КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/23547/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від Генеральної прокуратури України: Волошенюк О.Г. - начальник відділу

від позивача: Півторак Т.Л. - представник

від відповідача:Чубар С.В. - представник

розглянувши апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 04.09.2015р.

у справі № 910/23547/15 (суддя Балац С.В.)

за позовом Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод"

про стягнення 3 019 365, 98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/23547/15 від 04.09.2015 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 29, 63 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить ухвалу скасувати та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевим судом порушено приписи ст. 29 ГПК України у порядку ст. 63 ГПК України, оскільки прокурор, вказавши у позові в чому полягає порушення інтересів держави, обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави, передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та зазначив підстави для звернення до суду.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

Заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор звернувся до Господарського суду м.Києва в інтересах держави в особі Міністерства оборони України з позовною заявою до Державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД" про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 3 019 365, 98 грн. за неналежне виконання умов догвоору про закупівлію послуг за державні кошти.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 910/23547/15 від 04.09.2015 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі Закону України "Про прокуратуру", ст.ст. 29, 63 ГПК України, оскільки суд дійшов висновку про те, що Заступником Генерального прокурора України - Головним військовим прокурором подана позовна заява в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, відтак з огляду на викладені вище норми права останній набув статусу позивача.

Місцевим господарським судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між Міністерством оборони України та Державним підприємством "КИЇВСЬКИЙ БРОНЕТАНКОВИЙ ЗАВОД", однак на думку місцевого суду Заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор не вказав, у чому полягає порушення інтересів держави, не обґрунтував наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру", що в силу приписів статті 29 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду в порядку, передбаченому ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінюючи обставини справи, колегія приходить до висновку, що місцевий суд дійшов помилкового висновку, щодо поверненння позовної заяви без розгляду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2, 29 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При зверненні до господарського суду в інтересах держави прокурор повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру». Підставами для представництва прокурором в суді законних інтересів держави є порушення або загроза порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у суді.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 встановлено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави, чи в чому існує загроза інтересам держави. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спільних відносинах.

Як вбачається з позовної заяви, звертаючись до Господарського суду м. Києва з позовом в інтересах держави в особі Міністерства оборони України до Державного підприємства "Київський бронетанковий завод" про стягнення заборгованості в розмірі 3019365,98 грн. за неналежне виконання умов догвору про закупівлію послуг за державні кошти, Заступник Генерального прокурора України - Головний військовий прокурор з посиланням на законодавство обґрунтував в позовній заяві наявність порушень інтересів держави, враховуючи бездіяльність Міністерства оборони України щодо судового захисту порушених інтересів держави, пов'язаних з відновленням озброєння та військової техніки для забезпечення військових частин (підрозділів) Збройних Сил України, які беруть участь у проведенні антитерористичної операції на сході держави, а також зазначив підставу для звернення до суду, як того вимагає ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що захист цих інтересів не здійснюється органом державної влади - Міністерством оборони України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки місцевий суд дійшов помилкового висновку, щодо наявності підстав для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 ГПК України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України - Головного військового прокурора на ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2015р. у справі № 910/23547/15 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.09.2015р. у справі № 910/23547/15 скасувати.

Матеріали справи 910/23547/15 повернути Господарському суду м.Києва для розгляду по суті позовних вимог.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх