ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2015 р. Справа № 923/1650/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Степановій Н.Д., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Янтарне, м.Херсон,

до Комунального закладу "Навчально-виховний комплекс ім.Т.Г.Шевченка Херсонської обласної ради", м. Херсон,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне Управління Державної казначейської служби України в Херсонській області, м. Херсон

про стягнення 45 777,46 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий 27.05.2015р. Дніпровським РВ у м.Херсоні УДМС України в Херсонській області;

від відповідача - ОСОБА_2, уповн. представник, гол. бухгалтер, довіреність № 102 від 08.10.2015р.; ОСОБА_3, уповн. представник, юрист довіреність № 110 від 20.10.2015р.;

від третьої особи - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Комунального закладу "Навчально-виховний комплекс ім.Т.Г.Шевченка Херсонської обласної ради" (відповідач) з вимогами про стягнення заборгованості за договорами поставки № 58 від 03.09.2014р., № 67 від 18.11.2014р., № 70 від 23.12.2014р. в сумі 45 777,46 грн., з яких 32 741,84 грн. основного боргу (заборгованості з оплати товару), 12 507,38 грн. індексу інфляції та 528,24 грн. річних (3 %).

Письмовою заявою від 29.10.2015р., яку прийнято судом, позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення 12 507,38 грн. індексу інфляції та 528,24 грн. річних.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги визнав в повному обсязі. Викладену у відзиві позицію підтримано представниками відповідача в судовому засіданні 29.10.2015р.

Ухвалою суду від 08.10.2015р. залучено до участі у справі Головне управління Державної казначейської служби України в Херсонській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Вказана третя особа надала суду письмові пояснення, згідно з якими підтвердила факт наявності 32 741,84 грн. кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем за договорами поставки № 58 від 03.09.2014р., № 67 від 18.11.2014р., № 70 від 23.12.2014р.

В судовому засіданні 20.10.2015р. було оголошено перерву до 29.10.2015р. 11-30 год.

Від третьої особи не надходили заяви та клопотання щодо судового засідання 29.10.2015р.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 29.10.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, суд -

в с т а н о в и в:

Між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - позивач) та Комунальним закладом "Навчально-виховний комплекс ім. Т.Г. Шевченка Херсонської обласної ради" (надалі - відповідач) було укладено договори поставки № 58 від 03.09.2014р., № 67 від 18.11.2014р., № 70 від 23.12.2014р., на умовах яких позивач зобов'язався постачати та передавати у власність відповідача товар, а саме, продукти харчування, окремими партіями, а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати цей товар у встановлені даними договорами порядку та строки.

Відповідно до п. 2.3. вказаних договорів розрахунки за товар здійснюються по факту поставки з відстрочкою платежу на термін 45 (сорок п'ять) календарних днів. Разом з тим, згідно п. 2.4. вказаних договорів, при затримці бюджетного фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати отримання відповідачем бюджетного фінансування. Згідно п.2.5. вказаних договорів усі розрахунки за товар здійснюються у безготівковий спосіб.

Згідно з п.3.1.-п.3.2., п.3.5. вказаних договорів постачання товару здійснюється транспортом позивача протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання позивачем заявки відповідача на поставку товару. Згідно з п.3.3.-п.3.4. вказаних договорів факт приймання - передача товару за кількістю підтверджується накладними на товар, які, по отриманню товару, скріплюються штампом та підписом відповідача.

Відповідно до п. 9.6. вказаних договорів ці договори набувають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють до 31.12.2014р.

За результатами проведеного судом аналізу положень вказаних договорів, суд дійшов висновку про те, що за своєю правовою природою ці договори є, фактично, договорами купівлі - продажу: положеннями цих договорів не передбачено притаманного договору поставки узгодження між сторонами договору строків (графіку) поставок, а п.3.1.-п.3.2. цих договорів передбачено передачу товару на підставі заявок відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона - продавець зобов'язується передати майно (товар) у власність другої сторони - покупця, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, а також, що покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На підставі накладних № 186 від 23.12.2014р. на суму 95 270,00 грн., № 187 від 23.12.2014р. на суму 265,84 грн. та № 188 від 23.12.2014р. на суму 176,00 грн. позивач передав відповідачеві продукти харчування загальною вартістю 95 711,84 грн.

За накладною № 1 від 24.02.2015р. на повернення товару відповідач повернув позивачеві товар загальною вартістю 62 970,00 грн.

Виходячи з цього вартість неоплаченого відповідачем товару, який вказаний у накладних №/№ 186, 187, 188 від 23.12.2014р. складає 32 741,84 грн.

32 741,84 грн. = 95 711,84 грн. (загальна вартість вказаного у цих накладних товару) - 62 970,00 грн. (вартість товару згідно накладної на повернення товару від 24.02.2015р.)

Відповідно до ч. 2 ст. 43 ГПК України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також, інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, які (пояснення) на вимогу суду, мають бути викладені письмово.

Згідно з ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами можуть не доказуватися перед судом, якщо у суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розглядові в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт передачі позивачем відповідачеві продуктів харчування загальною вартістю 95 711,84 грн. на підставі накладних №/№ 186, 187, 188 від 23.12.2014р. підтверджується цими накладними та не заперечується відповідачем.

Головним управлінням Державної казначейської служби України в Херсонській області підтверджено факт наявності 32 741,84 грн. кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем за договорами поставки № 58 від 03.09.2014р., № 67 від 18.11.2014р., № 70 від 23.12.2014р.

Розмір цієї заборгованості додатково уточнений складеним сторонами актом звірки взаєморозрахунків, згідно з яким розмір заборгованості становить 32 741,84 грн. (а.с.112).

Відповідач не надав доказів сплати, повністю або частково, заявлених до стягнення з нього позивачем 32 741,84 грн. основного боргу (заборгованості з оплати товару).

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги про стягнення з відповідача 32 741,84 грн. основного боргу (заборгованості з оплати товару) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з поданою суду письмовою заявою позивач відмовився від позовних вимог в частині стягнення 12 507,38 грн. індексу інфляції та 528,24 грн. річних (а.с.115).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитися від позову. Згідно з ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмову від позову, якщо така відмова суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві позивача, до прийняття відмови позивача від позову суд повинен роз'яснити позивачу наслідки відмови від позову, а також перевірити наявність у представника позивача відповідних повноважень. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Позовну заяву та заяву позивача про відмову від позову у вказаній частині підписано однією особою, а саме, безпосередньо, позивачем. Присутній у судовому засіданні позивач підтримує свою заяву про відмову від позову у вказаній частині.

Відмова позивача від позову не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права чи охоронювані законом інтереси. Докази іншого у суду відсутні.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття відмови позивача від позову, в частині позовних вимог про стягнення 12 507,38 грн. індексу інфляції та 528,24 грн. річних, у зв'язку з чим провадження у справі в цій частині позовних вимог має бути припинено.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору визначаються виходячи із встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015р. становив 1 218,00 грн.

Позовну заяву з вимогами про стягнення 45 777,46 грн. подано позивачем до господарського суду у вересні 2015 року.

На підставі наведених норм закону за подання до господарського суду у вересні 2015 році позовної заяви як з вимогами про стягнення 45 777,46 грн. (розмір позовних вимог згідно з позовною заявою), так і з вимогами про стягнення 32 741,84 грн. (розмір позовних вимог, після припинення провадження у справі в частині вимог про стягнення індексу інфляції та річних), сплаті підлягає судовий збір в однаковому розмірі, а саме, 1218,00 грн., який, фактично, й сплачений позивачем.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, тому судовий збір повністю, у сумі 1 218,00 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 12 507,38 грн. індексу інфляції та 528,24 грн. річних.

2. В іншій частині позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Комунального закладу "Навчально-виховний комплекс ім. Т.Г. Шевченка Херсонської обласної ради" (місцезнаходження: 73013, м. Херсон, вул. Пугачова, буд. 101; ідентифікаційний код юридичної особи 23130722) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 32 741 (тридцять дві тисячі сімсот сорок одну) грн. 84 коп. заборгованості з оплати товару та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. компенсації по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.11.2015р.

Суддя К.В. Соловйов