ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року Справа № 34/5005/4642/2012

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. доповідача,

суддів: Вечірко І.О., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.

За участю представників сторін:

арбітражний керуючий: ОСОБА_1, посвідчення №692 від 18.04.13;

інші учасники апеляційного процесу у судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу іноземного підприємства «Технопарк» на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. по справі №34/5005/4642/2012 (суддя Примак С.А.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_2», м. Київ

до боржника іноземного підприємства «Технопарк», м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 у справі №34/5005/4642/2012 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Райфайзен ОСОБА_2» до іноземного підприємства «Технопарк» про банкрутство припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна іноземного підприємства «Технопарк», визнано іноземне підприємство «Технопарк» банкрутом. Відкрито відносно іноземного товариства «Технопарк» ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1. Скасовано арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, іноземне підприємство «Технопарк» звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та направити справу для подальшого розгляду господарським судом Дніпропетровської області.

Скарга мотивована неповним з'ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник зазначає, що рішення, прийняте комітетом кредиторів, є незаконним, оскільки комітет кредиторів був скликаний неповноважним арбітражним керуючим.

Скаржник зазначає, що судом не досліджено питання правомірності проведення загальних зборів кредиторів іноземного підприємства «Технопарк» та зборів комітету кредиторів боржника, оскільки жоден з учасників не зявився.

Також скаржник зазначає, що арбітражний керуючий не може бути обраний секретарем засідання комітету кредиторів та не має права підписувати від імені комітету кредиторів будь-які документи, оскільки відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» він не має права бути обраним до складу комітету кредиторів.

Крім того, розпорядником майна не було проаналізовано фінансову та господарську діяльність ІП «Технопарк», що свідчить про недобросовісне виконання функцій розпорядника майна.

15.09.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу №02-02-39/1059 від 10.09.2015 року, в якому він просить відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, оскаржувану постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року у даній справі залишити без змін, а засідання провести без його участі (т.5 а.с 55-56).

У судовому засіданні 27.10.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Інші учасники апеляційного провадження в судові засідання не зявились, в матеріалах справи відсутні обґрунтування поважності підстав їх неявки в засідання Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Дослідивши докази у справі, суд вважає, що апеляційна скарга іноземного підприємства «Технопарк» на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. по справі №34/5005/4642/2012 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2012 року боржника визнано банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (т.1 а.с.1).

05.07.2012 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області визнано розмір вимог ініціюючого кредитора в сумі 1 472 075,87 грн. Введено процедуру розпорядження майном строком на 6 місяців до 05.01.2013 року призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_3 (т.1 а.с.97). В частині призначення розпорядником майна ОСОБА_3 постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.08.2012 року у справі №34/5005/4642/2012 залишено ухвалу без змін (т.1 а.с.131).

Вищеозначені судові рішення залишені без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.10.2012 року (т.1 а.с.163). В частині визначення вимог ініціюючого кредитора ухвала залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.10.2013 року (т.2 а.с.183).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів (т.2 а.с.197-198).

23.12.2013 року на зборах кредиторів обрано комітет кредиторів боржника ІП «Технопарк» в кількості двох осіб: ТОВ «СГ Еквіпмент ОСОБА_2 Україна» та ТОВ «Райффайзен ОСОБА_2» (Т.2 а.с.201).

Актом від 23.12.2013 року встановлено, що підприємство боржник не знаходиться за юридичною адресою (т.2 а.с.206).

Протоколом зборів комітету кредиторів 28.11.2012 року (т.4 а.с.62) зобовязано розпорядника майна ІП «Технопарк» арбітражного керуючого ОСОБА_1 звернутися з клопотанням до суду про визнання боржника банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та призначено ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1 На цьому ж засіданні вирішено питання про оплату послуг арбітражного керуючого. На зборах обрано головою представника ініціюючого кредитора ОСОБА_4

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

За приписами ч.2 ст.4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням вимог Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", норми якого, як спеціальні норми права, є пріоритетними у застосуванні над загальними нормами ГПК України та чинного цивільного законодавства.

Прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, згідно ч.8 ст.16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) (в редакції чинній на момент порушення справи про банкрутство) віднесено до компетенції комітету кредиторів.

Суд першої інстанції, приймаючи постанову про визнання боржника банкрутом, виходив з того, що більшістю голосів комітету кредиторів 28.11.2014р. прийняте рішення щодо визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Крім того, судом першої інстанції встановлено факт наявності боргу перед кредиторами в розмірі 8 000 000грн., відсутність ресурсів для здійснення розрахунку з кредиторами, відсутність пропозицій щодо санації боржника, неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів.

Згідно до ч.2 ст.26 Закону перші збори кредиторів вважаються повноважними, якщо на них присутні кредитори, що мають не менше ніж дві третіх голосів. Наступні збори вважаються повноважними у разі присутності на них кредиторів, що мають більше половини голосів.

Конкурсні кредитори відповідно до ч.4 ст.26 Закону мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів, та кратну одній тисячі гривень.

Частиною 6 ст.26 Закону передбачено, що на час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб.

Вибори комітету кредиторів проводяться відкритим голосуванням більшістю голосів присутніх на зборах кредиторів, визначених відповідно до частини четвертої цієї статті.

Кредитор, що має двадцять п'ять і більше відсотків голосів, автоматично включається до складу комітету кредиторів.

Під час проведення процедур банкрутства інтереси всіх кредиторів представляє комітет кредиторів, утворений відповідно до цього Закону.

Згідно ч.8 ст.26 Закону до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.37 Закону у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Частиною 3 ст.27 Закону передбачено, що у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень, зокрема, постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч.4 ст.27 Закону у разі, якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд протягом п'яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника за наявності ознак банкрутства приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, якщо інше не передбачено цією статтею.

З матеріалів справи видно, що з 18.11.2014 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 (т.4 а.с.54).

Протоколом засідання комітету кредиторів від 28.11.2014 року (т.4 а.с.62) зобовязано розпорядника майна ІП «Технопарк» арбітражного керуючого ОСОБА_1 звернутися з клопотанням до суду про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого ОСОБА_1 ( т.4 а.с.65).

Цим спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_1 скликати збори кредиторів, про відсутність учасників-представників комітету кредиторів на зборах. Доводи про те, що арбітражний керуючий не може бути обраний секретарем зборів, оскільки не може підписувати документи від імені комітету кредиторів і представляти його спростовуються тим, що секретарем зборів є особа, до обовязку якої входить фіксування ходу засідання комітету кредиторів. Це не означає його представництво у комітеті кредиторів, оскільки він не приймає участі у голосуванні, а відтак і у прийнятті рішень.

Довід про те, що розпорядником майна не було проаналізовано діяльність боржника спростовується аналізом фінансово-господарської діяльності ІП «Технопарк» (т.5 а.с.3-10).

Незгода з діяльністю арбітражного керуючого розпорядника майна є підставою для оскарження його дій або вимоги його усунення, а не скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, у підсумковому засіданні господарський суд, встановивши ознаки банкрутства боржника, а саме, майновий стан боржника, розмір кредиторської та дебіторської заборгованості, враховуючи наявність рішення комітету кредиторів про визнання боржника банкрутом приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, процедура ліквідації застосовується у випадках, якщо після виявлення кредиторів, затвердження реєстру вимог кредиторів та створення комітету кредиторів до суду не надійшло пропозицій щодо санації боржника або укладення мирової угоди.

В ухвалі від 06.08.2015р. у справі №34/5005/4642/2012 господарським судом Дніпропетровської області зазначено, що пропозицій щодо санації боржника до суду не надходило.

Доводи скаржника щодо відсутності повноважень арбітражного керуючого ОСОБА_5 на момент проведення зборів комітету кредиторів 28.11.2014р. є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_5 господарським судом Дніпропетровської області 18.11.2014 року було призначено розпорядником майна боржника, дана ухвала залишена в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і обєктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року - відсутні.

Доводи, викладені в апеляційних скаргах, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу іноземного підприємства «Технопарк» на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року по справі №34/5005/4642/2012 - залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року по справі №34/5005/4642/2012 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 29.10.2015 року

Головуючий суддя Л.М.Білецька

Суддя І.О. Вечірко

Суддя Ю.Б. Парусніков