Господарський суд Чернігівської області
=====================================================================================================================================================

"19" жовтня 2014 року Справа № 927/1087/14
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Цимбал-Нарожної М.П., розглянувши матеріали справи
за позовом: Публічного акціонерного товариства Банк Демарк
до відповідача: Комунального підприємства Ніжинське
управління водопровідно-каналізаційного господарства
предмет спору: стягнення 186458,07грн.;
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1 (дов. №01/20-22 від 25.02.2015) нач.сектору нерухомості;
від відповідача: ОСОБА_2 (дов. №692 від 01.09.2015)- представник;

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги невиконання відповідачем зобовязань по кредитного договору №3-354 від 19.06.2014 та посилається на ст. 526, 610, 625, 1054 ЦК України.
Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 20.08.2015 порушено провадження у справі та призначено розгляд на 08.09.2014, після чого розгляд справи відкладався до 29.09.215. та оголошувалась перерва до 19.10.2015, відповідно до ст.77 ГПК України.
Суд перейшов до вирішення спору по суті 12.10.2015.
Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.
Враховуючи положення ст.22 ГПК України, суд приймає заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог та розглядає спір виходячи з суми позову 186458,07грн.
Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників позивача та відповідача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне:
30.01.2015р. за №66 правлінням Національного банку України прийнято постанову Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства Банк Демарк.
30.01.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення Про початок процедури ліквідації Банку Демарк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку. Відповідно до вказаного рішення призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку Демарк ОСОБА_3 строком на 1 рік з 30.01.2015 року по 29.01.2016 року включно.
Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
19.06.2014 між ПАТ «Банк «Демарк» (Кредитор) та КП «Ніжинське управління водопровідно-каналізаційного господарства» (Боржник) укладено кредитний договір №3-354 (далі Договір).
Відповідно до п.3.1-3.2. Договору, Банк відкриває Позичальнику кредитну лінію максимальним лімітом заборгованості 500000,00грн., строком до 10 червня 2015року, кредит надається для забезпечення поточної діяльності підприємства.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За юридичною природою вказаний договір є договором кредиту, а тому до нього застосовуються норми глави 71 ЦК України.
Відповідно до п.3.3.1. Договору, ОСОБА_4 надається у безготівковій формі на підставі заявок (в довільній формі) Позичальника. До заявки мають надаватись документи (договір, контракт, вантажно-митна декларація, інвойс, рахунки, накладні,акти виконаних робіт,тощо) та їх належним чином завірені копії, що є підставою для здійснення таких платежів. Платежі за кредитом здійснюються в гривні відповідно умов укладених договорів шляхом:
За юридичною природою вказаний договір є договором кредиту, а тому до нього застосовуються норми глави 71 ЦК України.
Відповідно до п.3.5.1. Договору, Позичальник за користування кредитом сплачуватиме банку відсотки у розмірі 27% річних. Такі відсотки нараховуються на фактичну суму заборгованості за ОСОБА_4, із розрахунку фактичної кількості днів Періоду нарахування відсотків на основі Банківського року (360 днів у році) і підлягають сплаті в строк по останній робочий день звітного місяця. У випадку несплати процентів, сума боргу за відсотками відноситься на рахунок несплачених в строк відсотків. Відсотки, нараховані в кінцевий рахунок підлягають сплаті одночасно з поверненням кредиту.
Відповідно до п.4. Договору, Позичальник зобовязаний сплати Банку наступні платежі за цим договором на рахунок сплати комісії, вказаний в п.3.8. цього Договору:
- комісію за договірне списання коштів в погашення заборгованості по кредиту 0,1% від суми списання, але не менше 2гривень без ПДВ з рахунку зазначеного в п.3.7.4. цього Договору, в день такого списання.
- плата за надання довідок за запитами Позичальника - згідно з тарифами Банку на дату надання довідки день надання довідки.
Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п.3.4.1. Договору, Позичальник зобовязаний погасити ОСОБА_4 у строк до 10 червня 2015року, шляхом перерахування коштів на рахунок, вказаний в п.3.8. Договору. Строки, передбачені цим договором є обовязковим для позичальника.
Заборгованість відповідача станом на час звернення з позовною заявою до суду складала 230000,00грн..
Відповідно до п. 3.5.1. Договору, Позичальник зобовязаний сплачувати Кредитору проценти за користування кредитом.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в порушення умов договору не здійснював своєчасне повернення кредиту, відсотків за користування кредитними коштами.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати у відповідача повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом.
Як зазначає позивач, відповідач порушив умови Договору в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів.
Таким чином, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач зазначає, що відповідач повністю сплатив заборгованість з відсотків по кредиту.
Станом на час вирішення спору, відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог, заборгованість відповідача по кредиту, складає 174359,44грн., яку відповідач визнає та не заперечує .
Враховуючи вище наведене, суд вважає, що факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 174359,44грн. належним чином доведений, документально підтверджений, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 174359,44грн. заборгованості по кредиту визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.
Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.
Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.
Відповідно до п.7.4. Договору, у разі порушення строків погашення ОСОБА_4, Банк має право стягнути з Позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму прострочених платежів за ОСОБА_4 із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості по дату здійснення платежу за ОСОБА_4 у повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України, що діяла у період за який сплачується пеня.
Відповідно до 7.5. Договору, у разі порушення строку сплати відсотків за ОСОБА_4 має право стягнути з Позичальника пеню за кожний день прострочки, включаючи день проплати. Пеня нараховується на суму несплачених своєчасно відсотків із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати,виникнення простроченої заборгованості і по дату повного погашення заборгованості по відсотках, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України,що діяла в період, за який сплачується пеня.
Відповідач у заяві від 09.10.2015 просить суд зменшити розмір пені.
Позивач проти зменшення розміру пені заперечив.
Відповідно до п.3 ст. 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню. Згідно до п.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до п.2 ст.233 ГК України, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Суд зазначає, що заява відповідача не обґрунтована та не підтверджена будь-якими письмовими доказами, а тому суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню.
В заяві від 09.10.2015 відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду.
Позивачем надано суду письмові пояснення в яких він зазначає, що не заперечує проти розстрочення виконання рішення по даній справі строком до 31.12.2015.
Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.
Клопотання про розстрочення виконання рішення обґрунтовано тяжким фінансовим становищем відповідача.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість розстрочити виконання рішення в частині стягнення 186458,07грн. строком на два місяці з оплатою суми заборгованості рівномірно по місяцях.
Частиною 6 ст. 84 ГПК України передбачено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.
Відповідно ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно статті 49 ГПК України та Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, господарський суд вважає за необхідне стягнути з відповідача до Державного бюджету 2796,87 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 49, ст.-ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Суддя М.П. Цимбал-Нарожна
Повний текст рішення підписано 26 жовтня 2015року.
Суддя М.П. Цимбал-Нарожна