ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. Справа № 923/1399/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні, м. Херсон

до: Херсонського національного технічного університету, м. Херсон

про стягнення 2 311 грн. 20 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 16645/10 від 24.06.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, юрисконсульт за довіреністю № 13-14/217 від 07.09.2015р.

Управління Пенсійного Фонду України в м. Херсоні (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Херсонського національного технічного університету (відповідач) про стягнення завданої шкоди у розмірі 2 311,20 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст.1166 Цивільного кодексу України, ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення", ст. 1, 2, 12 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду 29.09.2015р. продовжено строк розгляду справи до 29.10.2015р.

Представник позивача підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити повністю з зазначених у позовній заяві підстав.

Представник відповідача проти позову заперечує, просить суд відмовити позивачу в його задоволенні, зауважуючи, що позивачем не зазначено, в чому саме полягає протиправність поведінки відповідача, адже відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 "Про затвердження Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", страхувальник ХНТУ один раз на рік до 1 квітня поточного року згідно із затвердженим графіком подавав до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

У випадку, коли застрахована особа зверталася за призначенням (перерахунком) пенсії протягом поточного року (до терміну подання річної звітності) для додаткового обліку даних про застраховану особу за період, що минув після останнього звіту, в комплекті документів, необхідних для призначення пенсії, страхувальник надавав територіальному органу Пенсійному фонду України за місцем реєстрації усі відсутні у СПОВ відомості про застраховану особу-заявника за період роботи у страхувальника до дати формування заяви на призначення пенсії.

Як зазначає позивач, на обліку в управлінні Пенсійного фонду в місті Херсоні перебуває та отримує пенсію за віком ОСОБА_3. 22.12.2003 року Центром післядипломної освіти подано за 2003 рік індивідуальні дані по ОСОБА_3 за період з 01.02.2003р. по 30.09.2003р. з позначкою "Початкова", а по закінченню 2003 року страхувальником повторно надано до УПФУ звіт про заробітну плату ОСОБА_3 за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. з позначкою "Початкова". Зазначене, як стверджує позивач, призвело до задвоєння заробітної плати.

Відповідач заважує, що дане задвоєння відбулося виключно з вини позивача. Обидва звіти, подані відповідачем до позивача, були коректними і не потребували скасування або коригування. Звіт, який подавала бухгалтерія відповідача за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. "перекривав" звіт за період з 01.02.2003р. по 30.09.2003р., оскільки охоплював зазначений період. Після подання звіту подальша доля нарахування коштів залежала безпосередньо від Управління Пенсійного фонду. Таким чином, задвоєння, на яке посилається позивач, виникли вже після подання абсолютно коректних даних ХНТУ.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, суд -

в с т а н о в и в:

Постановою правління Пенсійного фонду України від 03.12.2013р. № 25-2 "Про визнання такою, що втратила чинність, постанови Правління Пенсійного фонду України від 08.10.2010р. № 22-2 установлено, що облік застрахованих осіб, звіти щодо сум нарахованих внесків та сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за період до 01 січня 2011 року ведуться відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10 червня 2004 року № 7-6 "Про забезпечення Порядку формування та подання органам Пенсійного фонду України відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 серпня 2004 року за № 1000/9599 (далі - Постанова № 7-6) та постанови правління Пенсійного фонду України від 05 листопада 2009 року № 26-1 "Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованих внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування органам Пенсійного фонду України", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2009 року за № 1136/17152 (далі - Постанова № 26-1).

Відповідно до положень Постанови № 7-6 страхувальник один раз на рік до 1 квітня поточного року згідно із затвердженим графіком повинен був подати до територіального органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації комплект документів первинної звітності до системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб за попередній рік.

Водночас, якщо застрахована особа зверталась за призначенням (перерахунком) пенсії протягом поточного року (до терміну подання річної звітності) для додаткового обліку даних про застраховану особу за період, що минув після останнього звіту, в комплекті документів, необхідних для призначення пенсії, страхувальник повинен був надати територіальному органу Пенсійного фонду за місцем реєстрації усі відсутні у СПОВ відомості про застраховану особу-заявника за період роботи у страхувальника до дати формування заяви на призначення пенсії.

У разі виявлення недостовірних відомостей, які подані та/або накопичені в електронних базах даних персоніфікованого обліку, страхувальник подає до відповідного територіального органу Пенсійного фонду необхідні коригуючі або скасовуючі документи щодо виявлених недостовірних звітів про застраховану особу.

На підставі поданого документа з позначкою "коригуюча" у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна зміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості, що подані страхувальником з позначкою "коригуюча".

На підставі поданого документа з позначкою "скасовуюча" недостовірні відомості облікової картки вилучаються із переліку актуальних для використання, але залишаються у електронному архіві для збереження історії звітування. Скасування відомостей здійснюється якщо некоректними виявились такі ключові реквізити первинного звіту, як код страхувальника, звітний рік, номер облікової картки застрахованої особи, код категорії застрахованої особи, код підстави для спеціального стажу.

Матеріалами справи підтверджується, що на обліку в управлінні Пенсійного фонду в місті Херсоні перебуває та отримує пенсію за віком ОСОБА_3.

22.12.2003 року Центром післядипломної освіти ХНТУ подано за 2003 рік індивідуальні дані по ОСОБА_3 за період з 01.02.2003р. по 30.09.2003р. з позначкою "Початкова", а по закінченню 2003 року страхувальником повторно надано до УПФУ звіт про заробітні плату ОСОБА_3 за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. з позначкою "Початкова".

Згідно з Положенням про центр післядипломної освіти Херсонського національного технічного університету від 15.09.2014р., довідкою з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 25.09.2014р. № 14-07/891, наказу від 15.05.2015р. № 188 ректора Херсонського національного технічного університету створений та діяв до 01.06.2015р. як відокремлений структурний підрозділ Херсонського Національного університету, без прав (без статусу) юридичної особи.

Всі дані про заробітну плату застрахованих осіб, поданих страхувальниками зберігаються у центральному сховищі ПФУ. За умови співпадання основних реквізитів індивідуальних відомостей на застраховану особу у системі персоніфікованого обліку відбувається технологічна заміна попередньо накопичених відомостей в обліковій картці особи на актуальні відомості. Така заміна відбувається тільки на центральному рівні. У випадку, коли основні реквізити індивідуальних відомостей на застраховану особу не співпадають, у Центральному сховищі ПФУ залишаються актуальними обидва документи, що призводить до недостовірного відображення розміру заробітної плати застрахованої особи, а саме задвоєнню заробітної плати за період співпадання по обох звітах з позначками "Призначення пенсії" та "Початкового".

При переході на інший вид пенсії (по інвалідності) за заявою від 15.12.2009 року, відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було враховано заробітну плату за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. за даними, що містилися в Центральному сховищі бази даних персоніфікованого обліку відомостей ПФУ.

Матеріали справи свідчать, що на виконання листа головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 17.07.2014 року щодо відпрацювання вибірок по застрахованих особах, у яких за один і той самий рік присутні актуальні відомості за формою "Початкова" та "Призначення пенсії" управління звернулося до центру післядипломної освіти ХНТУ з проханням надати заяву про проведення перевірки первинних документів по застрахованих особах у зв'язку з коригуванням персоніфікованих даних до 01 січня 2011 року, однак заклад не надав згоди на проведення зазначеної перевірки.

Позивач, проаналізувавши Індивідуальні відомості про застраховану особу в електронному та друкованому вигляді, які здавалися підприємством до Управління, співставивши на відповідність з відомостями, які містяться в системі персоніфікованого обліку, виявив, що страхувальником в індивідуальних відомостях по пенсіонеру з типом форми "Початкова" за період з 01.02.2003р. по 30.09.2003р. було зазначено код типу ставки страхового збору "3", а при повторному заповненні індивідуальних відомостей про застраховану особу з позначкою "Початкова" за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. страхувальником було зазначено код типу ставки страхового збору "1". У зв'язку з їх неспівпаданням відбулось подвійне відображення фонду заробітної плати в індивідуальних відомостях про працівнику ОСОБА_3, що стало підставою переплати пенсії за період з 01.02.2003р. по 31.12.2003р. в сумі 2 311,20 грн.

Судом встановлено, що переплата виникла у зв'язку з тим, що при перерахунку пенсії та в подальшому при автоматичних перерахунках пенсії, які проводилися відповідно до Законів України про Держбюджет на відповідний рік, автоматично було враховано подвійні суми заробітної плати при розрахунку розміру пенсії пенсіонеру ОСОБА_3

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Несплата вказаних сум призводить до порушення інтересів держави в особі Пенсійного фонду України, позбавляючи можливості надавати соціальні послуги населенню з коштів пенсійного фонду України, що тягне за собою несвоєчасну виплату пенсій та інших соціальних виплат та до порушення конституційних прав громадян, сприяє виникненню соціальної напруженості в державі.

Відповідно до ч.1 ст.101 Закону України "Про пенсійне забезпечення» підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу не достовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошувалась вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до п.4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках, коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача в доход державного бюджету України. Згідно вказаної вище правової позиції, суд покладає судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 218,00 грн. на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Херсонського національного технічного університету (73000, м.Херсон, Бериславське шосе, 24, код ЄДПРОУ 05480298, р/р 1194 в ГУДКСУ по Херсонській області, МФО 852010) на користь Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні (73027, м.Херсон, вул.Комкова, 76-а, , р/р 2407 в ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457) завдану шкоду у розмірі 2 311 грн. 20 коп.

3.Стягнути з Херсонського національного технічного університету (73000, м.Херсон, Бериславське шосе, 24, код ЄДПРОУ 05480298, р/р 1194 в ГУДКСУ по Херсонській області, МФО 852010) в доход Державного бюджету України (отримувач УДКСУ у м. Херсоні, , р/р 3002, банк ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, код 03500045) - 1 218,00 грн. судового збору.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.10.2015р.

Суддя В.В.Литвинова