ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Справа № 925/1486/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Бойко Ю.В.,

представники позивача, відповідача: не зявилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗА СТС"

про стягнення 50 847,42 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАН-НЯ" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до ТОВ "БАЗА СТС" про стягнення 50 847,42 грн., зокрема: 28 860,54 грн. основного боргу, 13 305,00 грн. інфляційних втрат, 8 022,44 грн. пені, 659,44 грн. три проценти річних за прострочення оплати вартості товару, поставленого відповідно до договору поставки № 153 від 10.10.2014.

Відповідач не подав суду відзив на позов, не направив свого представника у судові засідання. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, надіслання ухвал суду оформлено згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвали суду від 03.09.2015 та 23.03.2015, надіслані за адресою відповідача, вказаною в позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що є підтвердженням належного надсилання відповідачу копій ухвал суду. Повернення ухвал від 03.09.2015 та 23.09.2015 до суду без вручення з відміткою у довідці "за зазначеною адресою не проживає" не впливає на висновок суду про належне повідомлення відповідачу про час і місце розгляд справи, оскільки ухвали суду надіслані за адресою, вказаною в ЄДР, а інші адреси суду невідомі. Господарським процесуальним кодексом України не встановлено обовязку суду відкладати розгляд справи у разі відсутності представника сторони чи неподання витребуваних документів. За приписом частини 1 статті 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. В процесі розгляду даної справи суд приходить до висновку, що вона може бути розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності відзиву на позов. Неявка представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обовязком.

До суду надійшов від позивача лист про розгляд справи за відсутності представника позивача. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними у ній та додатково поданими позивачем матеріалами.

У судовому засіданні 22.10.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд встановив таке.

ТОВ "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАН-НЯ" (Постачальник за договором, позивач у справі) та ТОВ "БАЗА СТС" (Покупець за договором, відповідач у справі) уклали договір поставки № 153 від 10 жовтня 2014 року, далі - Договір, за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобовязався поставити Покупцю металопродукцію, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити її на умовах цього Договору та відповідних Специфікацій до цього Договору.

Факт поставки продукції підтверджується видатковими накладними: № 297 від 10 жовтня 2014 року на суму 1 854 770,10 грн., № 298 від 13 жовтня 2014 року на суму 2 310 033,81 грн., № 299 від 14 жовтня 2014 року на суму 874 942,08 грн., № 300 від 14 жовтня 2014 року на суму 453 446,88 грн., № 301 від 15 жовтня 2014 року на суму 1 393 832,84 грн., № 302 від 15 жовтня 2014 року на суму 1 316 748,03 грн., а всього на загальну суму 8 203 773,74 грн., що відповідає сумі, вказаній у Специфікації № 1 від 10.10.2014.

Вказаний товар отримав директор відповідача ОСОБА_1 за довіреністю № 1 від 10 жовтня 2014 року.

Відповідно до п. 3.4. Договору кінцеві розрахунки за Товар здійснюються з урахуванням фактичної кількості поставленого Товару. У будь-якому випадку кінцеві розрахунки між Сторонами мають бути завершені у термін не більш ніж десять календарних днів від дати останньої поставки Товару по цьому договору, якщо інше не передбачено у відповідній Специфікації.

У Специфікації № 1 від 10.10.2014 інший строк оплати товару не встановлений. Отже, кінцевий термін оплати за Договором настав 25 жовтня 2014 року.

За доводами позивача ТОВ "БАЗА СТС" 16 жовтня 2014 року здійснила оплату за поставлену металопродукцію, пред'явивши прості векселі на суму 8 174 913,20 грн., про що був складений Акт прийому - передачі векселів від 16 жовтня 2014 року. Залишок боргу відповідача за отриману металопродукцію складає 28 860,54 грн.

Відповідно до пункту 9.3. Договору у випадку порушення терміну оплати, зазначеного у цьому договорі або у відповідній Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

У звязку з наявністю простроченої заборгованості відповідача за поставлений Товар позивач предявив вимогу про стягнення цієї суми боргу та нарахував пеню, три проценти річних і індекс інфляції у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за Договором поставки.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до часткового задоволення, з огляду на таке.

Зобов'язання сторін виникли на підставі Договору поставки № 153 від 10 жовтня 2014 року. Вказаний Договір підписаний керівниками товариств, підписи яких скріплені печатками підприємств, він містить всі істотні умови для договорів даного виду.

Загальні положення поставки врегульовані параграфом 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із матеріалів справи вбачається і відповідачем не спростовано, що позивач поставив відповідачу, а останній отримав товар на загальну суму 8 174 913,20 грн., по вищевказаних видаткових накладних, які зі сторони відповідача підписані директором ТОВ "База СТС" ОСОБА_1 та скріплені печаткою товариства.

Залишок боргу відповідача перед позивачем за отриманий товар станом на момент прийняття рішення складає 28 860 грн. 54 коп. Оскільки у Специфікації № 1 від 10.10.2014 інший строк оплати товару, ніж у Договорі, не встановлений, тому кінцевий термін оплати за Договором настав 25 жовтня 2014 року, а прострочення розрахунку слід рахувати з 26 жовтня 2014 року.

Відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобовязань.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 28 860 грн. 54 коп. боргу підтверджена матеріалами справи, є законною, обґрунтованою, не спростованою і не запереченою відповідачем, отже є такою, що підлягає задоволенню.

В статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Як уже зазначалось вище, пунктом 9.3. Договору передбачено, що у випадку порушення терміну оплати, зазначеного у цьому договорі або у відповідній Специфікації, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення.

Пеня нарахована позивачем за період з 28.01.2015 по 30.07.2015 року, однак позивачем порушено порядок розрахунку пені, оскільки згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, тобто, пеня повинна нараховуватися з 26.10.2014 (початок періоду прострочення сплати) по 25.04.2015 (6 місяців); тому в даній ситуації та враховуючи вказаний позивачем період прострочення, суд вважає правильним нарахування пені за прострочення оплати в період з 28.01.2015 по 25.04.2015 і сума пені за цей період складає 3 515 грн. 46 коп.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 659 грн. 44 коп. три проценти річних та 13 305 грн. інфляційного збільшення суми боргу, що нараховані в період з 26.10.2014 до 30.07.2015, підлягають задоволенню у заявлених сумі, відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Питання про відшкодування витрат на сплату судового збору не вирішується у звязку з неподанням позивачем довідки територіального управління Державної казначейської служби України про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, яка витребовувалася судом в ухвалах від 03.09.2015 та від 23.09.2015 відповідно до статті 9 Закону України "Про судовий збір". Вказане питання може бути вирішене судом шляхом прийняття додаткового рішення у разі надходження від позивача відповідного клопотання та вказаної вище довідки із підтвердженням Держказначейством про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю "БАЗА СТС" (18029, м. Черкаси, вул. 30 років Перемоги, буд. 70, ідентифікаційний код 39383032) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДСЬКИЙ ЗАВОД ТЕХНОЛОГІЧНОГО ОБЛАДНАННЯ" (51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Промислова, 1, ідентифікаційний код 33019165) - 28 860 грн. 54 коп. (двадцять вісім тисяч вісімсот шістдесят гривень 54 копійки) боргу, 3 515 грн. 46 коп. (три тисячі пятсот пятнадцять гривень 46 копійок) пені, 13 305 грн. (тринадцять тисяч триста пять гривень) індексу інфляції, 659 грн. 44 коп. (шістсот пятдесят девять гривень 44 копійки) три проценти річних.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 26.10.2015 (понеділок).

Суддя А.Д. Пащенко