РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015Справа №910/23059/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемка Р.А.

до Дочірнього підприємства «Альтера»

про стягнення 134,10 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

від позивача - Нелюбов О.Р., представник за довіреністю;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемка Р.А. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства «Альтера» про стягнення 134,10 грн. заборгованості за Договором банківського рахунку №342 від 15.09.2009 з яких: 116,34 грн. - заборгованість за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування, 17,76 грн. - заборгованість по пені.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 26, кім. 89.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 06.10.2015р., 20.10.2015р. та 22.10.2015р. представник відповідача не з'являвся, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час їх проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчать наявні у матеріалах справи оригінали поштових відправлень, з яких слідує, що поштова кореспонденція з ухвалами суду про призначення судових засідань була вручена відповідачу 11.09.2015р., 23.10.2015р.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2009 року між АТ «Європейський газовий банк» (надалі - Банк, Позивач) та Дочірнім підприємством «Альтера» (надалі - Клієнт, Відповідач) було укладено договір банківського рахунку №342 з наступними змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковою угодою № 1 від 15 грудня 2009р. (надалі - Договір), відповідно до умов якого банк відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів Національного банку України та внутрішніх положень Банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий Клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п.1.2 Договору, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №42 у національній валюті України та в іноземній валюті відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п.2.4.7 Договору, Клієнт зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані банком послуги відповідно до Тарифів, а також компенсувати витрати Банку у разі, якщо дії при виконанні доручення Клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені Тарифами Банку.

Відповідно до п.2.1.5 Договору Банк має право отримувати від Клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені Тарифами Банку.

Згідно з п. 3.3 Договору у разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому п. 3.2 цього Договору, Клієнт розраховується з Банком за надані послуги в готівковій формі або шляхом здійснення переказу на користь Банку в строки, визначені у Тарифах.

Договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами (п. 6.1 Договору).

Додатковою угодою № 1 до Договору банківського рахунку від 15 грудня 2009 року (надалі - Додаткова угода № 1) Клієнт доручив, а Банк взяв на себе забезпечення виконання розрахункового обслуговування за допомогою програмно - технічного комплексу електрони платежів "Клієнт - Банк" (iFOBS) за відкритим клієнту поточним рахунком, відкритими на підставі Договору банківського рахунку №342 від 15.12.2009р.

Відповідно до п. 5.1 Додаткової угоди передбачено, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку Клієнт сплачує Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами Банку на момент оплати. Тарифи Банку є невід'ємною частиною Договору банківського рахунку.

На виконання умов Додаткової угоди, між сторонами був складений та підписаний акт введення системи в експлуатацію.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає, що ним належним чином виконані зобов'язання за Договором банківського рахунку та Додатковою угодою до нього, однак Відповідач, в порушення умов Договору вчасно та у повному обсязі не розрахувався за надані послуги, у зв'язку з чим в останнього існує заборгованість по сплаті комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги розрахунково-касового обслуговування у розмірі 116,34 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами Договору про відкриття рахунку Банком взяті на себе зобов'язання було виконано в повному обсязі та відкрито Відповідачу рахунок №42 в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», з забезпеченням виконання Банком розрахунково-касового обслуговування Клієнта за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (iFOBS) за відкритим Клієнту поточним рахунком.

Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (ч. 4 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до ч 1, ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підтвердження обґрунтування заявлених позовних вимог та факту надання послуг з обслуговування рахунку Позивачем надано суду банківські виписки по рахункам.

Матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували сплату відповідачем комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування у строки, передбачені Договором, у розмірі 116,34 грн.

Отже, відповідач належним чином не виконав взятого на себе зобов'язання за Договором банківського рахунка, а тому вимога про стягнення 116,34 грн. заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 17,76 грн. пені.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 5.9 Договору передбачено, що за прострочення Клієнтом розрахунків за послуги, що надаються Банком, останній має право стягнути з Клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такого прострочення.

За розрахунком позивача розмір пені становить 17,76 грн.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв'язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 27.06.2014 року по 27.12.2014 року вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв'язку з застосуванням шестимісячного строку нарахування штрафних санкцій та до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня в розмірі 14,53 грн. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 27.06.2014 року по 25.12.2014 року.

Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає заборгованість у розмірі 116,34 грн. та пеня в розмірі 14,53 грн.

Судовий збір за позовом у відповідності до п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", підлягає стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам в доход Державного бюджету України, оскільки Позивач був звільнений від його сплати на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на день подачі позовної заяви до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Альтера» (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 26, кім. 89, ідентифікаційний код 33597483) на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 16, код 34693790) заборгованість у розмірі 116 (сто шістнадцять) грн. 34 коп. та пеню у розмірі 14 (чотирнадцять)грн. 53 коп.

Стягнути в Доход державного бюджету України з Дочірнього підприємства «Альтера» (01034, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 26, кім. 89, ідентифікаційний код 33597483) 1 782 (одну тисячу сімсот вісімдесят дві) грн. 99 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В решті в позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.11.2015

Суддя І.І. Борисенко