номер провадження справи 5/108/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 Справа № 908/4708/15

За позовом: Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

До відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_1; 69059, АДРЕСА_2)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 (69091, АДРЕСА_3)

про розірвання договору

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_3, довіреність №402 від 15.06.2015

Від відповідача: не зявився

Від 3-ої особи: ОСОБА_4, довіреність № 2339 від 20.10.2015

СУТЬ СПОРУ:

26.08.2015 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж до Приватного підприємця ОСОБА_1 про розірвання договору.

Ухвалою суду від 26.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/4708/15, справі присвоєно номер провадження 5/108/15, розгляд якої призначено на 30.09.2015. Ухвалою суду від 30.09.2015 № 908/4708/15 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ОСОБА_2, судове засідання відкладено на 21.10.2015. У судовому засіданні 21.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача та третьої особи розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, суду надано наступні пояснення: 19.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» та Приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії № 9898, відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. 26.06.2015 ОСОБА_2 звернувся до ВАТ «Запоріжжяобленерго» з заявою про укладення договору на постачання електричної енергії в приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26/3, власником якого він є. 20.08.2015 позивач направив на адресу відповідача лист № 304/33 від 20.08.2015 з додатком: додаткова угода від 20.08.2015 про розірвання договору договір про постачання електричної енергії № 9898, що підтверджується фіскальним чеком від 20.08.2015 та реєстром відправленої кореспонденції рекомендованих листів за серпень 2015. Відповіді позивач не отримав. Просить позовні вимоги задовольнити та розірвати договір про постачання електричної енергії № 9898 від 19.04.2007.

Відповідач у судове засідання 21.10.2015 вдруге не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалами господарського суду Запорізької області від 26.08.2015 та від 30.09.2015 відповідачем не надано. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Ухвали господарського суду Запорізької області від 26.08.2015 № 908/4708/15 про порушення провадження у справі та від 30.09.2015 № 908/4708/15 про відкладення розгляду справи, направлені ПП ОСОБА_1 на адреси: 69068, АДРЕСА_1 та 69059, АДРЕСА_4 повернулись на адресу суду із довідкою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за зазначеною адресою не проживає» відповідно (а.с. 60-64).

В матеріалах справи міститься ОСОБА_5 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців станом на 02.10.2015, відповідно до якого місцем проживання Приватного підприємця ОСОБА_1 є 69059, АДРЕСА_4 (а.с. 59).

Саме за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 надав суду письмові пояснення по суті спору, відповідно до яких на даний час саме ОСОБА_2 є власником приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26 та ним сплачуються рахунки за електричну енергію. Просить позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до загальних умов виконання зобовязань, встановлених ст. 526 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (далі постачальник електричної енергії) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (далі - споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії № 9898 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до розділу 1 якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки електричної енергії споживача».

Відповідно до п. 2.5. договору у разі звільнення споживачем займаного приміщення, реорганізації, ліквідації (в т.ч. шляхом банкрутства), відчуження в будь-який спосіб займаного приміщення споживач зобовязаний повідомити постачальника електричної енергії за 20 діб до дня зміни власника приміщення і в цей самий термін здійснити сплату усіх видів платежів, передбачених цим договором, до дня зміни власника приміщення включно, а постачальник електричної енергії зобовязаний припинити постачання електричної енергії з дня звільнення споживачем приміщення.

Відповідно до додатку № 1 до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» електрична енергія постачалась на обєкт: магазин непродовольчих товарів, розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26 (а.с. 14).

20.08.2015 позивач направив на адресу відповідача лист № 304/33 від 20.08.2015 з додатком: додаткова угода від 20.08.2015 про розірвання договору договір про постачання електричної енергії № 9898, що підтверджується фіскальним чеком від 20.08.2015 та реєстром відправленої кореспонденції рекомендованих листів за серпень 2015 (а.с. 15 - 17).

Відповіді позивач не отримав.

В матеріалах справи міститься Свідоцтво за № 801 від 25.05.2015, відповідно до якого ОСОБА_2 належить на праві власності приміщення загальною площею 34,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26, що раніше належало ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 12.08.2004 № 1267, зареєстрованого Орендним підприємством «Запорізьке міське бюро технічної інвентаризації» 21.08.2004 № 816, реєстраційний номер 2827484 (а.с. 18, 68). Також, в матеріалах справи міститься ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2015 № 38004102, який підтверджує право власності ОСОБА_2 на приміщення площею 34,2 кв.м., розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26 (а.с. 19, 69).

26.06.2015 ОСОБА_2 звернувся до ВАТ «Запоріжжяобленерго» з заявою про укладення договору на постачання електричної енергії в приміщення, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чекістів, 26/3 (а.с. 20).

Також, в матеріалах справи містяться докази сплати ОСОБА_2 рахунків за спожиту електричну енергію від 30.06.2015 та від 29.07.2015 (а.с. 70,71).

Пунктами 1.3., 1.4., 5.23., 6.18 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою КРЕ № 28 від 31.07.1996 передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії.

Зміна або розірвання договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України.

У разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

20.08.2015 позивач направив на адресу відповідача лист № 304/33 від 20.08.2015 з додатком: додаткова угода від 20.08.2015 про розірвання договору договір про постачання електричної енергії № 9898, що підтверджується фіскальним чеком від 20.08.2015 та реєстром відправленої кореспонденції рекомендованих листів за серпень 2015 (а.с. 15 - 17).

Відповіді позивач не отримав.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою господарського суду Запорізької області від 11.06.2010 № 16/139/10 визнано ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_5, ідент.№ НОМЕР_1) банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_7, якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 24.09.2010 постанову господарського суду Запорізької області від 11.06.2010 залишено без змін, провадження у справі припинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.11.2010 № 16/139/10 касаційні скарги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 та арбітражного керуючого ОСОБА_7О залишено без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 24.09.2010 у справі №16/139/10 змінено, викладено абзаци перший та другий резолютивної частини постанови у такій редакції:

"Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" в особі Регіонального відділення АТ "ОТП Банк" в м. Запоріжжя на постанову господарського суду Запорізької області від 11.06.2010 у справі № 16/139/10 задовольнити.

Постанову господарського суду Запорізької області від 11.06.2010 у справі № 16/139/10 скасувати".

В решті постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 24.09.2010 у справі № 16/139/10 залишено без змін.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Розірвати договір про постачання електричної енергії № 9898 від 19.04.2007, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, ) та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_1; 69059, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1).

3. Стягнути з Приватного підприємця ОСОБА_1 (69068, АДРЕСА_1; 69059, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25, р/р 1102 в філії ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399, ) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 26.10.2015