РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015Справа №910/15218/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ капітал»

до 1) Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайт-України"

3) Дочірнього підприємства "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД"

4) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕШН СТАЙЛ"

про стягнення 24 484 874,73 російських рублів, що еквівалентно 10 118 129,64 грн. та 641 046,55 доларів США, що еквівалентно 13 546 848,82 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники :

позивача: Моісеєнко Б.І.- за довіреністю від 02.07.2015 року;

відповідача 1: Руденко В.О. - довіреність б/н від 01.09.2015 року.;

відповідача 2: не з`явилися;

відповідача 3: не з`явилися;

відповідача 4: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц - Україна" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайт-України", Дочірнього підприємства "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕШН СТАЙЛ" про стягнення 24 484 874,73 російських рублів, що еквівалентно 10 118 129,64 грн. та 641 046,55 доларів США, що еквівалентно 13 546 848,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Спільне українсько-німецького підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю не виконало умови Кредитного договору №041-11-11 від 29.11.2011 року та Кредитного договору №043-11-11 від 29.11.2011 року, щодо повернення позивачу кредиту, сплати процентів за користування кредитом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ділайт-України" не виконало умови Договору поруки №041-11-11/7 від 29.11.2011 року, Дочірнє підприємство "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД" не виконало умови Договору поруки №041-11-11/9 від 29.11.2011 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЕШН СТАЙЛ" не виконало умови Договору поруки №041-11-11/13 від 03.04.2014 року.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов стягнувши з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4 11 094 507,38 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 472 661,09 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 1 979 680,35 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 7 865 055,51 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 896 041,42 грн. - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 1 357 032,71 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 22.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2015 року відкладено розгляд справи на 26.08.2015 року.

25.08.2015 року через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ капітал» надійшло клопотання про залучення правонаступника позивача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.08.2015 року відкладено розгляд справи на 09.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.09.2015 року відкладено розгляд справи на 22.09.2015 року.

В судове засідання 22.09.2015 року представники відповідача-2, відповідача-3, відповідача-4 не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 19.06.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні встановлено що між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц - Україна" (первісний позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ капітал» (правонаступник позивача) 24.07.2015 укладено договір відступлення права вимоги (договір цесії), за умовами якого право вимоги за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011 року та Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011 року перейшло від ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" до ТОВ Фінансова Компанія «Централ капітал».

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

А тому з врахуванням вищевикладеного, в даному спорі, правонаступником ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" є ТОВ Фінансова Компанія «Централ капітал», яке й являється позивачем по справі.

Представник позивача в судовому засіданні 22.09.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 22.09.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-1, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.11.2011 року між Публічним акціонерним товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі по тексту - Банк, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») та Спільним українсько-німецьким підприємством «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - відповідач-1, Позичальник, СП «Марком», боржник) укладено Кредитний договір №041-11-11 (з подальшими змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 31.07.2012, № 2 від 25.12.2012, № 3 від 25.04.2013, № 4 від 03.09.2013, № 5 від 25.12.2013, № 6 від 25.03.2014) (далі по тексту - Кредитний дговір-1), відповідно до якого Банк надав Відповідачу-1 кредит в розмірі 895 000,00 дол. США, зі сплатою 15% та поверненням до 25 грудня 2012 року (відповідно до графи 8 розділу 1 Кредитного договору 1), а Відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути Банку отриманий Кредит та сплатити відповідні проценти і виконати всі зобов'язання, зазначені у Договорі.

Додатковою угодою № 6 до Кредитного договору-1 сторони дійшли згоди встановити датою повернення кредиту 20 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору-1, Позичальник зобов'язаний повернути Банку Кредит у строк, визначений у Графі 8 Розділу 1 Договору відповідно до визначеного графіка.

29.11.2011 року між Публічним акціонерним товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі по тексту - Банк, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») та Спільним українсько-німецьким підприємством «Марком» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (далі по тексту - відповідач-1, Позичальник, СП «Марком», боржник) укладено Кредитний договір №043-11-11 (з подальшими змінами, внесеними додатковими угодами № 1 від 31.07.2012, № 2 від 25.12.2012, № 3 від 25.04.2013, № 3 від 03.09.2013, № 4 від 25.12.2013, № 5 від 25.03.2014) (далі по тексту - Кредитний договір-2), відповідно до якого Банк надав Відповідачу-1 кредит в розмірі 13 505 012,77 російських рублів, зі сплатою 15% та поверненням до 25 грудня 2012 року (відповідно до графи 8 розділу І Кредитного договору 1), а Відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути Банку отриманий Кредит та сплатити відповідні проценти і виконати всі зобов'язання, зазначені у Договорі.

Додатковою угодою № 5 до Кредитного договору-2 сторони дійшли згоди встановити датою повернення кредиту 20 грудня 2014 року.

Відповідно до п. 1.3. Кредитного договору-2, Позичальник зобов'язаний повернути Банку Кредит у строк, визначений у Графі 8 Розділу І Договору відповідно до визначеного графіка.

Проценти за користування Кредитом розраховуються на основі Процентної ставки, що вказана у Графі 7 Розділу І Кредитного договору-2. Нарахування Процентів за користування Кредитом здійснюється у Валюті Кредиту на суму залишку на позичковому рахунку щоденно. Проценти підлягають сплаті Позичальником Банку щомісячно, протягом 5 (п'яти) Банківських дів, наступних за відповідним Процентним періодом.

29.11.2011 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ділайт-України" (далі по тексту - ТОВ "Ділайт-України", відповідач-2, поручитель) укладено Договір поруки № 041-11-11/7, посвідчений 29.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком A.B. за реєстровим номером 3495 ( з подальшими Договорами про внесення змін №1 від 31.07.2012, № 2 від 26.12.2012, № 3 від 29.04.2013) (далі по тексту - Договір поруки №041-11-11/7), за умовами якого (п. 1.1.) Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитними договорами, в повному обсязі таких зобов'язань.

Порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх його Боргових зобов'язань за Кредитними договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитних договорах (п. 2.1. Договору поруки № 041-11-11/7).

29.11.2011 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та Дочірнім підприємством "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД" (далі по тексту - ДП "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД", відповідач-3, поручитель) укладено Договір поруки №041-11-11/9, посвідчений 29.11.2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сидоренком Д.О. за реєстровим номером 3488 (з подальшими Договорами про внесення змін №1 від 31.07.2012, № 2 від 17.01.2013, № 2 від 25.04.2013) (далі по тексту - Договір поруки №041-11-11/9), за умовами якого (п. 1.1.) Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитними договорами, в повному обсязі таких зобов'язань.

Порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх його Боргових зобов'язань за Кредитними договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитних договорах (п. 2.1. Статті 2 Договору поруки №041-11-11/9).

03.04.2014 року між ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФЕШН СТАЙЛ" (далі по тексту - ДП "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД", відповідач-4, поручитель) укладено Договір поруки №041-11-11/13 (далі по тексту - Договір поруки №041-11-11/13), за умовами якого (п.1.1.) Поручитель зобов'язується відповідати за повне та своєчасне виконання Боржником його Боргових зобов'язань перед Кредитором за Кредитними договорами, в повному обсязі таких зобов'язань.

Порукою забезпечуються вимоги Кредитора щодо сплати Боржником кожного і всіх його Боргових зобов'язань за Кредитними договорами у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у Кредитних договорах (п. 2.1. Статті 2 Договору поруки № 041-11-11/13).

Договір поруки № 041-11-11/13, Договір поруки №041-11-11/9, Договір поруки № 041-11-11/7 (далі разом по тексту - Договори поруки).

24.07.2015 року між ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ капітал» (далі по тексту - позивач, цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги (договір цесії) (далі по тексту - Договір відступлення права вимог), за умовами якого право вимоги за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011 року та Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011 року перейшло від ПАТ "Банк Петрокоммерц - Україна" до ТОВ Фінансова Компанія «Централ капітал».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 не виконав умови Кредитних договорів та не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив проценти за користування кредитом, а відповідач-2, відповідач-3, відповідач-4 не виконали умови. А тому позивач просив суд стягнути з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3, відповідача-4 525 000,00 доларів США - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 11 094 507,38 грн.), 22 366,66 доларів США- простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 472 661,09 грн.), 93 679,89 долари США - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 1 979 680,35 грн.), 19 032 657,79 російських рублів - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 7 865 055,51 грн.), 2 168 331,76 російських рублів - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 896 041,42 грн.), 3 283 885,18 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р. (станом на 05.05.2015 року за курсом НБУ становить 1 357 032,71 грн.).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який укладено між позивачем та відповідачем-1 за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч. 1 ст. 618 ЦК України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ст. 619 ЦК України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Позивач просить суд стягнути з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3, відповідача-4 заборгованість, а саме: 11 094 507,38 грн. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 472 661,09 грн. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 7 865 055,51 грн. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 896 041,42 грн. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., не конкретизуючи розмір відповідальності кожного з відповідачів, відтак, з врахуванням вищевикладеного та керуючись приписами ст. 8 ЦК України та приписами вищевикладених статей, суд дійшов до висновку, що в даному спорі поручителі (відповідач-2, відповідач-3 та відповідач-4) не несуть субсидіарної відповідальності, а отже, вони повинні нести солідарну відповідальність разом з боржником (відповідачем-1).

З наданих позивачем доказів вбачається, що Банк взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, згідно умов Кредитного дговору-1 та Кредитного договору-2, а відповідач-1 в порушено умови погашення заборгованості за кредитом та умови погашення відсотків за користування кредитом, а відповідач-2, відповідачем-3, та відповідачем-4 не виконано умови Договорів поруки щодо виконання зобов'язань відповідача-1 за Кредитними договорами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3 та відповідач-4 в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростували, розміру позовних вимог не оспорили, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 11 094 507,38 грн. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 472 661,09 грн. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 7 865 055,51 грн. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 896 041,42 грн. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню і стягненню солідарно з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4 1 979 680,35 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 1 357 032,71 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору-1, за невиконання та/чи неналежне виконання Боргових Зобов'язань у сумі, порядку та строки, що визначені Договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку (на вимогу Банка) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. Пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення.

Згідно з п. 4.1. Кредитного договору-2, за невиконання та/чи неналежне виконання Боргових Зобов'язань у сумі, порядку та строки, що визначені Договором, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку (на вимогу Банка) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов'язання за кожний день прострочення. Пеня сплачується додатково до прострочених сум. Пеня нараховується та сплачується за весь період прострочення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як слідує з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань в розмірі: 1 979 680,35 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 1 357 032,71 грн. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., нараховані відповідно до законодавства, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню та стягуються солідарно з відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача-1, відповідача-2, відповідача-3 та відповідача-4.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85, 121 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (04053, м. Київ, ПРОВУЛОК НЕСТЕРОВСЬКИЙ , будинок 7/9, ), Товариства з обмеженою відповідальністю "Ділайт-України" (04074, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЛУГОВА, будинок 12, ) , Дочірнього підприємства "Вестмонт Пропертіз Україна ЛТД" (65017, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ МАРШАЛА МАЛИНОВСЬКОГО, будинок 16-А, ) , Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЕШН СТАЙЛ" (01004, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Централ капітал» (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДМИТРІВСЬКА, будинок 37,ЛІТЕРА "Б", ) 11 094 507 (одинадцять мільйонів дев'яносто чотири тисячі п'ятсот сім) грн. 38 коп. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 472 661 (чотириста сімдесят дві тисячі шістсот шістдесят оду) грн. 09 коп. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 1 979 680 (один мільйон дев'ятсот сімдесят дев'ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 35 коп. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №041-11-11 від 29.11.2011р., 7 865 055 (сім мільйонів вісімсот шістдесят п'ять тисяч п'ятдесят п'ять) грн. 51 коп. - простроченої заборгованості за основною сумою кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 896 041 (вісімсот дев'яносто шість тисяч сорок одну) грн. 42 коп. - простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 1 357 032 (один мільйон триста п'ятдесят сім тисяч тридцять дві) грн. 71 коп. - пені за неналежне виконання зобов'язань по кредиту за Кредитним договором №043-11-11 від 29.11.2011р., 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 29.09.2015 року.