ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2015 Справа № 917/1705/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфаворіт", 72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, 23

До відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод", 39621, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141

Про стягнення 1 632 269,85 грн. - сума інфляційних нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем зобовязань по оплаті за отримані матеріальні цінності за умовами договору поставки товару № 0574-СН від 28.11.2013 р.

Суддя Бунякіна Ганна Іванівна

Представники:

від позивача: ОСОБА_2І.(див. протокол судового засідання);

від відповідача: не зявилися (див. протокол судового засідання).

24.09.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфаворіт", м. Мелітополь про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук 1 632 269,85 грн. - сума інфляційних нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем зобовязань по оплаті за отримані матеріальні цінності за умовами договору поставки товару № 0574-СН від 28.11.2013 р.

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви. Надав суду клопотання № б/н від 24.09.2015 року про залучення до матеріалів справи розрахунку інфляційних втрат, виконаний у системі "Ліга Закон".

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позовну заяву № 40-21/262 від 28.08.2015 року (вх. № 12324 від 28.08.2015 року електронною поштою та вх. № 12511 від 02.09.2015 року), посилаючись на наявність рішення, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказані доводи судом відхилені ухвалою ГСПО від 03.09.2015 року. Останній представництво у судове засідання жодного разу не забезпечив, повідомлений належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача та невиконання останнім вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

28.11.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрфаворіт" (постачальник) та ОСОБА_1 акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (покупець) укладено Договір поставки товару № 0574-СН (далі Договір), за умовами постачальник зобовязувався поставити і передати у власність покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобовязувався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату (п. 1.1. Договору).

При цьому сторони, зокрема, узгодили наступне :

- найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікацією, що є додатком до цього Договору. Специфікації до договору складаються з назв товару викладених з урахуванням термінів на російській мові (п. 1.2 Договору);

- ціна товару зазначена в специфікації і може змінюватися тільки з письмової згоди обох сторін з оформленням додаткової угоди за 10-15 робочих днів до зміни ціни, розрахунки за товар здійснюються протягом 30 календарних днів з дати поставки товару (п. 1.4, 6.1 Договору);

- датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної або дата на товарно - транспортній накладній перевізника або дата календарного штемпеля залізничної накладної чи квитанції приймання вантажу (п. 2.4 Договору);

- у випадку порушення покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобовязання від суми заборгованості за кожен день прострочення (п. 10.5 Договору);

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 13.1 цього Договору та закінчується 31 грудня 2014 року (п. 13.1, 13.2 Договору).

На виконання умов договору позивачем в січні та лютому 2014 року було поставлено та передано відповідачу товар на загальну суму 2 185 263,84 грн., що підтверджується підписаними між сторонами видатковими накладними: № 1 від 08.01.2014 року, № 2 від 08.01.2014 року, № 5 від 09.01.2014 року, № 7 від 09.01.2014 року, № 8 від 09.01.2014 року, № 43 від 27.01.2014 року, № 44 від 27.01.2014 року, № 59 від 10.02.2014 року, № 60 від 10.02.2014 року, № 61 від 10.02.2014року, № 69 від 12.02.2014 року, № 74 від 18.02.2014 року.

У грудні 2014 року відповідачем частково повернуто товар на суму 574 139,22 грн., що підтверджується накладними на повернення № КЗС-0017325 від 09.12.2014 року, № КЗС-0017330 від 09.12.2014 року. Крім цього, на суму 12 633,00 грн. між сторонами було здійснено взаємозалік.

Залишок заборгованості у розмірі 1 598 491,62 грн., а також 203 250,19 грн. пені та 51 331,67 грн. 3 % річних стягнуто за рішенням господарського суду Полтавської області від 21.04.2015 року у справі № 917/244/15. Вказане рішення набрало законної сили, на його виконання 04.06.2015 року видано наказ.

Оскільки у наведеній справі предметом розгляду не було стягнення інфляційних нарахувань за порушення відповідачем взятих на себе зобовязань за договором, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 1 632 269,85 грн. інфляційних нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем зобовязань по оплаті за отримані матеріальні цінності за умовами договору поставки товару № 0574-СН від 28.11.2013 р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст. 692 Цивільного Кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 632 269,85 грн. інфляційних нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення 1 594 567,24 грн. (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_3 9.1.3" та додано до матеріалів справи). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 37 702,61 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 22, ст. 49, ст. 75, ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, м. Кременчук, вул. Івана Приходька, 141) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрфаворіт" (72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Зіндельса, 23) - 1 594 567,24 інфляційних нарахувань в порядку ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем зобовязань по оплаті за отримані матеріальні цінності за умовами договору поставки товару № 0574-СН від 28.11.2013 р. та 31 891,35 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 37 702,61 інфляційних втрат у позові відмовити.

Повне рішення складено 01.10.2015 року.

Суддя Г.І.Бунякіна