ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р.Справа № 922/5391/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Благодатне" , с. Благодатне 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС Благодатний", с.Благодатне
про визанння недійсним правочину та застосування наслідків реституції
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (ордер ХС №044818 від 22.10.2015р.);

відповідача - ОСОБА_3 (дов. б/н від 25.09.2015 року),

ОСОБА_4З (дов. б/н від 29.04.2013 р.);

ОСОБА_5 (директор);

3-ої особи - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

21.09.2015 р. ДП «БЛАГОДАТНЕ» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про визнання недійсним договору № 8 про спільний обробіток земельної ділянки від 08.05.2014 року, укладений між позивачем - Державним підприємством «Благодатне» та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Благодатний» з моменту його укладання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, залучивши до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 07.10.2015 року.

07.10.2015 р. відповідач надав до суду заперечення проти позову (вх.№40450).

Ухвалою господарського суду Харківської області суду від 07.10.2015 року було відкладено розгляд справи на 22.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області суду від 22.10.2015 року було відкладено розгляд справи на 28.10.2015 року.

28.10.2015 р. позивач надав до суду додаткові пояснення (вх.№№43620).

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи надані документи.

Представники відповідача у судовому засіданні 28.10.2015 р. заявили усні клопотання про визнання явки у судове засідання 3-ої особи обов'язковою для надання пояснень щодо листування, про перевірку повноважень представника позивача, у зв'язку з введенням тимчасової адміністрації банку, у зв'язку з чим просили суд відкласти розгляд справи, проти позову заперечували з підстав, зазначених у відзиві.

Представник позивача у судовому засіданні 28.10.2015 р. заявив, що він уповноважений представляти позивача, оскільки до справи надані дійсні на цей час довіреності на представництво інтересів позивача у суді, щодо визнання явки 3-ої особи обов'язкової та відкладення розгляду справи заперечував, позов підтримував, змін не мав.

Представник 3-ої особи у судове засідання 28.10.2015 р. не з'явився, вимоги суду не виконав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. що підтверджується матеріалами справи.

Судом у судовому засіданні були досліджені оригінали спірного договору, листа ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України №37-27-3-15/14549 від 23.09.2014 та від 27.10.2015 р.

Судом були перевірені повноваження представника позивача та встановлено, що він діє на підставі ордеру ХС №044818 від 22.10.2015р., який є чинним на час розгляду справи. Таким чином суд приходить до висновку про наявність всіх необхідних процесуальних повноважень у представника позивача.

Розглянувши клопотання відповідача про визнання явки 3-ої особи у судове засідання обов'язковою, суд зазначає наступне.

Ухвалами про порушення провадження від 21.09.2015 р. та про відкладення розгляду справи від 07.10.2015р. явка усіх учасників судового процесу, у тому числі 3-ої особи, визнавалась обов'язковою та вимагалось надати пояснення по суті спору.

Ухвалою господарського суду Харківської області суду від 22.10.2015 року було відкладено розгляд справи на 28.10.2015 року, зобов'язавши учасників судового процесу повністю виконати вимоги ухвали суду про порушення провадження, явку 3-ої особи не було визнано обов'язковою.

Жодного разу представник 3-ої особи у судові засідання не з'явився, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, суд не вважає доцільним задоволення клопотання відповідача та приходить до висновку про відмову в його задоволенні.

Враховуючи вищевикладене, суд не знаходить достатніх підстав для перенесення розгляду справи та відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про відкладення справи.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Державне підприємство "Благодатне" (Позивач) - є державним підприємством, яке належить до сфери управління ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України.

08.05.204 року між ДП "Благодатне" (Позивач) та ТОВ "ВС Благодатний" Відповідач) був укладений договір № 8 про спільний обробіток земельної ділянки (далі - Договір).

Параграфи 2, 5, 6, 7 вказаного договору встановлюють взаємні відносини між позивачем та відповідачем щодо їх спільних дій та внесків на підставі цього договору без створення юридичної особи.

Відповідно до пункту 1.1 договору сторони зобов'язуються з метою отримання прибутку, спільно обробляти земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 2000,0 га раллі, місцезнаходження: Харківська область, Зміївський район, селище Благодатне (надалі Земельна ділянка), яка належить ДП "Благодатне" (Сторона 1) на праві постійного користування землею згідно державного акту ХР-12-00- 002658 від 29 грудня 1997 року для вирощування зернових культур, олійних культур, буряків, здійснювати оптову торгівлю зерном, насінням та кормами для тварин, заготівлю, виробництво та переробку сільськогосподарської продукції, вирощеної на Земельній ділянці.

ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України №37-27-3-15/14549 від 23.09.2014 надано відповідь на лист відповідача №20/08 від 20.08.2014 р., зазначивши, що листом №37-27-3-13/12820 від 21.08.2014 Мінагрополітики України погодило укладення договору про спільний обробок земельної ділянки терміном до 31.12.2014 р. (а.с.98).

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірний договір погоджено Мінагрополітики України терміном до 31.12.2014 р.

Відповідно до аудиторського звіту Мінагрополітики України №24-17/8 від 20.05.2015 р., Договір було укладено без відповідного рішення Кабінету Міністрів України з порушенням вимог розпорядження Кабміну №703-р від 07.05.2008р. та постанови №296 (а.с. 175).

Позивач зазначає, що наказом ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України від 31.08.2015 №182-п директором ДП «Благодатне» був призначений ОСОБА_6 однак минулий директор ОСОБА_7 не передав йому документацію господарської діяльності підприємства, у зв'язку з чим ДП «Благодатне» не має можливості надати оригінали документів.

Таким чином суд розглядає справу за наявними документами.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1131 ЦК України, договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 р. №296 затверджено Порядок укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном.

Відповідно до п.1. вказаного Порядку, цей Порядок визначає механізм укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків і далі - субєкт господарювання), договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном (далі - договір).

Таким чином, вказаним Порядком встановлено безумовну вимогу про погодження договору про спільну діяльність державним підприємством з Кабінетом Міністрів України та центральним органом виконавчої влади, у сфері управління якого знаходиться державне підприємство. Відповідно до пунктів 2-6 цього Положення:

«2. Субєкт господарювання, що виявив намір укласти договір, подає центральному органові виконавчої влади, до сфери управління якого він належить, іншому субєкту управління обєктами державної власності, зокрема Національній або галузевій академії наук (далі - орган управління), звернення щодо погодження укладення договору разом з такими документами:

1) попередньо погоджений сторонами проект договору;

2) засвідчені копії статутів (положень) суб'єкта господарювання та сторони сторін), з якою (якими) передбачається укласти договір;

3) інформація про субєкт а господарювання, зокрема про:

виробничі потужності, обсяг і основну номенклатуру продукції, у тому числі експортної:

кількість робочих місць;

рівень прибутковості за останні три роки, розмір дебіторської та кредиторської заборгованості, у тому числі простроченої;

державну реєстрацію прав власності або користування будинками (спорудами) та земельними ділянками, які передбачається використовувати за договором;

перебування майна, яке передбачається використовувати за договором, в заставі, податковій заставі, оренді, лізингу.

Субєкт господарювання подає також бізнес-план з визначенням етапів, строків, шляхів і засобів виконання договору, джерел його фінансування, впливу результатів укладення договору на фінансовий план субєкта господарювання;

4) інформація про сторону (сторони), з якою (якими) передбачається укласти договір, а саме:

повне найменування сторони;

дані про її державну реєстрацію;

відомості, що підтверджують здатність сторони забезпечити належне виконання своїх договірних зобовязань, зокрема фінансову та професійну спроможність;

5) звіт про оцінку майна, що передбачається використовувати за договором, з паї оском про його вартість, визначену на підставі незалежної експертної оцінки із застосуванням бази оцінки, що відповідає ринковій вартості.

Зазначений звіт подається разом з рецензією, що містить позитивний висновок щодо його відповідності вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна або за наявності незначних недоліків, що не вплинули на достовірність оцінки, про відповідність цілому таким нормативно-правовим актам;

6) обґрунтування способу використання державного майна з відповідними розрахунками.

3. Орган управління готує протягом місяця з дня надходження від суб'єкта господарювання звернення щодо погодження укладення договору за погодженням з Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом державного майна та Мінюстом відповідний проект рішення Кабінету Міністрів України.

Зазначений проект повинен, зокрема, містити істотні умови договору, укладення якого пропонується погодити, щодо забезпечення підвищення ефективності використання державного майна, захисту майнових інтересів держави, унеможливлення відчуження державного майна, а також залежно від виду договору - розмір часток часників, строк дії договору, порядок розподілу прибутку, покриття витрат та внесення додаткових вкладів.

До проекту рішення Кабінету Міністрів України щодо погодження укладення договору органом управління додаються такі документи:

звернення субєкта господарювання до органу управління щодо погодження укладення договору разом з документами, що передбачені підпунктами 2-6 пункту 2 цього Порядку, а також погоджений органом управління проект договору;

висновок органу управління щодо відсутності встановлених законодавством заборон та обмежень на використання майна субєкта господарювання, якщо таке використання передбачається договором;

висновок органу управління про відповідність галузевим концепціям і програмам розвитку пропозицій субєкта господарювання, який планує укласти договір.

4. Орган управління подає в установленому порядку на розгляд Кабінету Міністрів України узгоджений проект рішення щодо погодження укладення договору разом з документами, зазначеними в абзацах четвертому - шостому пункту 3 цього Порядку.

5. У разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про погодження укладення договору орган управління здійснює заходи щодо забезпечення його укладення субєктом господарювання відповідно до вимог законодавства.

6. Зміни до укладених договорів у частині істотних умов вносяться в порядку, передбаченому цим Порядком для їх укладення.»

Сторонами оскаржуваного договору про спільну діяльність цього Порядку не дотримались.

Відповідач зазначає, що Договір було погоджено ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України, а тому немає підстав для визнання його недійсним.

Суд не погоджується з тим, що погодження тільки з Мінагрополітики України, яке зокрема сплинуло у 2015 році, відповідає умовам Порядку, та вважає це твердження хибним та таким, що грунтується на довільному тлумаченні норм права.

Договір № 8 про спільний обробіток земельної ділянки від 08.05.2014 між ДП БЛАГОДАТНЕ» та ТОВ «ВС БАЛГОДАТНИЙ» не був погоджений з Кабінетом Міністрів України (відсутнє рішення Кабміну), з Мінекономрозвитку, Мінфіном, Фондом державного майна та Мінюстом. Цей договір було погоджено тільки з ОСОБА_1 аграрної політики та продовольства України терміном до 31.12.2014 р., до сфери управління якого належить ДП «БЛАГОДАТНЕ» як державне підприємство (а.с.15, 98).

Згідно приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом ОСОБА_1 фінансів України від 09.12.2011 № 1588 в редакції, що діяла на час укладення договору, договір про спільну діяльність повинен бути взятий на облік в органах податкової служби.

Відповідач зазначає, що взяття на облік в органах податкової служби спірного договору не є обов'язковим, посилаючись на п.14 ст.153 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.14.6 ст.153 Податкового кодексу України в редакції, що діяла під час укладання спірного договору, порядок обліку та звітності результатів спільної діяльності встановлюється центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до п.4.6. Порядку, в редакції, що діяла на час укладання спірного договору, для взяття на облік договору про спільну діяльність уповноважена особа зобов'язана протягом 10 календарних днів після реєстрації договору або після набрання ним чинності подати до контролюючого органу за своїм основним місцем обліку такі документи:

заяву за формою № 1 -ОПП;

копію договору (контракту) про спільну діяльність.

До цих документів додаються:

1) інформаційна картка договору з відміткою органу, що здійснив державну реєстрацію договору, якщо до складу учасників договору про спільну діяльність входить поземний інвестор;

2) копії документів, які підтверджують погодження договору уповноваженим органом правління відповідно до законодавства, засвідчені в установленому законодавством порядку, якщо договором передбачене використання нерухомого майна державної власності, що перебуває у господарському віданні чи оперативному управлінні учасника поговору про спільну діяльність;

Суд встановив, що договір № 8 про спільний обробіток земельної ділянки від 08.05.2014 між ДП БЛАГОДАТНЕ» та ТОВ «ВС БАЛГОДАТНИЙ» не був взятий на облік в органах податкової служби, як то передбачено відповідним Порядком №1588, а твердження відповідача про необов'язковість такого обліку є хибним та каим, що грунтується на довільному та помилковому тлумаченні норм права.

Стаття 203 ЦК України встановлює загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме:

"1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним".

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 2011 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними": "Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст.203 Цивільного кодексу України, саме на момент вчинення правочину."

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що під час укладання договору № 8 про спільний обробіток земельної ділянки від 08.05.2014 р. сторонами не було дотримано вимог чинного законодавства щодо його обовязкового погодження з іншими міністерствами Кабінету Міністрів України, та щодо взяття на облік в органах податкової служби.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши, що тягар погодження з відповідними державними органами спірного договору чинним законодавством не покладено на відповідача, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.129 Конституції України, ст.ст. 16, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір № 8 про спільний обробіток земельної ділянки від 08 травня 2014 року, укладений між Державним підприємством «Благодатне» (, Харківська обл., Зміївський р-н, с.Благодатне, вул.Жовтнева, 6.16) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВС Благодатний» (, 63461, Харківська обл., Зміївський р-н, с.Благодатне, вул.Жовтнева, 16) з моменту його укладання.

Повне рішення складено 02.11.2015 р.

Суддя ОСОБА_8