ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015 року Справа № 904/4504/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дмитренко Г.К. - доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Величко Н.Л.,

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від відповідача-2: ОСОБА_1, довіреність №102 від 13.02.15, представник;

представники позивача та відповідача-1 у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року у справі № 904/4504/14

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4, с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області

до відповідача-2: суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м. Біла Церква Київської області

про стягнення 195 863 грн. 61 коп.

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просив:

- стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 заборгованість у сумі 155286 грн. 50 коп., 10% штрафу від суми заборгованості у сумі 15 538 грн. 65 коп., пеню у сумі 10127 грн. 79 коп., 3% річних у сумі 3001 грн. 30 коп., інфляційні втрати у сумі 11 809 грн. 37 коп.;

- стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 100 грн. за договором поруки від 06.09.2013 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року (суддя Загинайко Т.В.) (з урахуванням виправлення описки згідно ухвали від 31.10.2014 року) стягнуто:

- з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 100 грн. заборгованості;

- стягнуто з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 заборгованість у сумі 155286 грн. 50 коп., 15538 грн. 65 коп. штрафу, 10127 грн. 79 коп. пені, 3 001 грн. 30 коп. річних, 11809 грн. 37 коп. інфляційних втрат та 3 917 грн. 27 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 умов договору поставки №000115 від 05.09.2013 року в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару згідно видаткової накладної №БТ-09345 від 06.09.2013 року у сумі 155386 грн. 50 коп. На підставі п. 4.2 договору господарським судом задоволені вимоги про стягнення пені за несвоєчасну оплату за поставлений товар у сумі 10127 грн. 79 коп. за період з 05.10.2013 року по 27.05.2014 року та штраф у сумі 15 538 грн. 65 коп. За прострочення виконання грошового зобовязання згідно ст. 625 Цивільного кодексу України суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність позовних вимог про стягнення 11 809 грн. 37 коп. інфляційних втрат за період з жовтня 2013 року по квітень 2014 року та 3% річних у сумі 3001 грн. 30 коп. за період з 05.10.22013 року по 27.05.2014 року.

Оскільки згідно договору поруки від 06.09.2013 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_4 поручився за виконання відповідачем-2 зобов'язань за договором поставки №000115 від 05.09.2013 року, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 100 грн. (у межах суми поруки) були задоволені господарським судом.

Не погоджуючись з рішенням суду суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року у справі №904/4504/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 02.12.2013 року скаржник знятий з обліку в Білоцерківській ОДПІ, оскільки в період з 01.01.2013 року по 02.12.2013 року знаходився в стані припинення на підставі рішення власника. 29.11.2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис про припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2. Таким чином, у період нібито укладення договору поставки та оформлення видаткової накладної на отримання товару скаржник був позбавлений права вчиняти такі дії та не вчиняв їх. Апелянт вважає, що підписи на спірному договорі поставки та видатковій накладній виконані не ним, а іншою особою. Також скаржник зазначає, що не підписував актів звірок щодо спірної поставки та не використовував печатки у спірних правовідносинах. Апелянт вважає, що договір поруки був укладений з метою зміни підсудності справи, а не для забезпечення виконання зобовязання. Також апелянт посилається на те, що його належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням процесуального права та підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечує та зазначає, що на момент підписання договору від 05.09.2013 року та видаткової накладної від 06.09.2013 року відповідач-2 був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. На момент прийняття рішення у справі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців не містилося запису про припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2. Щодо належності підпису та печатки відповідача-2 на договорі та видатковій накладній позивач відомостей не має, оскільки для визначення справжності підпису необхідні спеціальні знання. Укладення договору поруки не потребує згоди боржника, розмір поруки сторони визначають самостійно (як в повному обсязі, так і в частині).

Позивач вважає безпідставним твердження апелянта про його неповідомлення господарським судом про час та місце розгляду справи, оскільки таке повідомлення здійснювалось за юридичною адресою.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх дослідження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У червні 2014 року суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_3 звернувся до господарського суду із позовом, в якому просив стягнути з відповідачів 195863 грн. 61 коп., у тому числі: з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 100 грн. заборгованості в межах, передбачених договором поруки від 06.09.2013 року; з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 155268 грн. 50 коп. заборгованості, що виникла відповідно до умов договору поставки від 05.09.2013 року №000115, 15538 грн. 65 коп. штрафу (10% від суми заборгованості), 10127 грн. 79 коп. пені, 3001 грн. 30 коп. 3% річних, 11809 грн. 37 коп. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.09.2013 року між позивачем фізичною особою підприємцем ОСОБА_3, як постачальником, та відповідачем-2 - фізичною особою підприємцем ОСОБА_2, як покупцем, було укладено договір поставки №000115, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцеві товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невідємною частиною договору.

Згідно пункту 2.1 договору поставки ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товару визначається у накладній, яка є невідємною частиною цього договору. Загальна вартість договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії товару за всіма накладними.

За пунктом 2.2. договору поставки оплата за товар здійснюється покупцем з відстрочкою платежу на 20 (двадцять) банківських днів з моменту поставки товару за накладною.

Оплата здійснюється банківським переказом на рахунок постачальника, зазначений у розділі 8 „Місцезнаходження та реквізити сторін даного договору; платіжне зобовязання покупця вважається виконаним після розрахунку коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 2.3 договору поставки).

Як на підтвердження факту одержання суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 товару на суму 155386 грн. 50 коп. за договором поставки від 05.09.2013 року №000115 позивач посилається на видаткову накладну від 06.09.2013 року №БТ-09345 (а.с. 12)

В апеляційній скарзі суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2 заперечує проти укладення ним договору поставки від 05.09.2013 року та підписання видаткової накладної від 06.09.2013 року №БТ-09345.

За клопотанням представника суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.06.2015 року по справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлені такі питання:

"1. Чи виконано підпис на другій сторінці договору поставки від 05.09.2013 року №000115, укладеного між суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 та суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3, в графі "Покупець" саме ОСОБА_2 чи іншою особою (а.с. 144)?

2. Чи виконано підпис на видатковій накладній від 06.09.2013 року № БТ-09345 в графі "Получил(а)" саме ОСОБА_2 чи іншою особою (а.с. 145)?"

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи від 02.09.2015 року №2852-15, складеного Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз:

1) підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Покупець" в договорі поставки №000115 віл 05.09.2013 року виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису;

2) підпис від імені ОСОБА_2 у графі "Получил(а)" в "Расходной накладной №БТ-09345 от 05 сентября 2013" виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його справжньому підпису.

Таким чином позивачем не доведено належними доказами одержання товару субєктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2

При викладених обставинах підстави для стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 заборгованості за договором поставки від 05.09.2013 року №000115, штрафу, пені, річних і втрат від інфляції відсутні.

Відповідно до частини першої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Разом з апеляційною скаргою на підтвердження факту припинення фізичної особи-підприємця відповідачем-2 надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття (пункт 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Враховуючи, що спір розглянутий господарським судом у першому судовому засіданні, на якому не був присутній відповідач-2, господарський суд відповідно до статей 17 та 221 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" має доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, апеляційний господарський суд приймає подані апелянтом нові докази у вигляді витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців щодо суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2.

Згідно вищезгаданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців 29.11.2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесений запис за №4022857 про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (а.с. 58-60).

У відповідності з пунктом 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за наявності відомостей про припинення діяльності суб'єкта господарювання, який є стороною у справі, господарському суду слід враховувати таке. Відповідно до частини сьомої статті 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. Отже, при вирішенні питання щодо припинення провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд повинен перевірити відповідні відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі.

Враховуючи, що позов подано до господарського суду 23.06.2014 року, тобто на дату подання позову ОСОБА_2 втрачено статус субєкта підприємницької діяльності, останній не може бути стороною у судовому процесі у господарському суді, у звязку з чим провадження у справі щодо суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 підлягає припиненню на підставі пункту 6 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

06.09.2013 року між відповідачем-1 - суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_4, як поручителем, та позивачем - суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_3, як кредитором, було укладено договір поруки, за пунктом 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобовязується відповідати перед кредитором за виконання боржником субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_2 своїх зобовязань, що виникли за договором поставки №000115 від 05.09.2013 року, укладеним між кредитором і боржником (надалі іменується "основний договір").

Відповідно до пункту 1.2. договору поруки поручитель відповідає за боржника у обсязі, визначеному цим договором, за умови невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобовязань за основним договором та додатками до нього.

Згідно з пунктом 1.1, 2.2. основного договору предметом основного договору є обовязок кредитора передати у власність боржника товар, а обовязок боржника є прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невідємною частиною основного договору, протягом 20-ти банківських днів з моменту поставки товару за накладною (пункт 1.3 договору поруки).

Згідно з пунктом 2.1. договору поруки поручитель відповідає за виконання боржником своїх обовязків за основним договором та додатками до нього, які існують на момент укладення договору або будуть укладені у майбутньому, але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру 100 грн., в тому числі за відшкодування боржником збитків та за сплату ним неустойки, штрафу, пені, передбачених основним договором.

В силу частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Оскільки, з урахуванням встановлених апеляційним господарським судом обставин, відсутні підстави для стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 боргу за договором поставки від 05.09.2013 року №000115, штрафу, пені, річних і втрат від інфляції, то й не підлягають задоволенню вимоги суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 щодо стягнення з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 100 грн. в межах відповідальності, визначеної договором поруки від 06.09.2013 року.

Враховуючи наведене, судове рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 49, п.6 ст. 80, ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року у справі № 904/4504/14 скасувати.

У позові до суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 відмовити.

Провадження у справі щодо суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 припинити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 (49040, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (09100, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 1958 грн. 64 коп. судового збору за подання апеляційної скарги і 3686 грн. 40 коп. витрат по експертизі, видавши наказ.

У відповідності із ст. 122 Господарського процесуального кодексу України припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2014 року, виданим на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.07.2014 року у даній справі.

Виконання цієї постанови покласти на господарський суд Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя Н.Л. Величко

повний текст постанови виготовлений 29.10.15р.