ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року Справа № 916/4708/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівІванової Л.Б., Саранюка В.І.,
розглянувши касаційну скаргу сільськогосподарського публічного акціонерного товариства "Україна"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 14.05.2015
у справі№ 916/4708/14 господарського суду Одеської області
за позовомсільськогосподарського публічного акціонерного товариства "Україна"
допублічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат",
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський олійноекстракційний завод",
провизнання недійсними рішень та стягнення коштів в розмірі 6 633,01 грн
за участю представників сторін:

від позивача: Боярський В.О., дов. від 13.10.2015

від відповідача: не з'явилися

від третьої особи: Іванов С.І., дов. від 12.10.2015, Феоктістов О.В., дов. від 26.12.2014

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2014 року сільськогосподарське публічне акціонерне товариство "Україна" звернулося до господарського суду з позовом до публічного акціонерного товариства "Одеський олійножировий комбінат" про:

- визнання недійсними рішення правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 13.01.2003, оформленого протоколом № 90, та рішення наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 14.01.2003, оформленого протоколом № 78, про прийняття участі у створенні ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод";

- визнання недійсними рішення правління (протокол № 92 від 27.03.2003) та рішення наглядової ради (протокол № 79 від 27.03.2003) ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" про укладення і затвердження договору купівлі-продажу майна у складі будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів та інвентарю (згідно додатків №№ 1,2), які забезпечують виробництво шроту та олії сонячної нерафінованої, розташованих за адресою: Україна, м. Одеса, вул. Мечникова, 132 з ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" за договірною ціною 21 338 000,00 грн;

- визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 16.05.2003, оформленого протоколом № 7, про затвердження договору № 172 купівлі-продажу будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів, приладдя та інвентарю, укладеного між ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" та ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод";

- визнання недійсними рішення правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 07.04.2003 та рішення наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 08.04.2003 про збільшення долі ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" у статутному фонді ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" шляхом передачі земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 6,8445га, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 132, вартістю 1 450 984,00 грн;

- визнання недійсним рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003 про внесення до статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17 657 195,00 грн;

- стягнення 6633,01 грн збитків.

В обґрунтування вимог позивач зазначав про те, що:

- рішення правління від 13.01.2003 та рішення наглядової ради від 14.01.2003 ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" про прийняття участі у створенні ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" прийняті за відсутності у правління та наглядової ради товариства повноважень на прийняття таких рішень;

- рішення правління, наглядової ради та загальних зборів акціонерів ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 27.03.2003 про укладення і затвердження договору купівлі-продажу майна № 172 з ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" за договірною ціною 21 338 000,00 грн порушують права позивача, як акціонера ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", оскільки в цих рішеннях значно занижена вартість відчуженого майна товариства, чим заподіяно шкоду позивачу у вигляді зменшення реальної вартості його акцій, а рішення загальних зборів акціонерів товариства прийнято з порушенням порядку скликання зборів, без повідомлення позивача, як акціонера, про їх проведення.

- рішення правління та наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 07.04.2003 та від 08.04.2003 про збільшення долі ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" у статутному фонді ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" шляхом передачі земельної ділянки були прийняті без визначення вартості земельної ділянки, за заниженою ціною та без дотримання вимог Методики експертної грошової оцінки земельних ділянок, затвердженої постановою КМУ № 1531 від 11.10.2002.

- рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003 про внесення до статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17 657 195,00 грн було прийнято головою правління з перевищенням повноважень, передбачених Статутом товариства.

Рішенням господарського суду Одеської області від 02.02.2015 (суддя: Волков Р.В.) в задоволенні позовних вимог відмовлено.

При цьому, місцевий господарський суд виходив з того, що:

- рішення правління та наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 13.01.2003 та від 14.01.2003 прийняті у відповідності до статуту відповідача та не порушують будь-які права та законні інтереси позивача, як акціонера ВАТ "Одеський олійножировий комбінат";

- рішення правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 27.03.2003 та від 07.04.2003, рішення наглядової ради товариства від 27.03.2003 та від 08.04.2003 не порушують права акціонерів ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", в т.ч. і позивача, оскільки відчуження майна та земельної ділянки було здійснено товариством за договірною вартістю, що не суперечить вимогам чинного законодавства, здійснення експертної оцінки майна на момент його відчуження не було обов'язковим, докази заниження вартості майна та земельної ділянки в матеріалах справи відсутні, а тому, спричинення шкоди акціонерам товариства шляхом зменшення реальної вартості їх акцій є недоведеним;

- рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003 не підлягає оскарженню та визнанню недійсним в розумінні діючого законодавства, оскільки таке рішення не було оформлено окремим актом.

Крім того, за висновком суду, відсутність позивача на загальних зборах акціонерів відповідача 16.05.2003 не могла істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується, оскільки частка позивача дорівнює 0,0164 % статутного капіталу ПАТ "Одеський олійножировий комбінат".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 (склад колегії суддів: Мишкіна М.А. - головуючий, Будішевська Л.О., Філінюк І.Г.) апеляційну скаргу СПАТ "Україна" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 02.02.2015 - без змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі сільськогосподарське публічне акціонерне товариство "Україна" просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права і неповне встановлення обставин справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст.1117 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що завданням господарського суду касаційної інстанції є перевірка застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами фактичних обставин справи.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи з 03.01.2002 сільськогосподарське публічне акціонерне товариство "Україна" є власником 56 000 простих іменних акцій ПАТ "Одеський олійножировий комбінат" загальною номінальною вартістю 14 000,00 грн, що підтверджується сертифікатом простих іменних акцій АА № 004904 від 03.01.2002 та випискою про стан рахунків в цінних паперах станом на 13.12.2013. Ця частка дорівнює 0,0164 % статутного капіталу ПАТ "Одеський олійножировий комбінат".

13.01.2003 відбулось засідання правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", на якому були прийняті рішення, оформлені протоколом № 90 від 13.01.2013, зокрема, про:

- прийняття участі у створенні ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод";

- перерахування 3 681,50 грн для формування статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" та його наступної державної реєстрації;

- затвердження вказаного рішення на наглядовій раді ВАТ "Одеський олійножировий комбінат".

14.01.2003 відбулось засідання наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом № 78 від 14.01.2003 про:

- прийняття участі у створенні ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод";

- надання згоди на перерахунок 3 681,50 грн для формування статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод".

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся з позовом у даній справі і просив визнати їх недійсними, посилаючись на те, що такі рішення прийняті за відсутності у правління та наглядової ради товариства повноважень на їх прийняття, а на загальних зборах акціонерів ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" рішення про засновництво ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" не розглядалось і не приймалось.

Відповідно до п.п. 38, 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства. Відповідачем за таким позовом є товариство.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними рішень правління та наглядової ради товариства акціонер повинен довести, яким саме чином оскаржувані рішення порушують його права чи законні інтереси.

Однак, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, 13.01.2003 та 14.01.2003 під час засідань правління та наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" питання, що стосуються СПАТ "Україна", як акціонера товариства, не вирішувалися, а обставини, на які послався позивач в обґрунтування недійсності рішень від 13.01.2003 та 14.01.2003 не свідчать про наявність у нього порушеного суб'єктивного права в результаті прийнятих правлінням та наглядовою радою товариства спірних рішень.

З огляду на викладене, колегія судів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо недоведеності позивачем факту порушення його будь-яких прав і законних інтересів спірними рішеннями правління та наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 13.01.2003 та 14.01.2003.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 ЦК України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства.

Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Згідно з ч. 1 ст. 160 ЦК України в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства.

Пунктом 11.1. Статуту ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" (в редакції 2001р.) визначено, що управління та контроль товариством здійснюють загальні збори акціонерів, спостережна рада, правління акціонерного товариства та ревізійна комісія.

Відповідно до п. 3.8. Статуту ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" товариство має право у встановленому чинним законодавством порядку, в т.ч. засновувати підприємства та об'єднання і вступати в підприємства та об'єднання з іншими суб'єктами господарської діяльності.

В п.п. 11.21., 11.30. Статуту ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" передбачено, що до компетенції спостережної ради товариства віднесено, зокрема, вирішення питання про участь в інших підприємствах та об'єднаннях підприємств, а до компетенції правління - всі питання діяльності товариства, крім тих, які згідно з чинним законодавством, цим статутом або рішенням загальних зборів акціонерів віднесені виключно до компетенції інших органів товариства.

Слід зазначити, що чинним законодавством України питання щодо створення підприємств та прийняття в них участі не віднесено до виключної компетенції загальних зборів акціонерного товариства.

Наведеним спростовуються твердження позивача про перевищення правлінням і наглядовою радою ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" компетенції при прийнятті спірних рішень від 13.01.2003 і 14.01.2003 та про прийняття цих рішень з порушенням норм Закону України "Про акціонерні товариства", положень статуту товариства та всупереч інтересів акціонерів.

Судами попередніх інстанцій також встановлено, що 27.03.2003 відбулось засідання правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом № 92 від 27.03.2003, укласти з ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" договір купівлі-продажу майна у складі будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів та інвентарю (згідно додатків №№ 1, 2), які забезпечують виробництво шроту та олії сонячної нерафінованої, розташованих за адресою: Україна, м.Одеса, вул. Мечнікова, 132, за договірною ціною 21 338 000,00 грн.

Зазначений договір затверджено рішенням наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 27.03.2003, оформленим протоколом № 79 від 27.03.2003.

07.04.2003 на засідання правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" (протокол № 95) та 08.04.2003 на засіданні наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" (протокол № 81) були прийняті рішення про збільшення долі ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" у статутному фонді ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" шляхом передачі земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 6,8445га, розташованої за адресою: м.Одеса, вул. Мечнікова, 132, вартістю 1 450 984,00 грн, яка належить ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" на праві власності.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач просив визнати їх недійсними, посилаючись на те, що в рішеннях значно занижена дійсна вартість відчуженого майна товариства та земельної ділянки, чим заподіяно шкоду позивачу у вигляді зменшення реальної вартості його акцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 632 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Як встановлено судами попередніх інстанцій відчуження майна на підставі зазначеного договору купівлі-продажу та передача земельної ділянки було здійснено відповідачем за договірною ціною, що як вірно зазначено судами, не суперечить вимогам чинного законодавства. Докази заниження вартості відчужуваного майна та земельної ділянки в матеріалах справи відсутні.

При цьому, вимоги законодавства, чинного на момент відчуження майна, не передбачали обов'язкове здійснення експертної оцінки такого майна.

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача в касаційній скарзі на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права щодо відмови у задоволенні його клопотання про призначення у справі експертизи для встановлення дійсної (ринкової) вартості відчужуваних земельної ділянки та майна товариства, оскільки виходячи з положень ГПК України призначення судової експертизи є правом, а не обов'язком суду, висновок експерта не має заздалегідь встановленої сили і переваг щодо інших доказів, про що вірно зазначив суд апеляційної інстанції. Місцевий господарський суд, відмовляючи у призначенні експертиз, заявлених до проведення позивачем, правильно послався на відсутність потреби у їх проведенні та достатність доказів, наявних у матеріалах справ, для вирішення справи.

З огляду на викладене, відмова у призначенні експертиз у справі не є порушенням судом норм процесуального права.

Врахувавши наведене суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про недоведеність позивачем спричинення шкоди акціонерам ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" шляхом зменшення реальної вартості їх акцій та обґрунтовано відмовили у задоволенні позову про визнання недійсними рішень наглядової ради і правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 27.03.2003, 07.04.2003 і 08.04.2003.

Крім того, судами також встановлено, що 16.05.2003 відбулись загальні збори акціонерів ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", рішення яких оформлено протоколом № 7 від 16.05.2003, на яких під шостим питанням порядку денного прийнято рішення затвердити договір № 172 купівлі-продажу будівель, споруд, приміщень, обладнання, машин, транспортних засобів, інструментів, приладдя та інвентарю, укладений між ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" та ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод".

Визнання недійсним вказаного рішення з підстав того, що таке рішення прийнято з порушенням порядку скликання зборів, без повідомлення позивача, як акціонера, про їх проведення є також предметом спору у даній справі.

Згідно зі ст. 159 ЦК України вищим органом акціонерного товариства є загальні збори акціонерів. У загальних зборах мають право брати участь усі його акціонери незалежно від кількості і виду акцій, що їм належать.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" при вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується.

Однак, як встановлено судами частка СПАТ "Україна" в статному капіталі ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" станом на 03.01.2002 дорівнювала 0,0164%, у зв'язку з чим, суди дійшли вірного висновку про те, що відсутність СПАТ "Україна" на загальних зборах 16.05.2003 не могла істотно вплинути на прийняття оскаржуваного рішення загальні збори акціонерів від 16.05.2003, та правильно відмовили у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Судами також встановлено, що 18.04.2003 відбулись збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський олійноекстракційний завод" (протокол № 3 від 18.04.2003), на якому від ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", як учасника товариства, був присутній голова правління. На вказаних зборах по дванадцятому питанню порядку денного одностайно було прийнято рішення про збільшення статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" до 96 039 500,00 грн шляхом внесення додаткових вкладів до статутного фонду товариства. Додатковим вкладом від ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" до статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" стали грошові кошти у розмірі 17 657 195,00 грн.

Звертаючись до господарського суду з даним позовом, позивач просив визнати недійсним рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003 про внесення до статутного фонду ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод" додаткового вкладу у вигляді грошових коштів в розмірі 17 657 195,00 грн з підстав того, що таке рішення було прийнято головою правління одноособово, з перевищенням повноважень, передбачених Статутом товариства.

Відповідно до п. 11.34 Статуту ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", в редакції, чинній на дату винесення спірного рішення, голова правління товариства, крім іншого, в межах своєї компетенції відповідно до діючого законодавства та статуту здійснює управління поточною діяльністю товариства, представляє товариство без доручення у всіх організаціях, підприємствах та установах як на Україні, так і за її межами.

Згідно з п. 2 протоколу № 78 засідання наглядової ради ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 27.03.2003 голові правління було доручено здійснювати всі дії від імені ВАТ "Одеський олійножировий комбінат", як засновника ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод".

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, вказана позовна вимога стосується визнання недійсним рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003, як окремого акту.

Однак, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій спірне рішення голови правління не було оформлено окремим актом, а було тільки волевиявленням голови правління при голосуванні питання порядку денного зборів учасників товариства. З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що таке рішення не підлягає оскарженню та визнанню недійсним в розумінні діючого законодавства. При цьому, докази оскарження та визнання недійсними рішень зборів учасників ТОВ "Одеський олійноекстракційний завод", оформлених протоколом № 3 від 18.04.2003, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій правильно відмовили у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним рішення голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат" від 18.04.2003.

Крім того, суди правильно відмовили і у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 6 633,01 грн збитків з огляду на недоведеність позовних вимог та відсутність підстав для визнання недійсними зазначених вище рішень правління, наглядової ради, загальних зборів та голови правління ВАТ "Одеський олійножировий комбінат".

Таким чином, виносячи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи, задовольнив позовні вимоги відповідно до вимог закону та обставин справи. Переглядаючи справу повторно, в порядку ст.101 ГПК України, господарський суд апеляційної інстанції правильно залишив прийняте рішення без змін. Посилання скаржника на порушення норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваних рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування зазначених судових актів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу сільськогосподарського публічного акціонерного товариства "Україна" залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.05.2015 у справі № 916/4708/14 - без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Л. Іванова

В. Саранюк