ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р.Справа № 922/5201/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків 3-тя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція в Харківській області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСК "Енергобуд", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 5137,20 гривень
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 за довіреністю №01-42юр/4230 від 08.06.2015 року;

Представник відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю №148 від 28.09.2015 року;

Представник 3-ої особи - ОСОБА_3 за довіреністю №25-26/22 від 06.01.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСК "Енергобуд" про стягнення коштів в розмірі 5137,20 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на проведення перевірки Державною фінансовою інспекцією України, в результаті якої було складено Акт ревізії фінансово - господарської діяльності Акціонерної компанії "Харківобленерго" за період з 01.01.2012 року по 31.03.2015 року та виявлено завищення вартості робіт, виконаних в межах укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_4 про закупівлю робіт за державні кошти від 16.02.2012 року за №7/16/02.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 06.10.2015 року. Крім того, вказаною ухвалою суду було залучено до участі у справі - Державну фінансову інспекцію в Харківській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою суду від 06.10.2015 року було прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (вх. № 38819) в частині зменшення позовних вимог та продовжено розгляд справи з її урахуванням; розгляд справи було відкладено на 27 жовтня 2015 року.

Представник позивача у призначеному судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог та просив суду стягнути з відповідача на свою користь 5137,20 грн. безпідставно набутих коштів та судові витрати.

Представник відповідача у призначеному судовому засіданні проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Надав пояснення по суті справи

Представник 3-ої особи у призначеному судовому засіданні підтримав заявлений позов Акціонерної компанії "Харківобленерго" та просив суд його задовольнити, з підстав викладених у наданих до суду 06.10.2015 року поясненнях (вх. № 40259).

Крім того, в судовому засіданні 27.10.2015 року представник Державної фінансової інспекціії в Харківській області (третьої особи) заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача залишив вирішення вказаного клопотання на розсуд суду.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечував.

Вирішуючи це клопотання суд виходить з наступного. Згідно ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, що певні обставини перешкоджають розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи. Так, якщо суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

В даному разі на думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи відкладався для надання можливості ознайомитись із матеріалами справи, надати нові докази тощо).

Суд також зазначає, що згідно ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволенні усного клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПСК Енергобуд" (підрядник) 16 лютого 2012 року було укладено Договір про закупівлю робіт за державні кошти № 7/16/02 (надалі - Договір), за яким підрядник зобов'язується власними і залученими силами зі своїх матеріалів та з матеріалів замовника виконати для останнього роботи з будівництва ПЛ 110 кВ "3-й захід на ПС "Салтівська", а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 1.2. ОСОБА_4 найменування (номенклатура) робіт: будівництво ПЛ 110 кВ. Кількісні характеристики виконуваних за цим ОСОБА_4 робіт визначаються Договірною ціною, яка є Додатком до цього ОСОБА_4 (Додаток №1).

Згідно з п. 4.1. договору підряду замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 50 % на виконання робіт, придбання (постачання) необхідних для виконання робіт матеріалів, виробів.

Згідно п. 4.2. цього ОСОБА_4 позивач здійснює щомісяця проміжні платежі за виконані роботи на підставі актів, підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт про виконані роботи кожного місяця готує підрядник (відповідач) на державній мові і передає для підписання уповноваженому представнику замовника (позивача) у строк не пізніше 25 числа звітнього місяця. Замовник протягом 3-х календарних днів перевіряє відповідність виконаних робіт зазначеним у акті та підписує його в частині фактично виконаних робіт.

Пунктом 5.1 ОСОБА_4 передбачено, що строк (термін виконання робіт передбачений календарним планом (графіком) виконання робіт (Додаток №2 до ОСОБА_4).

Роботи за спірним договором були прийняті позивачем за Актом приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в № 1/1-06-12 за червень 2012 року.

Позивач зазначив, що сторони виконали Договір у повному обсязі, а підписаний акт виконаних будівельних робіт обома сторонами підтверджує факт належного виконання відповідачем своїх зобов'язань.

На виконання п. 1.2.3.1. плану роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на І квартал 2015 року, з 30.03.2015 року ДФІ було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Акціонерної компанії "Харківобленерго" за період з 01.01.2012 року по 31.03.2015 року, що підтверджується Актом планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності АК "Харківобленерго" за період 01.01.2012 року - 31.03.2015 року № 05-11/4 від 06.07.2015 року.

Під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією було проведено зустрічну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСК Енергобуд" з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу та якості операцій і розрахунків, що здійснювались між позивачем та відповідачем.

Вибірковою перевіркою нормативного часу роботи машин та механізмів, відповідно до кошторисних норм та обсягів виконаних робіт по актах форми КБ-2в встановлено порушення п. 3.2.7.7 ДБН Д 1.1-1-2000, а саме: в акті виконаних робіт КБ-2в № 1/1-06-12 за червень 2012 року. Обсяг робіт, закритий зазначеним актом мав бути виконаний з використанням трьох кранів вантажопідйомністю 10 тн., 16 тн. та 5 тн. Підрядником при розрахунку була виконана заміна маш/год роботи перелічених кранів на маш/год роботи одного крану вантажопідйомністю 10 тн.

Співставленням, в економічному обгрунтуванні вартості робіт, відповідно до кошторисних норм з урахуванням маш/год нормативної роботи механізмів з вартістю робіт, включених до Акту виконаних робіт КБ-2в № 1/1-06-12 за червень 2012 року із маш/год роботи замінених механізмів, на думку ревізора, встановлено завищення вартості робіт на загальну суму 5137,20 грн. з ПДВ.

З метою усунення виявлених порушень, Державною фінансовою інспекцією в Харківській області на адресу Акціонерної компанії "Харківобленерго" було направлено вимогу про усунення порушень від 10.08.2015 року № 05-25/6002 щодо усунення порушень законодавства та запропоновано стягнути з ТОВ "ПСК Енергобуд" збитки, завдані внаслідок завищення вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт.

На виконання вимоги ДФІ Позивач звернувся до Відповідача листом від 15.07.2015 № 01-12/6148 із вимогою про повернення коштів у сумі 4 705 568,00 грн., у т.ч. 51765,00 грн. за вищезазначеним договором, та проведення відповідних коригувань складеної документації, втім, вимога позивача виконана не була.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, шляхом стягнення з відповідача, на підставі ст. ст. 224, 225 ГК України, збитків у розмірі 5137,20 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За приписами частини першої та другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та визначено, що особа, якій їх завдано, має право на їх відшкодування.

Частиною другою ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до приписів ст. ст. 837, 843, 845 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

У даному спорі правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін.

Судом встановлено, що зобов'язання за договором сторонами виконані повністю, приймання-передачу робіт оформлено відповідними актами, підписаними сторонами без будь-яких зауважень.

Відсутні і інші належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання (акт ревізії не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору), отже, відсутні правові підстави, передбачені ст. ст. 22, 611 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України для відшкодування збитків через відсутність усіх елементів цивільного правопорушення (протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виявлені Інспекцією порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Оскільки між сторонами у спорі укладений договір підряду, а кошти які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату належно виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися ані збитками, ані безпідставно набутим майном.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України у постанові від 02.07.2012 у справі №5006/18/13/2012.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Так, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Водночас, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору.

При цьому суд зазначає, що даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 18.08.2015 р. у справі № 908/360/15-г.

Крім того, положеннями підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України (затверджено Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011) врегульовано вжиття Держфінінспекцією відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

За своєю природою акт (довідка, вимога та інше) Державної фінансової інспекції є актом ненормативного характеру індивідуальним актом, який породжує права і обовязки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані, а саме, у позивача та відповідно не породжує для відповідача ніяких обовязків.

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 22, 224, 225, 509, 627, 628, 629, 632, 837, 843, 845 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 29.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_5

Справа №922/5201/15.