ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.10.2015 Справа № 905/1367/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Бова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго»

до відповідача: Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області

про стягнення 588,49 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 18.11.2014р. № 181114-4/63

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії у червні 2014р. у розмірі 588,49 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1367/15.

Розгляд справи відкладався відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, про що винесені відповідні ухвали суду від 01.09.2015р., від 23.09.2015р.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву за вх. № 9118/15 від 31.08.2015р., згідно з яким просить суд відхилити позов ПАТ «ДТЕК «Донецькобленерго» в повному обсязі з посиланням на те, що перевищення лімітів можливо мало місце, коли адміністративна будівля УДСО області у м. Макіївка була захоплена незаконними озброєними формуваннями терористичної організації «ДНР», у звязку з чим відповідач не може нести відповідальність за перевищення лімітів, що відповідає приписам постанови КМУ від 07.11.2014р. № 595. В додаток до відзиву на позовну заяву надано Висновок Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014р. № 2490/12.12-03, згідно з яким моментом, з якого Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області не може стабільно та у повному обсязі здійснювати свою діяльність та виконувати договірні зобовязання є дата 23.07.2014р. початок активних бойових дій в м. Донецьк, Макіївка, Ясинувата та ін. у ході антитерористичної операції на території Донецької області.

17.09.2015р. за вх. № 02-51/518 на офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшли письмові пояснення позивача, згідно з якими останній не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов. При цьому, позивач посилається на те, що акт прийняття-передавання товарної продукції за червень 2014р. підписаний сторонами без будь-яких зауважень, представником відповідача отримані рахунки на оплату активної електроенергії та за перевищення договірних величин споживання електричної енергії за червень 2014р.; що розрахунковий період червня 2014р. є 10.05.2014р. по 09.06.2014р., а тому висновок Донецької ТПП не є підтвердженням факту настання форс-мажорних обставин в період споживання відповідачем електричної енергії в червні 2014р., оскільки датою, з якої відповідач не може стабільно та у повному обсязі здійснювати договірні зобовязання є 23.07.2014р.; що посилання відповідача щодо захоплення адміністративної будівлі відповідача у м. Макіївка незаконними озброєними формуваннями терористичної організації «ДНР» не підтверджені жодними доказами; що відповідач не повідомляв позивача про захоплення будівлі озброєними формуваннями терористичної організації «ДНР».

21.09.2015р. за вх. № 11814/15 господарський суд одержав від відповідача пояснення по справі, згідно з якими відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з посиланням на форс-мажорні обставини та на те, що адміністративна будівля УДСО при ГУМВС України в Донецькій області № 161 по вул. Черепанових у м. Макіївка Донецької області була захоплена незаконними збройними формуваннями 15.05.2014р., у звязку з чим впродовж червня 2014р. послугами позивача користувалась терористична організація «ДНР», а тому у позивача не було правових підстав для нарахування відповідачу санкцій за перевищення лімітів споживання електричної енергії понад договірну величину, передбачену договором про постачання електричної енергії № 5032 від 21.05.2008р. В додаток до зазначених пояснень відповідач надав висновок Донецької торгово-промислової палати від 19.08.2014р. № 2246/12.12-03, згідно з яким моментом настання обставин непереборної сили по виконанню договірних зобовязань для відповідача є дата 15.05.2015р. дата захвату будівлі за адресою: м. Макіївка, вул. Черепанових,161, початок активної фази проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

05.10.2015р. за вх. № 13705/15 господарський суд одержав від відповідача пояснення по справі, згідно з якими останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову з посиланням на те, що відповідач був позбавлений можливості виконувати договірні зобовязання у звязку із настанням форс-мажорних обставин, що у відповідача на час виникнення форс-мажорних обставин була відсутня заборгованість перед позивачем, що позивач не повідомляв відповідача про застосування будь-яких штрафних санкцій, як то передбачено п. 4.4. договору про постачання електричної енергії № 5032 від 21.05.2008р. Також відповідач надав суду клопотання від 05.10.2015р. № 21/1-860/3, згідно з яким просить розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

07.10.2015р. за вх. № 02-51/645 на офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надійшли письмові пояснення позивача, згідно з якими останній посилається на те, що висновок Донецької торгово-промислової палати від 19.08.2014р. № 2246/12.12-03 не є належним та допустимим доказом, оскільки відповідно до ст. 10 ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору) є сертифікат Торгово-промислової палати України та згідно зі ст. 11 ЗУ «Про торгово-промислові палати України» до повноважень регіональних торгово-промислових палат не віднесено засвідчення обставин форс-мажору. Також позивач посилається на те, що вказаний висновок зроблено відносно факту невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань щодо збереження документації з конкурсних торгів про придбання товарів, робіт та послуг; що будівля УДСО при ГУМВС України в Донецькій області у м. Макіївка була захоплена незаконними озброєними формуваннями терористичної організації «ДНР» 15.05.2014р., після переговорів озброєнні формування покинули будівлю в травні 2014р. (27.05.2014р.), повторне захоплення відбулося в липні 2015р., а спірним періодом у даній справі є червень 2014р.; що всупереч умовам п.п. 2.5., 4.3.2. договору про постачання електричної енергії № 5032 від 21.05.2008р. відповідач не повідомляв позивача ані про звільнення приміщення, ані про настання обставин непереборної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

21.05.2008р. між ВАТ «Донецькоблненрго» (постачальник, позивач) і Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (споживач, відповідач) укладений договір про постачання електричної енергії № 5032, згідно з яким, позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з приєднаною потужністю 41,5 кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з умовами п.п.2.2.2. договору позивач зобовязується постачати відповідачу електроенергію, як різновид товару.

Відповідно до умов п.п. 2.3.4. договору відповідач зобовязується оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 3 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» та № 5 «Порядок розрахунків» до цього договору.

У п.п.4.2.2. договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, відповідач сплачує позивачу двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік відповідач не пізніше 01 листопада поточного року надає позивачу відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою встановленою додатком № 7 «Обсяги очікуваного споживання електричної енергії та потужності відповідачем» до цього договору. (п.5.1. договору).

Заявлені відповідачем згідно п.5.1. цього договору обсяги споживання електричної енергії узгоджуються сторонами і оформлюються додатком № 8 «Договірні величини споживання електричної енергії» до цього договору як договірні величини споживання електричної енергії. (п.5.2. договору).

У п.5.8. договору передбачено, що перевищення відповідачем договірних величин споживання електричної енергії визначається позивачем як різниця фактично спожитої активної електричної енергії за розрахунковий період, згідно з «Актом прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії)» (додаток № 10 до цього договору), та договірною величиною споживання електричної енергії, встановленою на цей розрахунковий період, згідно з умовами розділу 5 цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 21 травня 2009р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов. (п. 9.5. договору).

Додатком № 1 до договору є «Однолінійна схема надання доступу до місцевої (локальної) електромережі. Додатком № 2 договору є «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».

У Додатку № 3 до договору «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (табл.2 «Перелік точок розрахункового обліку споживача») встановлений перелік обєктів споживача: Адмін. будинок; Учбовий обєкт, тир; адреса: м. Макіївка, вул. Черепанових,161.

У Додатку №5 до договору «Порядок розрахунків» встановлено, що розрахунковим вважається період з 00-00 годин 10 числа місяця попереднього розрахунковому до 24-00 годин 9 числа розрахункового місяця (п.1. додатку). У разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії, що визначається позивачем при підбитті підсумків розрахункового періоду, згідно з розділом 5 цього договору, постачальник електричної енергії надає споживачу повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину та виписує окремий рахунок на суму вартості, визначеної як добуток значення перевищення договірної величини споживання електричної енергії на середньозважений тариф. (п.7. додатку). Розрахунки за активну електричну енергію, зокрема, за перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії, здійснюються відповідачем грошовими коштами на рахунки постачальника електричної енергії, які вказані в розділі 10 договору, у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.(п.10. додатку).

У Додатку №8 до договору «Договірні величини споживання електричної енергії» встановлений помісячний обсяг електричної енергії, що постачається відповідачу за місяцями у 2014 році, в т.ч. у червні 2014 року - 100 кВт.год.

Додатком № 12 до договору є «Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача».

У Додатковій угоді до договору від 08.06.2011р., у відповідності до вимог ЗУ «Про акціонерні товариства», сторони домовились про зміну в тексті договору та додатків до нього найменування постачальника на ПАТ «Донецькобленерго» та про зміну реквізитів останнього.

У Додатковій угоді до договору від 15.12.2012р. у звязку із зміною найменування ПАТ «Донецькобленерго» на ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» сторони домовились про зміну в тексті договору та додатків до нього найменування постачальника та про зміну реквізитів останнього.

21.10.2013р. здійснено заміну електролічильника відповідача, а саме: знято електролічильник Меркурій 231 МА-01 № 01291773 та встановлено електролічильник НІК 2301 АП2 № 0713895 на обєкті «адміністративна будівля», про що складений відповідний акт на заміну (встановлення, знімання) лічильника електроенергії у споживача юридичної особи № 056221.

Також судом встановлено, що у червні 2014р. відповідачем одержано активну електроенергію в обсязі 619 кВт.год. на загальну суму 842,26 грн., що підтверджується актом прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за червень 2014р., який підписаний відповідачем та засвідчений печаткою останнього без жодних зауважень та заперечень.

Як вище зазначено, у додатку №8 до договору «Договірні величини споживання електричної енергії» у червні 2014р. встановлено обсяг електричної енергії, що постачається відповідачу - 100 кВт.год.

Отже, відповідачем у червні 2014р. допущено перевищення договірної величини споживання електричної енергії на 519 кВт.год. (619 кВт.год. - 100 кВт.год. = 519 кВт.год.), у звязку з чим позивач надав відповідачу повідомлення про перевищення договірної величини споживання електричної енергії у червні 2014р. на 519 кВт.год. та рахунок № 30/5032.090511 від 11.06.2014р. на суму 588,49 грн., який одержаний представником відповідача за довіреністю, про що свідчить відповідна відмітка.

Між тим, відповідач оплату вказаного рахунку не здійснив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за перевищення договірних величин споживання електроенергії у червні 2014р. у розмірі 588,49 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір про постачання електричної енергії, згідно з яким, позивач зобовязується постачати електричну енергію відповідачу, а відповідач зобовязується оплачувати позивачу вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами даного договору та додатків до договору, що є його невідємними частинами, зокрема, у разі перевищення договірної величини споживання електричної енергії, відповідач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини у терміни, що не перевищують 5 операційних днів від дня отримання рахунку.

У ч.6 ст.26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що у разі перевищення договірних величин електроспоживання споживач зобовязаний сплатити постачальнику двократну вартість різниці між фактично спожитою та встановленою договірною величиною електроспоживання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, із вище встановлених обставин справи випливає, що відповідач не оплатив позивачу борг за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у червні 2014р. в сумі 588,49 грн.

Посилання відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву за вх. № 9118/15 від 31.08.2015р., у поясненнях по справі за вх. № 11814/15 від 21.09.2015р. та за вх. № 13705/15 від 05.10.2015р. суд не приймає до уваги з огляду на наступне.

По-перше, в матеріалах справи наявна довіреність від 01.01.2014р. зі строком дії до 31.12.2014р., якою уповноважено ОСОБА_2 підписувати акти прийому - передачі товарної продукції, отримувати рахунки на оплату за споживання електричної енергії понад договірну величину та ін. Вказана довіреність підписана начальником УДСО при ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_3 та засвідчена печаткою відповідача. Так, акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за червень 2014р. підписаний з боку відповідача його уповноваженим представником ОСОБА_2 та засвідчений печаткою відповідача без жодних зауважень та заперечень. Рахунок № 30/5032.090511 від 11.06.2014р. на суму 588,49 грн. також одержаний уповноваженим представником відповідача ОСОБА_2 на підставі зазначеної довіреності. Доказів скасування довіреності від 01.01.2014р., як і доказів передачі печатки іншій особі або втрати печатки з боку відповідача, останнім до суду не надано, про наявність таких обставин не заявлено.

По-друге, у матеріалах справи наявні два Висновки Донецької торгово-промислової палати від 14.10.2014р. № 2490/12.12-03 та від 19.08.2014р. № 2246/12.12-03, згідно з якими у звязку з настанням обставин непереборної сили зроблено висновки щодо неможливості виконання відповідачем договірних зобовязань з надання послуг охорони за укладеними договорами та щодо неможливості збереження документації з конкурсних торгів про придбання товарів, робіт та послуг відповідно. Про неможливість виконання відповідачем договірних зобовязань саме за договором про постачання електричної енергії № 5032 від 21.05.2008р. не зазначено. Інших доказів в підтвердження неможливості виконання договірних зобовязань за вказаним договором у звязку з настанням форс-мажорних обставин відповідачем до суду не надано.

По-третє, умовами п. 4.3.2. договору передбачено, що сторона, для якої виконання зобовязань стало неможливим унаслідок дії обставин непереборної сили, має не пізніше, ніж через пять календарних днів письмово повідомити іншу сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили. Між тим, як сам посилається відповідач, останній не повідомив позивача про настання зазначених обставин.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» задовольнити.

2. Стягнути з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Гвардійців Кантемирівців, буд. 1А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Островського,8, ) борг за перевищення договірної величини споживання електроенергії в сумі 588 (пятсот вісімдесят вісім) грн. 49 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 12 жовтня 2015р.

Суддя Л.В. Ніколаєва