ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.10.15р. Справа № 904/7729/15

За позовом Управління пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі, м. Мукачево

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

про стягнення неповернутих коштів 71 632,07 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача:не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" суму збитків у розмірі 71 632,07 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору № 18 від 06.02.2012 р. в частині своєчасного повернення пенсійних коштів з поточного рахунку одержувача-пенсіонера Балко Василя Михайловича у зв'язку із переїздом на постійне місце проживання до США.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2015 р. порушено провадження по справі та призначено до розгляду на 22.09.2015 р.

22.09.2015 р. представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 23).

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що відповідно до п. 4 ст. 8 розділу 4 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають органам фонду або управління, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача, за умовами наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера. У зв'язку з тим, що позивач вимагає повернення коштів у зв'язку із переїздом пенсіонера Балко Василя Михайловича на постійне місце проживання до США, що не передбачено чинним законодавством України, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідач наголосив, що підстав для направлення повідомлення позивачу про відсутність руху коштів на рахунку Балко В.М. або про отримання їх за довіреністю у ПАТ КБ „ПриватБанк" немає, оскільки, згідно банківської виписки, за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2015 р. з рахунку відбувалося списання грошових коштів шляхом отримання готівки через банкомати та оплати товарів/послуг за допомогою платіжної картки, а також шляхом автоматичного перерахування на депозитний рахунок. Зважаючи на те, що підставою для отримання готівкових коштів за допомогою платіжної картки є правильне введення ПІН-коду, який відомий лише власнику платіжної картки, тому банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 27.10.2015 р.

15.10.2015 р. до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в яких позивач зазначив, що відповідачу було відомо про те, що по рахунку гр. Балко В.М. проводиться рух коштів на підставі довіреності, оскільки йому повинна бути перевипущена платіжна картка 01.01.2009 р., а, враховуючи, що гр. Балко В.М. виїхав на постійне місце проживання до США 01.01.2008 р., то, відповідно, картка випущена іншій особі на підставі довіреності. Крім того, позивач просив провести судове засідання 27.10.2015 р. без участі його повноважного представника.

27.10.2015 р. представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника у зв'язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні в Жовтневому суді м. Дніпропетровська.

Крім того, направив додаткові пояснення до відзиву на позов, в яких зазначив, що до банку не надходило жодних розпоряджень від Балко В.М. щодо надання права розпорядження його рахунком третьою особою. У відповідача також відсутні будь-які довіреності від Балко В.М. на третіх осіб з наданням права на відкриття поточного рахунку чи на випуск платіжної картки.

Суд вважає, що неявка представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду даної справи по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представника відповідача 27.10.2015 р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Управлінням Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі (надалі - Фонд), Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Мукачівської міської ради (надалі - Управління-1), Управлінням праці та соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (надалі - Управління-2) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (надалі - Банк) укладений договір № 18 від 06.02.2012 р., за умовами якого Банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 (з наступними змінами) (далі - Порядок) (параграф 1 статті 1 договору).

Відповідно до параграфу 2 статті 1 цього договору Банк виконує функції, зазначені у параграфі 1 статті 1 цього Договору на території м. Мукачеве та Мукачівському районі Закарпатської області.

Згідно параграфу 1 статті 3 договору Управління Пенсійного фонду зобов'язується, зокрема, забезпечити перерахування коштів на виплату пенсій та грошової допомоги, що фінансуються з коштів фонду, на рахунки установ Банку протягом місяця за датами у межах виплатного періоду, але не пізніше ніж за один операційний день до встановленої дати виплати, а Банк у відповідності до параграфу 3 статті 3 договору - забезпечити через свої територіальні органи зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від Фонду і Управління.

23.06.2015 р. позивач направив лист за № 5253/06 від 23.06.2015 р. до Мукачівської РС ГУДМС України в Закарпатській області з проханням повідомити, чи оформлював документи на постійне місце проживання в іншу країну або зміну місця проживання на території України (а.с. 9).

30.06.2015 р. Мукачівською РС ГУДМС України в Закарпатській області за № 1590 надано інформацію, згідно якої громадянин Балко Василь Михайлович знятий 13.12.2007 р. на постійне місце проживання в США (а.с. 10).

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що відповідно до п. 4 ст. 8 розділу 4 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи Банку повертають органам фонду або управління, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача, за умовами наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера. У зв'язку з тим, що позивач вимагає повернення коштів у зв'язку із переїздом пенсіонера Балко Василя Михайловича на постійне місце проживання до США, що не передбачено чинним законодавством України, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідач наголосив, що підстав для направлення повідомлення позивачу про відсутність руху коштів на рахунку Балко В.М. або про отримання їх за довіреністю у ПАТ КБ „ПриватБанк" немає, оскільки, згідно банківської виписки (а.с. 28-36), за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2015 р. з рахунку відбувалося списання грошових коштів шляхом отримання готівки через банкомати та оплати товарів/послуг за допомогою платіжної картки, а також шляхом автоматичного перерахування на депозитний рахунок. Зважаючи на те, що підставою для отримання готівкових коштів за допомогою платіжної картки є правильне введення ПІН-коду, який відомий лише власнику платіжної картки, тому банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.

Відповідно до ч. 3 ст. 1066 ЦК України Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 1067 ЦК України закріплено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 1071 ЦК України передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п.п. 1.38, 1.39 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" списання договірне - це списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом; списання примусове - це списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління Національного Банку України № 22 від 21.01.2004, власник рахунку в банку - особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому.

Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів на підставі відповідних договорів і своїх внутрішніх правил здійснення безготівкових розрахунків, якщо ці правила відповідають вимогам цієї Інструкції, інших нормативно-правових актів. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6 Інструкції).

Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції (п. 1.7 Інструкції).

У ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З вищенаведеного вбачається, що право власності на кошти, які знаходяться на рахунку, відкритому у банку, належить власнику цього рахунку.

Окрім того, банк не має права на суму коштів, що знаходяться на рахунку фізичної особи, не є набувачем спірних страхових коштів, а лише вчиняє дії по обслуговуванню рахунка клієнта, а обов'язок банку здійснити дії щодо особового рахунку клієнта (в тому числі списати кошти з особового рахунку клієнта) виникає лише у визначених законодавством випадках.

Положення ч. 2 ст. 1071 ЦК України визначає обов'язок банку виконати судове рішення, прийняте за наслідками захисту прав стягувача щодо особи - володільця рахунку та отримувача грошових коштів незалежно від волевиявлення володільця рахунку; задовольняючи позов про спонукання банку до виконання цивільного обов'язку, сторонами не було надано, а судами не досліджувались докази у підтвердження існування такого рішення щодо володільця рахунку, порушення банком прав позивача невиконанням цього рішення, не вказали матеріально-правових підстав для здійснення банком на користь позивача дій щодо особового рахунку клієнта, як цивільного обов'язку банку, що виник на час звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, доказів вини банку і передбачених договором та законодавством підстав для стягнення з відповідача на користь позивача коштів, позивачем не наведено.

За таких обставин, суд розцінює вимоги позивача необґрунтованими та безпідставними та вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

28.10.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік