету Вінницької міськради №2587 "Про прийняття безоплатно на баланс Центрального парку культури та відпочинку ім. Горького споруди вхідної композиції (арки)" було прийнято на баланс дану споруду. (а.с.38 )

25 травня 2006 року, рішенням Вінницької міськради №32 було доповнено рішення Вінницької міськради №107 від 18 жовтня 2002 року та включено до переліку майна комунальної власності, споруду вхідної композиції арки ЦПКіВ ім. Горького. (а.с.39)

18 січня 2008 року, господарським судом Вінницької області, у справі №7/167-07, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 26 серпня 208 року та постановою Вищого господарського суду України від 10 грудня 2008 року, було відмовлено у позові ПП "Торгової фірми "В" до Центрального парку культури та відпочинку ім. Горького, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вінницької міської ради, про визнання дійсним Договору оренди приміщення від 17 вересня 1992 року та Додаткової годи до нього від 01 липня 1998 року. (а.с.26-35)

24 травня 2012 року, рішенням виконкому Вінницької міськради №1246 було внесено зміни до п.4.7 рішення №2748 від 10 листопада 2011 року, №2748 та №1123 від 10 травня 2012 року та віднесено до переліку майна територіальної громади м. Вінниці нежиле приміщення по вул. Хлібній 1, загальною площею 35,2 м2 (літера А). (а.с.40, 112)

24 травня 2012 року, на підставі даного рішення, було видано свідоцтво про право власності на вказаний обєкт нерухомості. (а.с.41)

23 січня 2013 року, рішенням господарського суду Вінницької області, у справі №8/22/2011/5003, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24 квітня 2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 21 серпня 2013 року, було відмовлено у задоволенні позову ПП "Торгова фірма "В" до Вінницької міської ради, третя особа КП "Обєднана дирекція міських парків культури і відпочинку" про визнання недійсним рішення Вінницької міської ради №32 від 25 травня 2006 року і визнання за ПП "Торгова фірма "В" права власності на підвал під літерою п/А площею 35,2 м2, розташованого по площі ОСОБА_7 у м. Вінниці, вхід в ЦПКіВ ім. Горького. (а.с.113-116)

25 травня 2015 року, ПП "Торгова фірма "В" звернулась до господарського суду Вінницької області з позовом до виконкому Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання недійсним рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №1246 та визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності, з тих підстав, що відповідач не мав права на оформлення права власності на спірний обєкт, оскільки після проведення позивачем на ньому будівельно-монтажних робіт, згідно п.6 Договору від 17 вересня 1992 року, дане приміщення є його власністю. (а.с.3-5)

05 серпня 2015 року, рішенням господарського суду Вінницької області було відмовлено у задоволенні позову ПП "Торгова фірма "В" до виконкому Вінницької міської ради та Вінницької міської ради про визнання рішення недійсним та незаконним і скасування свідоцтва про право власності. (а.с.135-139)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 393 ЦК України, правовий акт органе місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника може бути за його позовом визнаний недійсним і скасованим.

Таким же правом наділена особа, яка має речове право на чуже майно, яка, згідно до ст.396 ЦК України, має право на захист цього права, у тому числі від власника цього майна.

Позивач у своїй позовній просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому Вінницької міської ради №1246 від 24 травня 2012 року на підставі якого видано свідоцтво про власність від 24 травня 2012 року, а також визнати недійсним і скасувати свідоцтво про власність від 24 травня 2012 року на нежиле підвальне приміщення по вул. Хлібній 1, загальною площею 35,2 м2, саме з тих підстав, що даний правовий акт та видане свідоцтво порушує його права на володіння, користування та розпоряджання зазначеним нерухомим обєктом.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, центральний вхід в парк культури та відпочинку в м. Вінниці по площі ОСОБА_7, в якому розташоване спірне приміщення, був побудований госпрозрахунковою дільницею №4 Вінницького обласного ремонтно-будівельного тресту в період з березня по листопад 1967 року на замовлення відділу капітального будівництва Вінницького облвиконкому. Державною комісією підписано акт прийомки його в експлуатацію та 30 грудня 1967 року рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих затверджено цей акт прийомки.

Відповідно до ст. 5 Конституції (Основного Закону) Української РСР від 30 січня 1937 року, яка діяла на той час, в країні існувала лише соціалістична власність у формі державної або кооперативно-колгоспної.

Згідно даної Конституції та ст. 90 ЦК Української РСР, який діяв на той час, обєктами права державної власності були основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв'язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

Таким чином, центральний вхід в парк культури та відпочинку в м. Вінниці по площі ОСОБА_7, як і розташоване в ньому спірне приміщення, що були побудовані за державні кошти, являлись обєктами державної власності і власником цього майна з часу їх створення була держава.

Статтею 91 ЦК Української РСР передбачалась можливість безоплатної передачі державних будівель і споруд іншим організаціям.

Правовою формою передачі в оперативне управління є взяття на баланс майна.

Після прийняття Конституції Української РСР від 20 квітня 1978 року, був прийнятий та введений в дію Закон України "Про власність", який діяв з 15 квітня 1991 року до 20 червня 2007 року, ст. 31 цього Закону визначалось, що до державної власності в Україні належать загальнодержавна (республіканська) власність і власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальна власність).

До обєктів комунальної форми власності було віднесено майно, що забезпечує діяльність відповідних Рад і утворюваних ними органів; кошти місцевих бюджетів, державний житловий фонд, об'єкти житлово-комунального господарства; майно закладів народної освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, побутового обслуговування; майно підприємств; місцеві енергетичні системи, транспорт, системи зв'язку та інформації, включаючи націоналізоване майно, передане відповідним підприємствам, установам, організаціям; а також інше майно, необхідне для забезпечення економічного і соціального розвитку відповідної території, а також майно, передане у власність області, району чи іншої адміністративно-територіальної одиниці іншими суб'єктами права власності. (ст. 35 Закону України "Про власність")

05 листопада 1991 року, постановою Кабінету Міністрів України №311 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальний одиниць (комунальною власністю)" передано парки культури та відпочинку у власність адміністративно-територіальних одиниць.

Таким чином, колегія суддів приходить до того ж висновку, що споруда вхідної композиції (арки) (ЦПКіВ ім. Горького) площа ОСОБА_7 б/н, до складу якої входить спірне підвальне приміщення, як невід'ємна частина Центрального парку культури та відпочинку ім. Горького, фактично перебувала у комунальній власності територіальної громади м. Вінниці, що спростовує твердження позивача про безхазяйність цього обєкту нерухомого майна

Як встановлено Житомирським апеляційним господарським судом, у справі №7/167-07, постанову якого було залишено без змін Вищим господарським судом України від 10 грудня 2008 року, при відмові у задоволенні позову ПП "Торгової фірми "В", як правонаступника Торгової фірми "В", до Центрального парку культури та відпочинку ім. Горького (правонаступник КП "Обєднана дирекція міських парків культури і відпочинку"), за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Вінницької міської ради, про визнання дійсним Договору оренди приміщення від 17 вересня 1992 року та Додаткової годи до нього від 01 липня 1998 року (а.с.32), лише 08 листопада 2005 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради було прийнято рішення №2587 "Про прийняття безоплатно на баланс Центрального парку культури та відпочинку ім. Горького споруди вхідної композиції (арки)" (а.с.38), тобто до цього часу ЦПКіВ ім. Горького не мав права передавати в користування майно, яке йому не належало та було предметом Договору від 17 вересня 1992 року і Додаткової угоди до нього від 02 липня 1998 року.

Згідно ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ПП "Торгова фірма "В", як правонаступник "Торгової фірми "В", без відповідних на то підстав володіло та користувалось нерухомим майном - нежилим підвальним приміщенням по вул. Хлібній 1, загальною площею 35,2 м2 (у центрального входу в парк Вінницького центрального парку культури і відпочинку ім. Горького), відповідно, не набуло будь-яким майнових прав на зазначену нерухомість, а тому, згідно вимог ст. 393, ст. 396 ЦК України, не вправ оскаржувати рішення виконкому Вінницької міської ради №1246 від 24 травня 2012 року на підставі якого видано свідоцтво про власність від 24 травня 2012 року, оскільки дане рішення не порушує права та законні інтереси позивача, а по своїй суті лише упорядковує наявні майнові відносини комунальної власності.

Щодо позовної вимоги про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, то дана вимога не може бути задоволена, оскільки свідоцтво про право власності не є актом в розумінні ст. 16 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради №1246 від 24 травня 2012 року, та про задоволення заявлених позовних вимог у звязку з їх безпідставністю.

Інші доводи апелянта, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду та не спростовують по суті правильного висновку суду, викладеного у постанові.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості чого позивачем зроблено не було.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 43 ГПК України із всебічним, повним та обєктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для скасування постанови господарського суду та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 49, 105 ГПК України, у зв'язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 05.08.15 р. у справі №902/730/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства "Торгова фірма "В" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/730/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.