РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015Справа №910/18514/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Каскад»

До Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»

Про стягнення 1 966 012,49 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Павлова О.В., довіреність № 205 від 23.02.2015

від відповідача Василенко Н.В., довіреність № 431 від 02.06.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об'єднання «Каскад» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - відповідач) про стягнення 1 966 012,49 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем було порушено умови договору підряду, внаслідок чого позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив стягнути з відповідача штрафні санкції за порушення умов договору.

Ухвалою суду від 21.07.2015р. порушено провадження у справі № 910/18514/15 та призначено розгляд на 07.09.2015р.

07.09.2015р. відповідач подав через канцелярію суду заяву про застосування строку позовної давності та відзив на позов.

07.09.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд застосувати строк позовної давності.

Суд відклав розгляд справи на 19.10.2015р.

19.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги, просив суд прийняти заяву про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача проти прийняття заяви про уточнення позовних вимог заперечив, оскільки у минулому судовому засіданні було заслухано пояснення сторін по суті спору.

Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 26.10.2015р.

26.10.2015р. відповідач подав через канцелярію суду заперечення на заяву про уточнення позовних вимог.

26.10.2015р. позивач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення судового розгляду справи.

26.10.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про відкладення судового розгляду справи.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд застосувати строк позовної давності.

Суд відмовив у задоволенні заяви позивача про уточнення позовних вимог, оскільки така заява подана з підстав поданої відповідачем заяви про застосування строків позовної давності та після початку розгляду заяви про застосування строків позовної давності.

Суд вирішив задовольнити заяву про застосування строку позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробниче об'єднання «Каскад» ( далі- Позивач) в травні 2012 року звернулося до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі- Відповідач) з пропозицією виконати ремонтно-будівельні роботи рулонної покрівлі на філіях товариства.

В листі від 27.04.2012 року № 130-3-1715/2-12/2579 Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надало згоду Позивачу на виконання ремонтно-будівельних покрівельних робіт на своїх філіях за умови, що вартість робіт одного квадратного метру рулонної покрівлі не буде перевищувати 320 гривень. Відповідач також зазначає об'єми ремонтно-будівельних покрівельних робіт, які необхідно виконати на його філіях, а саме : «Одеський зерновий термінал», загальна площа об'єму робіт - 5000 кв. м.; «Новоукраїнський КХП», загальна площа об'єму робіт - 3000 кв. м.; «Голопристанський елеватор», загальна площа об'єму робіт - 1000 кв. м..

Таким чином необхідний об'єм ремонтно-будівельних покрівельних робіт, запропонований Відповідачем для виконання, склав 9000 кв. м.

Крім того, позивач стверджує, що листом Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України» гарантувало, що оплату робіт буде здійснено на протязі 60 календарних днів з дня після підписання директорами філій актів здачі-приймання виконаних робіт. Отже, договір підряду між ПАТ «ДПЗКУ» та TOB ВО «Каскад» був укладений у спрощений спосіб в порядку ст.181 ГК України .

Внаслідок не проведення оплати вартості виконаних робіт позивач подав на розгляд суду позов про стягнення боргу з відповідача, на підставі чого рішенням господарського суду міста Києва № 910/22856/14 від 23.12.2014 стягнуто з відповідача кошти у розмірі 1 456 034,63 грн.

Дане рішення відповідач оскаржував у КАГС та ВГСУ, які залишили вказане рішення суду першої інстанції без змін.

На стадії виконавчого провадження № 47553141, відповідач сплатив вказану суму боргу.

Після отримання коштів за виконані роботи, позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути штрафні санкції за прострочку сплати заборгованості по виконаним роботам у розмірі 1 966 012,49 грн., з яких: 532 908,66 грн. - пені, 101 922,42 грн. - штрафу, 1 103 810,90 грн. - інфляційних втрат, 227 370,51 грн. - 3% річних.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Представником відповідача 07.09.2015р. через відділ діловодства подано заяву про застосування строку позовної давності, яку суд вирішив задовольнити у судовому засіданні 26.10.2015р., виходячи з наступного.

Згідно поданого позову та своїх пояснень позивач стверджує, що відопвідач листом № 130-3-1715/2- 9 від 27.04.2012р., надав згоду на виконання ремонтно- будівельних робіт по ремонту покрівель на філіях: Одеський зерновий термінал, загальна площа об'єму робіт - 5000 кв.м., Новоукраїнський КХП, загальна площа робіт - 3000 кв.м., Голопристанський елеватор, загальна площа об'єму робіт - 1000 кв.м., за умови, якщо вартість ремонтно-будівельних робіт з розрахунку одного квадратного метра рулонної покрівлі не буде перевищувати 320,00 грн. та вказав, що оплата робіт буде проведена після підписання директорами елеваторів актів здачі-приймання виконаних робіт, протягом 60 календарних днів, з дня їх підписання. Загальна вартість виконаних робіт склала 1 456 034,63 грн.

Разом з цим, Позивач зазначає про підписання директорами даних філій з виконаних робіт загальною сумою 1456034,63 грн. та зазначає про погашення відповідачем вказаної суми заборгованості згідно рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/22856/14.

Проте твердження позивача не відповідають дійсності, оскільки позивач стверджує про те, що вартість проведених робіт необхідно було провести протягом 60 календарних днів з дня підписання актів здачі-приймання виконаних робіт, проте рішення господарського суду міста Києва 910/22856/14 від 23.12.2014р. встановлено, що листом № 130-3-1715/2-12/2579 сторонами погоджено, що оплата робіт повинна бути проведена після підписання директорами філій актів здачі-приймання виконаних робіт протягом 30 календарних днів з дня їх підписання, проте до матеріалів справи вказаний лист позивач не надав.

Згідно статті 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки обов'язковою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб'єктний склад спору, а в справі № 910/22856/14 брали участь ті самі сторони, що й у даній справі, суд приходить до висновку, що факти, встановлені рішенням господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі № 910/22856/14 не підлягають доказуванню, зокрема щодо інформації зазначеної у листі № 130-3-1715/2-12/2579.

Таким чином, строк оплати послуг мав би скласти не 60 календарних днів, як це вказано Позивачем, а 30 календарних днів.

Отже, кінцевий строк виконання відповідачем своїх зобов'язань:

- За актом приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт від 17.05.2012р. на об'єктах філії «Одеський зерновий термінал» є 17.06.2012р.;

- За актом приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт від 14.06.2012 р. на об'єктах філії «Голопристанський елеватор» - 14.07.2012р.

- За актом приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт від 21.06.2012р. на об'єктах філії «Новоукраїнський КХП» - 21.07.2012 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як встановлено ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, відлік позовної давності за актом приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт:

- від 17.05.2012 р. на об'єктах філії «Одеський зерновий термінал» - починається з 18.06.2012 р.;

- від 14.06.2012 р. на об'єктах філії «Голопристанський елеватор» - 15.07.2012р.;

- від 21.06.2012 р. на об'єктах філії «Новоукраїнський КХП» - 22.07.2012р.

Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частина 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вказано вище, для стягнення штрафу та пені строк позовної давності сплинув: 18.06.2013 р., 15.07.2013 р.; 22.07.2013 р.

Щодо інфляційних втрат та 3 % річних, згідно п. 5.3. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів, спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу).

Отже, для стягнення як інфляційних втрат, так і 3 % річних строк позовної давності теж закінчився.

Враховуючи викладене та беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до даного спору, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 966 012,49 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Дата складання повного тексту рішення 02.11.2015р.)

Суддя В.І.Мельник