КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/4337/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Гарник Л.Л.

Сотнікова С.В.

при секретарі судового засідання: Сотніковій І.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Іськова Ю.П. - довіреність № 13/02-1 від 13.02.2014.

від відповідача-1: Лиштва Ю.В. - довіреність № 0027/14 від 15.01.2014.

від відповідача-2: не з'явилися.

від відповідача-3: Сіліна М.Д. - довіреність б/н від 14.07.2015.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Адсаунд" та Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року

у справі № 910/4337/14 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Приватного підприємства „Світова музика"

до 1. Приватного акціонерного товариства „МТС Україна"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтегровані комунікації"

3. Товариство з обмеженою відповідальністю „Адсаунд"

про виплату компенсації 121 800,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року ПП „Світова музика" (позивач) звернулося з позовом до ПрАТ „МТС Україна" (відповідач-1) про стягнення з останнього 121 800,00 грн. компенсації в зв'язку з порушенням авторського права шляхом включення музичного твору як складової частини до іншого аудіовізуального твору без виплати авторської винагороди.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.04.2014 року залучено в якості іншого відповідача ТОВ „Інтегровані комунікації" (відповідач-2).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2014 року залучено в якості іншого відповідача ТОВ „Адсаунд" (відповідча-3).

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року позов задоволено. Присуджено до стягнення з ПрАТ „МТС Україна" на користь ПП „Світова музика" компенсацію в розмірі 121 800,00 грн. У задоволенні позову до ТОВ „Інтегровані комунікації" та ТОВ „Адсаунд", відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ТОВ „Адсаунд" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з урахуванням доповнень до апеляційної скарги просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на недоведеність та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року для розгляду апеляційної скарги ТОВ „Адсаунд" сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Пантелієнка В.О., Разіної Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року апеляційну скаргу ТОВ „Адсаунд" прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 27.08.2015 року.

У своїх письмових поясненнях представник відповідча-2 підтримує доводи ТОВ „Адсаунд", викладені в апеляційній скарзі, просить її задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року у зв'язку з перебуванням суддів Пантелієнка В.О., Разіної Т.І. у відпустці для розгляду апеляційної скарги ТОВ „Адсаунд" сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Гарник Л.Л., Сотнікова С.В.

Ухвалою суду від 27.08.2015 року вищевказаною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ „Адсаунд" прийнято до провадження.

Крім того, не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПрАТ „МТС Україна" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року для розгляду апеляційної скарги ПрАТ „МТС Україна" сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Гарник Л.Л., Сотнікова С.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року апеляційну скаргу ПрАТ „МТС Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року у справі № 910/4337/14 прийнято до спільного розгляду з раніше поданою апеляційною скаргою ТОВ „Адсаунд".

У відзиві на апеляційну скаргу ПП „Світова музика" просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

27.08.2015 року через відділ документального забезпечення суду від представника ТОВ „Адсаунд" надійшло клопотання про витребування доказів.

За наслідками розгляду відповідного клопотання колегією суддів відмовлено в його задоволенні у зв'язку з тим, що вказане клопотання було предметом розгляду в суді першої інстанції, за наслідками якого місцевим господарським судом витребувано у позивача оригінали або належним чином завірені та легалізовані (апостильовані) копії з перекладом на українську мову договори щодо передачі авторських прав від авторів музичного твору „Love me again" - Stephen Booker та John Newman і передачі суміжних прав на виконання музичного твору „Love me again"- від виконавця John Newman.

Ухвалою суду від 27.08.2015 року відкладено розгляд справи на 29.09.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 29.09.2015 року відкладено розгляд справи на 20.10.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Представники відповідача-1 та відповідача-3 в судовому засіданні 20.10.2015 року вимоги апеляційних скарг підтримали, просили їх задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог ТОВ „Адсаунд" та ПрАТ „МТС Україна", викладених в апеляційних скаргах, заперечував, просив залишити їх без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року - без змін.

20.10.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови Київського апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційних скарг ТОВ „Адсаунд" та ПрАТ „МТС Україна" слід відмовити, а рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року - залишити без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно із частиною 2 статті 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Так, звертаючись до суду із даним позовом, ПП „Світова музика" зазначає, що протягом періоду з серпня місяця 2013 року по жовтень місяць 2013 року позивачем було зафіксовано факт публічного сповіщення та включення до складу аудіовізуального твору (рекламного ролику оператора мобільного зв'язку „МТС") музичного твору: „Love Me Again", автори: Stephen Booker/John Newman, виконавець: John Newman, частка авторських прав та оригінальне видавництво: 50% (Аll Music/KOBALT MUSIC PUBLISHING LTD), який транслювався на таких телевізійних каналах, як: „ІСТV", „СТБ", „Інтер", „Тоніс", „Новий канал", „Украйна" та відтворювався в мережі Інтернет.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що саме неправомірними діями відповідача-1 було порушено майнові права позивача на об'єкти інтелектуальної власності, а тому просить стягнути з винної особи компенсацію у розмірі 121 800,00 грн. за незаконне включення музичних творів до аудіовізуального твору, а також розміщення творів в мережі Інтернет у вигляді, доступному для публічного використання.

За результатами розгляду вказаних вимог, оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду позов задоволено. Присуджено до стягнення з ПрАТ „МТС Україна" на користь ПП „Світова музика" компенсацію в розмірі 121 800,00 грн. У задоволенні позову до ТОВ „Інтегровані комунікації" та ТОВ „Адсаунд", відмовлено.

В апеляційних скаргах відповідач-1 та відповідча-3 посилаються на відсутність у позивача повноважень на звернення до суду з відповідною позовною заявою, оскільки останній не довів наявність у нього авторських прав на музичний твір, а також недоведеність позивачем факту використання та оприлюднення відповідачем-1 спірного музичного твору.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення даного рішення, колегією суддів не вбачає підстав для його скасування з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 01.01.2011 року між ПП „Світова музика" (ліцензіат) та (російською мовою) ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва (ліцензіар), укладено договір № 1706/09 про передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав, відповідно до умов якого позивач набув виключні права на управління майновими авторськими правами на використання всіх Творів на Території України, що відносяться до каталогу „Олл Мьюзик Паблишинг", а саме право здійснювати та/або дозволяти чи забороняти здійснювати серед інших дій:

- публічне сповіщення творів;

- публічне виконання творів;

- публічний показ, прокат тощо;

- використання творів у складі програм телебачення;

- використання Творів у складі аудіовізуальних Творів (право на синхронізацію)

- розповсюдження шляхом продажу або іншого відчуження Творів через будь-які види зв'язку, включаючи мобільний та Інтернет;

- а також право отримувати винагороду за використання Творів зазначеними в цьому пункті способами.

Додатком № 2-с до Договору, підписаним 01.04.2013 року між позивачем та (російською мовою) ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва на користь позивача передано виключні майнові авторські права, зокрема, на використання Музичного твору під назвою „Love Me Again", автори: Stephen Booker/John Newman, виконавець: John Newman, частка авторських прав та оригінальне видавництво: 50% (Аll Music/KOBALT MUSIC PUBLISHING LTD).

Додатком № 2 до Договору, підписаним 01.01.2012 року між позивачем та (російською мовою) ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва сторони дійшли згоди подовжити строк дії Договору до 31.12.2013 року.

Додатком № 3/14 до Договору, підписаним 25.11.2013 року між позивачем та (російською мовою) ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва сторонами погоджено подовжити строк дії Договору до 31.12.2014 року.

Так, відповідно до п. 1.3 Договору про передачу в управління майнових прав на об'єкти авторських прав, укладеного між позивачем та (російською мовою) ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва, останнє визнає право позивача на протязі всього строку дії цього Договору укладати на території України договори з юридичними та фізичними особами - користувачами каталогу, вказаними в п. п. 1.1, 1.2 способами, а також право збирати належну за вказані види використання винагороду.

Відповідно до п. 1.2 Договору Попереднього узгодження з Ліцензіаром (ООО „Олл Мьюзик Паблишинг", Росія, м. Москва) умов використання на території в кожному окремому випадку потребує управління наступними видами використання прав, переданих у відповідності до п. 1.1 Договору:

використання Творів у складі аудіовізуальних творів (права на синхронізацію);

будь-яка видозміна Творів (створення Похідних творів (кавер-версій), реміксів, караоке, перекладів тощо)

Крім того, на виконання вимог ухвали суду першої інстанції позивачем надано копію апостильваного підтвердження належності виключних майнових прав Kobalt Music Services Limited від 19.11.2014 року, в якому зазначено, що Kobalt Music Services Limited є світовим адміністратором частки Композиції автора слів в силу постійної ексклюзивної адміністративної угоди підписаної 15.12.2003 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач на підставі вищезазначених договорів набув майнові авторські права на музичний твір та має необхідний обсяг прав на звернення до суду з позовом про стягнення компенсації, що, в свою чергу, спростовує доводи скаржників про відсутність у позивача повноважень на звернення до суду з даним позовом.

Згідно ст. 1 Закону України „Про авторське право і суміжні права" аудіовізуальний твір - твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Публічне сповіщення (доведення до загального відома) - передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гамма-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програми організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Відповідно до ст. 15 Закону України „Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право), зокрема, належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, в матеріалах справи відсутні докази наявності у відповідача правової підстави на використання саме твору Love Me Again, автори Stephen Booker/John Newman, виконавець John Newman.

Представником відповідача-1, в свою чергу, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не спростовано наявність на сайті ПрАТ „МТС Україна" в мережі Інтернет відповідного рекламного ролика, до складу якого включено спірний музичний твір.

Отже, згідно ч. 1 ст. 52 Закону України „Про авторське право і суміжні права", за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього, тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом України, законом чи договором (ст. 431 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 432 Цивільного кодексу України, суд у випадках та в порядку, встановлених законом, може постановити рішення, зокрема, про застосування разового грошового стягнення замість відшкодування збитків за неправомірне використання об'єкта права інтелектуальної власності. Розмір стягнення визначається відповідно до закону з урахуванням вини особи та інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п. „г" ч. 1 ст. 52 Закону України „Про авторське право і суміжні права", при порушеннях будь-якою особою, зокрема, авторського права, передбаченого статтею 50 закону, суб'єкти авторського права мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права, або виплату компенсацій.

Пунктом „г" ч. 2 ст. 52 Закону України „Про авторське право і суміжні права" передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про: виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом „г" ч. 2 ст. 52 Закону межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено суму компенсації у розмірі 121 800,00 грн.

Відповідно до п. п. 51.2, 52.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 12 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

Кожен окремий факт протиправного використання об'єктів авторського та/або суміжних прав, в тому числі неодноразове використання одного й того самого об'єкта, становить самостійне порушення і може бути підставою для застосування відповідальності у вигляді стягнення компенсації. У визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року № 5 „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Враховуючи приписи вище зазначених правових норм та дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з місцевим судом щодо стягнення з відповідача-1 на користь позивача компенсації у розмірі 50 мінімальних заробітних плат за кожне неправомірне використання творів на загальну суму 121 000,00 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до норм чинного законодавства, апелянтами, в свою чергу, не надано суду належних доказів на підтвердження своїх тверджень, доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, правильності висновків суду місцевого господарського суду не спростовують, а відтак правових підстав для їх задоволення та скасування оскаржуваного рішення не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „Адсаунд" та Приватного акціонерного товариства „МТС Україна" на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року у справі № 910/4337/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 року у справі № 910/4337/14 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати сторонам.

4. Справу № 910/4337/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 26.10.2015 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Л.Л. Гарник

С.В. Сотніков