Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" жовтня 2015 р. Справа № 906/1337/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №05/51 від 12.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився;

прокурор: Кузьменко Н.О., посвідчення №033617 від 26.05.2015 року.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Бердичівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі

Фонду державного майна України в особі Регіонального відділення ФДМУ по Житомирській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар'єр"

про стягнення 32666,66 грн.

Прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 32666,66 грн. заборгованості по орендній платі, 3701,56 грн. пені, 326,67 грн. штрафу.

16.10.2015 від Бердичівської міжрайонної прокуратури надійшла заява про часткову відмову від позову в сумі 7000,00 грн., сплачених до подачі позову до суду.

20.10.2015 від Бердичівської міжрайонної прокуратури надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої прокурор просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 57507,81 грн., пені в сумі 6904,33 грн., штрафу 362,56 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог від 20.10.2015 приймається судом, оскільки в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та характеру відносин, які склались між сторонами, дії позивача стосовно збільшення позовних вимог не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Прокурор та представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просили задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника в судове засідання не направив, витребуваних судом документів та письмових пояснень не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та у встановленому законом порядку. Ухвали суду, що направлялися на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, повернулись до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

З урахуванням ст. 64 ч.1 ГПК України та п.п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вважається, що ухвали вручені відповідачу належним чином.

Отже, судом вчинено усі можливі дії для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Крім того, відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З урахуванням наведеного вище та відповідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.05.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Райківський гранітний кар'єр» (орендар/відповідач) укладений договір оренди №1367 нерухомого майна, що належить до державної власності будинок цеху №4 площею 148,4 кв.м (реєстровий № 08680000.1.СГГФШД717), будинок складу паливно-мастильних матеріалів площею 21,0 кв.м. (реєстровий №08680000.1.СГГФШД731), будинок вагової площею 84,0 кв.м. та промисловий майданчик площею 19000 кв.м., що перебуває на балансі Державного підприємства «Підприємство Райківської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№ 73)», належить до сфери управління Державної пенітенціарної служби України та розташоване за адресою: Житомирська область, Бердичівський р-н, с. Райки, вул. Центральна, 29, вартість якого визначені згідно зі звітом про оцінку станом на 31.03.2013 і за незалежною оцінкою 674017,00 грн. (п.п. 1.1. договору).

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна (п.п. 2.1. договору).

Відповідно до п.п. 3.1. договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами), та за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - квітень 2013 року 8662,82 грн.

Згідно п.п. 3.3. договору оренди, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6. договору оренди передбачено, що орендна плата перераховується до Державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Також сторони погодили п.п. 3.7. договору оренди, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п.п. 3.6. договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування та стягнення пені здійснюється за весь термін прострочення орендарем виконання зобов'язання щодо перерахування орендної плати, у встановлені договором терміни.

Крім цього п.п. 3.8. договору встановлено, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 1% від суми заборгованості.

Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (п.п. 5.3. договору).

Даний договір укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє з 30.05.2013 до 28.05.2016 (п.п. 10.1. договору).

30.05.2013 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передавання орендованого нерухомого майна.

Орендарем всупереч умовам договору не виконуються зобов'язання в частині своєчасної оплати орендних платежів, оскільки виникла заборгованість за користування орендованим державним майном в сумі 57507,81 грн.

Позивачем на адресу TOB «Райківський гранітний кар'єр» 08.07.2015 направлялась претензія від 07.07.2015 №05/2182 з вимогою сплатити заборгованість, яка була залишена відповідачем без належного реагування.

При розгляді справи по суті було з'ясовано, що після звернення прокурора до суду з даним позовом відповідачем було сплачено 26000,00 грн. заборгованості, що підтверджується випискою щодо надходжень орендної плати по договору оренди від 30.05.2013 №1367.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст. 193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Порядок регулювання відносин найму державного та комунального майна визначено Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 1 ст. 762 ЦК України визначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Пунктом 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 31507,81 грн.. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 7000,00 грн. заборгованості по орендній платі господарський суд приймає відмову від позову та припиняє провадження у справі.

Крім цього господарський суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 19000,00 грн. на підставі п.п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки борг було сплачено після звернення прокурора до суду з даним позовом.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.230 ГК України пеня є одним з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок суми пені та штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати, суд приходить до висновку про його правильність.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків в повному обсязі (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 31507,81 грн. - основного боргу, 6904,33 грн. - пені, 13,73грн. - інфляційних та 362,56 грн. - штрафу обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення 7000,00 грн. заборгованості по орендній платі господарський суд приймає відмову від позову та припиняє провадження у справі. Також господарський суд припиняє провадження у справі в частині стягнення 19000,00 грн. на підставі п.п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки борг було сплачено після звернення прокурора до суду з даним позовом.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар'єр" (13333, Житомирський район, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 29, ід. код 37671722)

- на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 20, і. код 13578893) 31507,81 грн. - основного боргу, 6904,33 грн. - пені, 13,73грн. - інфляційних та 362,56 грн. - штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Райківський гранітний кар'єр" (13333, Житомирський район, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 29, ід. код 37671722)

- в дохід Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

4. Прийняти відмову від позову Бердичівського міжрайонного прокурора та припинити провадження у справі в частині стягнення 7000,00 грн. заборгованості по орендній платі.

5. Припинити провадження у справі в частині стягнення 19000,00 грн. основного боргу на підставі п.п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.10.15

Суддя Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - відповідачу (рек. з повід.);

3 - прокурору (направити згідно заяви).