РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/23770/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ»

до Колективного підприємства видавництва «Педагогічна думка» Інституту педагогіки АПН України про стягнення 7879,61 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Поливач Є.Ю. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення, з урахуванням прийнятої судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви від 19.10.2015 про зменшення позовних вимог, 7879,61 грн. заборгованості та санкцій у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань оплатити надані йому послуги з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу за Договором № 0413081 від 19.04.2013.

Відповідач у судове засідання 28.10.2015 представників не направив, проте заявою від 28.10.2015 визнав основну заборгованість у розмірі 3465,54 грн. та покладення на нього судових витрат у розмірі 1827 грн. Натомість штрафні санкції Відповідач не визнав, оскільки вважає, що винним у їх нарахуванні є банк, який не виконав платіжне доручення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 19.04.2013 між Позивачем, як виконавцем, та Відповідачем, як замовником, Договору № 0413081 (далі - Договір), Позивачем були виконані, а Відповідачем прийняті роботи та послуги на загальну суму 6465,54 грн., що підтверджується залученим до справи Актом виконаних робіт від 28.01.2015, який підписаний представниками сторін, скріплений печатками, зауважень не місять.

У встановлені п. 4.5.2 Договору строки та всупереч до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України Відповідач вчасно за роботи та послуги не розрахувався, надання на його замовлення послуг та виконання робіт за вказаним актом не заперечує, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних Позивачем за Договором та відображених у вказаному акті робіт та послуг матеріали справи не містять.

Матеріалами справи підтверджено, що станом на момент звернення Позивача до суду у Відповідача існувала заборгованість в сумі 6465,54 грн., з якої 3000 грн. було погашено 04.09.2015, натомість у іншій частині - 3465,54 грн. сума боргу погашена не була.

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; її розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 3465,54 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені відповідно до п. 7.2 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням ч. 6 ст. 232 ГК України та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»;

- штрафу відповідно до п. 7.2 Договору, на підставі статей 546, 549 ЦК України;

- 3% річних за ст. 625 ЦК України за весь час прострочення заборгованості.

При цьому судом відхиляються заперечення Відповідача, що він не є винним у простроченні виконання грошового зобов'язання через те, що подане ним платіжне доручення не виконував банк, а отже санкції до Відповідача застосуванню не підлягають.

Суд зазначає, що Відповідач є зобов'язаною за Договором стороною, тому повинен був вжити всіх заходів для вчасної оплати за Договором, у тому числі, але не виключно - здійснити оплату через інший банк, внести кошти готівкою, тощо, зокрема з урахування того факту, що Договором не було передбачено чіткого обов'язку Відповідача сплатити саме з певного рахунку або через певний банк.

Тобто Відповідач повинен був здійснити належне виконання умов Договору у розумінні ст. 526 ЦК України, чого ним зроблено не було, та що є підставою для застосування до нього обумовлених Договором або законом санкцій.

При цьому, за приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок пені, штрафу, 3% річних, наданий суду 19.10.2015 як додаток у складі заяви про зменшення позовних вимог, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 1820,63 грн. пені, 323,28 грн. штрафу та 2270,16 грн. 3% річних також визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з даним позовом (1218 грн.) покладається на Відповідача.

При цьому суд зауважує, що питання невиконання банком поданого Відповідачем платіжного доручення не є предметом даного спору, натомість положеннями ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено відповідальність банків при здійсненні переказу, у тому числі, але не виключно, шляхом стягнення пені та відшкодування шкоди.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Колективного підприємства видавництва «Педагогічна думка» Інституту педагогіки АПН України (м. Київ, вул. Артема, 52-А, корпус 2; ідентифікаційний код 24089631) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр Київ» (м. Київ, проспект Перемоги, 67; ідентифікаційний код 32384972) 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п'ять) грн. 54 коп. заборгованості, 1820 (одну тисячу вісімсот двадцять) грн. 63 коп. пені, 323 (триста двадцять три) грн. 28 коп. штрафу, 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. 16 коп. 3% річних, а також 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015

Суддя Сташків Р.Б.