РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015Справа №910/24986/15

За позовом Приватного підприємства «Аромат»

до Комунального підприємства «Київський метрополітен»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Київська міська рада

про визнання договору оренди № 220-У(Ор)-11 від 15.10.2011 продовженим

до 10.10.2017

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Юрчик М.В. - по дов. № 17 від 01.09.2015

від відповідача Загоровська Н.В. - по дов. № 154-Н від 31.10.2014

від третьої особи Миронюк О.А. - по дов. № 225-КР-3751 від 09.10.2015

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Приватного підприємства «Аромат» до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про визнання продовженим (пролонгованим) договір № 220-У(Ор)-11 від 15.10.2011 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду на термін до 10.10.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24986/15 та призначено до розгляду на 01.10.2015.

Позивачем 01.10.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про залучення до участі справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київську міську раду.

Відповідач у поданому 01.10.2015 до відділу діловодства суду відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що відповідачем було своєчасно повідомлено позивача про припинення дії договору № 220-У(Ор)-11 від 15.10.2011 та відмову від продовження його дії, яка була проігнорована позивачем. В порушення умов договору орендоване майно по акту прийому-передачі передано не було. Позивачем не надано доказів, які б могли підтвердити наміри відповідача використовувати об'єкту оренди (частину переходу) для власних потреб або передати це майно в оренду іншій особі, а отже принцип переважного права орендаря на подальше використання орендованого майна у даному випадку не може бути застосований. Посилання позивача на його листування зі структурними підрозділами виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо продовження терміну дії договору, як обґрунтування позовних вимог, не можуть бути взяті до уваги при вирішенні даного спору, оскільки КП «Київський метрополітен», відповідно до п. 4.7 статуту підприємства, не несе відповідальності за зобов'язаннями держави, виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації. Інші пояснення позивача щодо його листування зі структурними підрозділами відповідача відносно поновлення/припинення електропостачання об'єкта оренди, не стосуються предмету спору - визнання договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 220-У(0р)-І1 від 15.10.2011 продовженим (пролонгованим) до 10.10.2017. З огляду на викладене просить в позові відмовити повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/24986/15 від 01.10.2015 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Київську міську раду, розгляд справи був відкладений на 13.10.2015.

Позивачем 12.10.2015 до відділу діловодства суду подано письмові пояснення щодо відзиву відповідача.

Позивачем 12.10.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про залучення до участі справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідач та третя особа в судовому засіданні 13.10.2015 заперечували проти задоволення клопотання позивача про залучення третьої особи.

Суд розглянувши дане клопотання відмовив в його задоволенні з огляду на наступне

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або ініціативи господарського суду.

Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому (ч. 5 п. 1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Отже, третя особа без самостійних вимог, має знаходитися з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Суд дійшов висновку, що прийняття рішення з даного господарського спору, не може вплинути на права або обов'язки Департамент комунальної власності м. Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо позивача, тому відсутні підстави для залучення останнього до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Позивачем 12.10.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про витребування у відповідача доказів.

Відповідач в судовому засіданні 13.10.2015 заперечував проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Розглянувши подане клопотання суд вважає, що воно не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, а отже не підлягає задоволенню з огляду на те, що витребувані позивачем документи не підтвердять обставини справи необхідні для вирішення даного спору.

Третьою особою 13.10.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю направити повноваженого представника в судове засідання.

Суд розглянувши дане клопотання відмовив в його задоволенні з огляду на те, що представник третьої особи з'явився в судове засідання.

В судовому засіданні 13.10.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 15.10.2015.

Позивачем 15.10.2015 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення.

Позивачем 15.10.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання про проведення огляду в засіданні суду оригіналів документів наданих відповідачем.

Позивачем 15.10.2015 до відділу діловодства суду подано заяву та клопотання про витребування доказів у третьої особи та Департаменту комунальної власності м. Києві виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Суд розглянувши зазначені заяву та клопотання відмовив в їх задоволенні, оскільки вони не відповідають вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України та витребувані позивачем документи не підтвердять обставини справи необхідні для вирішення даного спору.

Третьою особою в судовому засіданні 15.10.2015 подано письмові пояснення, відповідно до яких в задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засідання 15.10.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.10.2011 між Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (орендодавець) та Приватним підприємством «Аромат» (орендар) було укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 220-У(Ор)-11 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець на підставі рішення Київради № 517/5329 від 28.12.2010 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу, визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 1), для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1. договору об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 7,00 кв. м.

Відповідно до п. 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі у Комунального підприємства «Київський метрополітен».

За приписами ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Згідно з п. 4.1. договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди.

Згідно акту прийому-передачі від 01.11.2011 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування частину переходу станції метро «Мінська» (вестибюль № 1) загальною площею 7,00 кв. м.

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 9.1. договору сторонами встановлено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради № 517/5329 від 28.12.2010 діє з 15.10.2011 до 13.10.2014 (2 роки 364 дні).

Пунктом 9.5. договору визначено, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Листами № 178 від 02.10.2014 № 198 від 30.10.2014 позивач звертався до відповідача, в яких просив надати всі необхідні документи для продовження договору оренди. Листом № 176 від 02.10.2014 позивач звертався до Департаменту комунальної власності м. Києва про продовження договору терміном на 2 роки 364 дні.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. ст. 764, 785 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З вказаних правових норм вбачається, що після закінчення строку дії договору, в разі заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем орендованих приміщень протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендарю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 20.10.2014 направив на адресу позивача повідомлення про припинення договору у зв'язку з закінченням його строку дії 13.10.2014 та відсутністю наміру продовжувати договір оренди на новий термін, у зв'язку з чим вимагав передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі.

Проте, конверт було повернуто відповідачу відділеннями поштового зв'язку з довідкою форми-20 без вручення адресату з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Отже, виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що строк дії договору № 220-У(0р)-І1 від 15.10.2011 припинився 13.10.2014.

Відповідно до п. 5.4. договору орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором. Дозвіл на продовження строку оренди надає Київська міська рада.

Відповідно до п. 9.3. договору після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

Рішенням Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва (далі - Положення), яким визначено, що підставою для укладення договору оренди є рішення Київської міської ради про передачу об'єкта в оренду.

Відповідно до п. 3.2. статуту Комунального підприємства «Київський метрополітен» предметом діяльності зокрема є орендні, в тому числі лізингові операції за згодою власника.

Згідно п. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон) територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Згідно п. 5 статті 60 Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно ст. 29 Закону до відання виконавчих органів міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Згідно із частиною 2 ст. 41 вказаного Закону районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Відповідно до ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Доказів того, що органом уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято рішення про надання дозволу позивачу переукласти або продовжити оренду приміщення за договором не подано.

Крім цього, пункт 12.5. Положення, на який посилається позивач в обґрунтування вимог, передбачає, що з метою розгляду питання про зміну істотних умов договору оренди орендар подає заяву, три підписані ним примірники змін до договору та, у випадках, визначених законом, звіт про оцінку об'єкта оренди до Головного управління, райдержадміністрації або підприємства, яке є орендодавцем до закінчення строку дії договору.

Статтею 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Відповідно до Методики оцінки об'єктів оренди, Порядку викупу орендарем оборотних матеріальних засобів та Порядку надання в кредит орендареві коштів та цінних паперів, що затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 629 від 10.08.1995 оцінка обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому. Також цією Методикою визначено, що оцінка об'єкта здійснюється орендарем, послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди оплачує орендар.

Оскільки на момент закінчення дії договору оренди минув трирічний строк попередньої оцінки орендарем для продовження договору оренди мала бути здійснена нова незалежна оцінка об'єкту оренди.

Проте, позивачем доказів в підтвердження вжитих ним для продовження дії договору заходів не надано.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 16 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення правовідношення.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги про визнання продовженим (пролонгованим) договір № 220-У(Ор)-11 від 15.10.2011 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду на термін до 10.10.2017 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 22.10.2015.

Суддя В.В.Сівакова