ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Справа № 909/617/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго", м. Івано-Франківськ, вих. № 96 від 06.08.2015 року,

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2015 року,

у справі № 909/617/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи", м. Київ,

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Соларенерго", м. Івано-Франківськ,

про: cтягнення 2 297 259 грн. 09 коп., з яких: 1 297374 грн. 31 коп. - заборгованість за виконані роботи, 932 812 грн. 31.коп.- інфляційні втрати,

За участю представників сторін:

від позивача: Бондар О.О.- представник на підставі довіреності № 219 від 06.07.2015 року;

від відповідача: Риженко С.В.- директор;

В судовому засіданні оголошену вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2015 року у справі № 909/617/15 (суддя Кавлак І.П.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи", до Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго", про cтягнення 2 297 259 грн. 09 коп., з яких: 1 297 374 грн. 31 коп. - заборгованість за виконані роботи, 932 812 грн. 31.коп. - інфляційні втрати, -задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2015 року у справі №909/617/15, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" - подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено доказ - Договір, а саме: умови виконання робіт Підрядником, зобов'язання Підрядника щодо створення та затвердження проектної документації, порядок проведення розрахунків між Сторонами. Відповідно до п. 1.1. Договору - Підрядник зобов'язаний виконати роботи відповідно до технічних умов, затвердженого технічного завдання, виконати роботи відповідно до створеної Підрядником проектної документації, а після затвердження проектної документації - виконати електромонтажні роботи за Договором. Тобто, зобов'язання Замовника з оплати виникає після повного виконання Договору Підрядником (п. 1.1 Договору). Відповідно до п. 2.3. Договору - оплата за цим Договором проводиться протягом 7 (семи) банківських днів від дати підписання Сторонами Акту здачі-приймання проектної документації, Акту прийому-здачі виконаних Робіт по формі КБ-2в, Акту приймання- передачі Обладнання, в розмірі, зазначеному у таких актах. Згідно п. 2.4. даного Договору - підставою для проведення розрахунків за фактично виконані роботи відповідно до умов Договору є Акт здачі-приймання робіт по створенню проектної документації, акти виконаних робіт за формою КБ-2в, акт приймання-передачі Обладнання. Відповідно до п. 3.2 Договору - Підрядник зобов'язаний своєчасно передати Замовнику закінчені належним чином виконані роботи. Тобто, керуючись п. 6 та нормами Цивільного кодексу України - належним чином виконані роботи - це роботи, які прийняті Замовником та належним чином оформлені з підписанням актів приймання-передачі виконаних робіт. Згідно з п. 5.1. Договору - всі роботи, що виконуються за Договором, повинні бути виконані у відповідності з будівельними нормами і правилами, проектною документацією та умовами Договору, а Обладнання - відповідати вимогам ГОСТів, ТУ та підтверджуватися відповідними сертифікатами (посвідченнями) якості. Отже, на Підрядника був покладений обов'язок по створенню проектної документації, затвердження та виконання робіт на основі затвердженої проектної документації. Крім того, згідно п. 4.1. Договору - Сторони визначили строк для розробки проекту та його затвердження - 40 календарних днів з дати підписання Договору. Підрядник у встановлений Договором строк не розробив проекту документацію, не передав її Замовнику, про причини невиконання або затримки виконання не повідомив, тобто фактично Підрядник висуває вимоги щодо оплати робіт, які були виконані з порушеннями п. 5.1. Договору (виконання робіт без проектної документації), та п. 1 ст. 877 Цивільного кодексу України.

У розділі 6 Договору Сторони погодили умови приймання-передачі виконаних робіт за цим Договором, а саме п. 6.1. Договору - приймання-передача виконаних робіт за цим Договором здійснюється Замовником після одержання повідомлення Підрядника про їх готовність до здачі з наданням наступних документів: акту здачі-прийняття робіт по створенню проектної документації; Актів прийому-здачі виконаних робіт за формою КВ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання; Проектної документації.

Згідно п. 6.2. Договору Підрядник зобов'язаний завчасно (не менш ніж за 2 (два) робочих дні) повідомити Представника Замовника про точний час надання результатів виконаних робіт за поточний період.

Відповідно до п. 6.5. у разі якщо Замовник не підписав і не повернув Акт або не відмовився від його підписання, Акт вважається погодженим Замовником і є підставою для проведення розрахунків. Тобто, саме наявність підписаних актів: Акту здачі- прийняття робіт по створенню проектної документації; Акту прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання; Проектної документації є підставою для проведення розрахунків між Сторонами на підставі п. 2.3. Договору. Сторони погодили та зобов'язані дотримуватися встановленого порядку проведення взаєморозрахунків, а саме протягом 7 (семи) банківських днів від дати підписання Акту здачі-прийняття робіт по створенню проектної документації, Акту прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання. Фактично зобов'язання Замовника з оплати за результати за виконані роботи виникає після завчасного повідомлення представника Замовника про точний час надання результатів виконаних робіт за поточний період та підписання Сторонами актів або отримання вмотивованої відмови від підписання даних актів. Позивач не надав доказів повідомлення про час і місце приймання результатів виконаних робіт. На дату подання позовної заяви до суду зобов'язання саржника по оплаті виконаних робіт не настало, оскільки Сторони не підписали акти, Позивач не повідомив у письмовому вигляді про фактичну готовність виконаних робіт, не направив акти на підписання Замовнику.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2015 р. у справі № 909/617/15, не конкретизуючи при цьому яке рішення просить прийняти після перегляду апеляційною інстанцією.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2015р. справу № 909/359/15 призначено судді-доповідачу Костів Т.С. та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Марку Р.І. та Желіку М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 р., подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 02.09.2015 р..

В судовому засіданні 02.09.2015 року оголошувалась перерва до 06.10.2015 року.

06.10.2015 року в судовому засіданні оголошувалась перерва до 19.10.2015 року.

Представникам роз'яснено їх права та обов'язки згідно зі ст. 22 ГПК України.

Представник апелянта в судове засідання 19.10.2015 року з'явився, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у ній.

В судовому засіданні 19.10.2015 року представник позивача проти апеляційної скарги заперечив, з підстав викладених у поданому відзиві на доповнення від 05.10.2015 року на апеляційну скаргу. (вих. № б/н від 08.10.2015 року, вх. № 01-04/6534/15 від 19.10.2015 року).

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, 23.10.2012 р. між ТзОВ "Грінтек Енержи" (підрядник) та ТзОВ "Соларенерго" (замовник) укладено договір підряду № ВЛ-24/0513, Додаток №1 - Технічне завдання та Додаток № 2 - договірна ціна, які є невід"ємними частинами договору.

Пунктом 1.1. Договору підрядник зобов"язався у відповідності до технічних умов виданих ПАТ "Херсонобленерго" та до затвердженого технічного завдання Замовника (Додаток №1 до договору, що є його невід"ємною частиною), виконати роботи зі створення проектної документації, а після її затвердження замовником - електромонтажні роботи за схемою тимчасового електропостачання будівельного майданчику і митного складу СЕС ТОВ "Соларенерго", а замовник зобов"язався прийняти та оплатити виконані підрядником належним чином роботи, в порядку та на умовах цього договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що вартість договору вказана у договірній ціні (Додаток №2 до договору).

Вартість договору є твердою та складає 1081145 грн. 26 коп., крім того ПДВ 216229 грн. 05 коп., всього - 1297374 грн. 31 коп.

Пунктом 2.3. Договору встановлено, що оплата за цим договором проводиться протягом 7 (семи) банківських днів від дати підписання сторонами Акту прийому-здачі виконаних робіт по формі КБ-2в, в розмірі, зазначеному в акті.

Відповідно до п. 1.1. Договору - Підрядник зобов'язаний виконати роботи відповідно до технічних умов, затвердженого технічного завдання, виконати роботи відповідно до створеної Підрядником проектної документації, а після затвердження проектної документації - виконати електромонтажні роботи за Договором. Тобто, зобов'язання Замовника з оплати виникає після повного виконання Договору Підрядником (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.3. Договору - оплата за цим Договором проводиться протягом 7 (семи) банківських днів від дати підписання Сторонами Акту здачі-приймання проектної документації, Акту прийому-здачі виконаних Робіт по формі КБ-2в, Акту приймання- передачі Обладнання, в розмірі, зазначеному у таких актах.

Пунктом. 2.4. даного Договору визначено, що підставою для проведення розрахунків за фактично виконані роботи відповідно до умов Договору є Акт здачі-приймання робіт по створенню проектної документації, акти виконаних робіт за формою КБ-2в, акт приймання-передачі Обладнання.

Відповідно до п. 3.2 Договору - Підрядник зобов'язаний своєчасно передати Замовнику закінчені належним чином виконані роботи.

Згідно з п. 5.1. Договору - всі роботи, що виконуються за Договором, повинні бути виконані у відповідності з будівельними нормами і правилами, проектною документацією та умовами Договору, а Обладнання - відповідати вимогам ГОСТів, ТУ та підтверджуватися відповідними сертифікатами (посвідченнями) якості. Крім того, згідно п. 4.1. Договору - Сторони визначили строк для розробки проекту та його затвердження - 40 календарних днів з дати підписання Договору.

У розділі 6 Договору Сторони погодили умови приймання-передачі виконаних робіт за цим Договором, а саме п. 6.1. Договору - приймання-передача виконаних робіт за цим Договором здійснюється Замовником після одержання повідомлення Підрядника про їх готовність до здачі з наданням наступних документів: Акту здачі-прийняття робіт по створенню проектної документації; Актів прийому-здачі виконаних робіт за формою КВ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання; Проектної документації.

Згідно п. 6.2. Договору Підрядник зобов'язаний завчасно (не менш ніж за 2 (два) робочих дні) повідомити Представника Замовника про точний час надання результатів виконаних робіт за поточний період.

Відповідно до п. 6.5. у разі якщо Замовник не підписав і не повернув Акт або не відмовився від його підписання, Акт вважається погодженим Замовником і є підставою для проведення розрахунків. Таким чином, наявність підписаних актів: Акту здачі- прийняття робіт по створенню проектної документації; Акту прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання; Проектної документації є підставою для проведення розрахунків між Сторонами на підставі п. 2.3. Договору. Сторони погодили строки оплати - протягом 7 банківських днів від дати підписання Акту здачі-прийняття робіт по створенню проектної документації, Акту прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в; Акту приймання-передачі Обладнання.

Покликання скаржника на відсутність повідомлень від позивача про готовність до здачі виконаних робіт, хоча і відповідає змісту договору, не заслуговує на увагу враховуючи, що сторони обумовили строк оплати виконаних робіт в залежності від підписання актів виконаних робіт, а не в залежності від повідомлень про готовність робіт до здачі.

З матеріалів справи вбачається і суд першої інстанції правильно встановив, що сторони без зауважень підписали Акт прийому-здачі виконаних робіт за формою КБ-2в, від 31.07.2013 р., довідку про вартість виконаних будівельних робіт (та витрати) на суму 1297374,31 грн.. Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зазначеним підтверджується настання строку платежу за договором. Натомість, зі змісту п. п. 2.3., 6.1.договору вбачається, що строк платежу настає після підписання, окрім Актів прийому-здачі виконаних робіт за формою КВ-2в, ще й Акту здачі-прийняття робіт по створенню проектної документації; Акту приймання-передачі Обладнання; Проектної документації. Доказів підписання зазначених документів суду надано не було, як і доказів їх направлення скаржнику на підписання і його безпідставної відмови їх підписати. Враховуючи наведене, строк платежу не настав.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов"язань. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно із ч. 2, 4 ст. 538 ЦК України, при зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок. З урахуванням наведеного, покликання скаржника на ненастання строку платежу спростовується матеріалами справи та носить формальний характер.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (ст.ст. 612, 625 ЦК України).

З урахуванням наведеного, суд безпідставно задовольнив позов.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. У встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення були доведені суду належними доказами.

Зважаючи на норми п. 10 ч. 2 ст. 105 ГПК України, колегія суддів вважає, що судовий збір за розгляд спору в суді першої інстанції та судовий збір за розгляд апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом слід покласти на позивача.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні, не відповідають наявним в матеріалах справи доказам, а відтак, рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.15 р. у справі № 909/617/15 у відповідності до ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго", м. Івано-Франківськ задоволити. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 28.07.2015 року у справі № 909/617/15- скасувати.

2. Прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінтек Енержи" (вул. Кутузова, буд.18/7, к.606, м.Київ, 01133, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Соларенерго" (вул. Стуса, буд. 10, офіс 8, м.Рогатин, Івано-Франківська область,77000 )- 22972,60 грн. судового збору.

4.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

5.Матеріали справи скерувати до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 26.10.2015 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Желік М.Б.