ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.10.15р. Справа № 904/8392/15

За позовом департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Віа-Торг", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору №394-ДКП/13 від 03.12.2013 року оренди комунального нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №10/3-86 від 16.09.2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Віа-Торг" про розірвання договору № 394-ДКП/13 від 03.12.2013 року оренди нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення загальною площею 262,4 кв.м., розміщеного за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 3б, літ. Б-2, на першому поверсі 2-х поверхового будинку, що перебуває на балансі комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомості" Дніпропетровської міської ради, і є комунальною власністю територіальної громади міста Дніпропетровська.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №394-ДКП/13 оренди нерухомого майна від 03.12.2013 року, а саме:

- невиконання належним чином зобов'язання щодо своєчасного перерахування до міського бюджету орендної плати за користування об'єктом оренди;

- не застраховано об'єкт оренди на користь балансоутримувача, що позбавляє балансоутримувача отримати матеріальне відшкодування в разі настання страхового випадку, зокрема, пошкодження, знищення нерухомого майна, що є предметом договору оренди;

- не укладено між відповідачем та балансоутримувачем договір на сплату експлуатаційних витрат, а також відшкодування витрат по сплату податку на землю, отже ці витрати до цього часу несе балансоутримувач.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог частини першої статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресою, зазначеною у позові, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців станом на 17.09.2015 року (а.с. 33, 34 том 1), із зазначеної адреси до суду повернулися поштові конверти з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 35, 36, 41, 42, том 1).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2015 року з призначенням її до розгляду на 15.10.2015 року, після чого розгляд справи відкладався до 29.10.2015 року.

У судовому засіданні 29.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 року між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (далі - позивач, орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Віа-Торг" (далі - відповідач, орендар) укладений договір № 394-ДКП/13 (далі - договір), відповідно до п.1.1 якого з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.2007 року № 41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає в строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (далі - обєкт оренди) загальною площею 262,4 кв. м., розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 3б, літ. Б-2, на першому поверсі 2-х поверхового будинку вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 343 024,00 грн., що перебувають на балансі КП "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради, під використання для розміщення суб'єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення. Використання об'єкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Відповідно до п.2.1 договору передача нерухомого комунального майна (об'єкт оренди) в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на цей об'єкт оренди. Власником майна (об'єкта оренди) залишається територіальна громада міста Дніпропетровська (в особі міської ради), а орендар користується ним протягом строку оренди. Орендар вступає у строкове платне користування обєктом оренди з дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі обєкта оренди (п. 2.2 договору).

Згідно з п.2.3 договору передача об'єкта оренди в оренду здійснюється за вартістю згідно з незалежною оцінкою, проведеною станом на 30.10.2013 року на підставі акта приймання-передачі об'єкта оренди, підписаного балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем.

У разі припинення цього договору об'єкт оренди повертається протягом 5 календарних днів з дати припинення цього договору (п.2.5 договору).

Орендар зобов'язаний повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі об'єкта оренди, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем. Майно вважається поверненим з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі об'єкта оренди (п.2.6 договору).

Відповідно до п.2.7 договору обов'язок щодо складання акта приймання-передачі при передачі об'єкта в оренду покладається на балансоутримувача, а при поверненні об'єкта з оренди - на орендаря.

Згідно з до п.3.1 договору розрахунок орендної плати здійснюється за Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального нерухомого майна, затвердженого міською радою, при цьому орендна ставка за використання комунального нерухомого майна, встановлена згідно з Протоколом № 46/13 від 03.12.2013 року засідання комісії з проведення конкурсів на право оренди об'єктів нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста.

Розмір орендної плати відповідно до розрахунку орендної плати, що є невідємною частиною цього договору, становить 1 434,98 грн. без ПДВ /базова за жовтень місяць 2013 рік. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством та у повному обсязі спрямовується орендарем на рахунок балансоутримувача. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди, починаючи з листопада місяця 2013 року. У платіжному дорученні обов'язково зазначити номер договору оренди, дату укладення та назву орендаря (п.3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

якщо балансоутримувачем нерухомого майна є комунальне підприємство

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 717,49 грн. до загального фонду міського бюджету;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 717,49 грн. на рахунок банасоутримувача обєкта оренди.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць (п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, включно.

В п. 3.7 договору зазначено, що розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням штрафних санкцій, у співвідношенні, визначеному п. 3.3 цього договору (п. 3.8 договору).

Відповідно до розділу 5 договору орендар зобовязаний:

- використовувати об'єкт оренди відповідно до його цільового призначення та умов цього договору;

- своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату за весь час фактичного використання об'єкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі об'єкта оренди, включно;

- у разі припинення цього договору протягом 5 календарних днів з дати припинення повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі, підписаним балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем, у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати балансоутримувачу збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди з вини орендаря. Один екземпляр такого акта приймання-передачі надається орендодавцю;

- у місячний термін після укладення цього договору застрахувати об'єкт оренди на користь балансоутримувача об'єкта оренди (вигодонабувач) від таких страхових випадків, як пожежа, затоплення, пошкодження, протиправні дії третіх осіб, пошкодження від стихійних явищ та інших майнових ризиків тощо, і надати копію договору страхування орендодавцю. Страхування об'єкта оренди здійснювати на підставі вартості об'єкта оренди за незалежною оцінкою, але не нижче від його балансової вартості;

- протягом 5 днів з дати укладення цього договору укласти з балансоутримувачем або з відповідними комунальними службами договір на сплату комунальних послуг (газ, електроенергія, тепло, водопостачання та водовідведення, вивезення сміття, телефон) та з балансоутримавачем - договір на сплату експлуатаційних витрат, у т.ч. відшкодування витрат по податку на землю.

Згідно з п. 7.1 договору, орендодавець зобовязаний передати орендарю в оренду об'єкт оренди згідно з цим договором за актом приймання-передачі, який підписується балансоутримувачем, орендодавцем та орендарем одночасно з цим договором.

Відповідно до п. 8.2 договору, орендодавець має право виступати з ініціативою про внесення змін до цього договору або його припинення у випадках погіршення стану орендованого майна, неналежного його використання, неналежного виконання та/або невиконання орендарем умов цього договору, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 9.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з умовами цього договору та чинним законодавством України.

У разі невиконання або порушення однією зі сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавством, цей договір може бути розірвано достроково за погодженням сторін та/або на вимогу однієї із сторін за рішенням суду (п. 9.8 договору).

Згідно п. 9.9 договору, спори, які виникають за цим договором або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються у судовому порядку.

Договір діє: з 03 грудня 2013 року до 18 листопада 2016 року включно (п.10.1 договору).

Відповідно до п.11.1 договору дія цього договору припиняється внаслідок:

- закінчення терміну, на який його було укладено;

- приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря);

- відчуження власником об'єкта оренди;

- загибелі об'єкта оренди;

- дострокового розірвання договору за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- використання орендарем об'єкта оренди не за призначенням, у тому числі у випадку незаконної передачі об'єкта оренди в суборенду;

- невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд;

- відмови орендаря від відшкодування витрат балансоутримувача щодо утримання і експлуатації будівлі;

- появи обставин, що виключають використання об'єкта оренди відповідно до цілей орендаря;

- ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем;

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно п. 12.1 договору, взаємовідносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються законодавством України.

На виконання умов договору, 03.12.2013 року позивач передав, а відповідач прийняв об'єкт оренди, що підтверджується актом приймання-передачі (а.с. 17 том 1).

Позивач звертає увагу на те, що відповідачем не було надано копію діючого договору страхування, на підставі чого позивач вважає, що об'єкт оренди не застраховано, та відповідачем не укладено з балансоутримувачем договір не сплату експлуатаційних витрат, а також відшкодування витрат по сплаті податку на землю, отже ці витрати до цього часу несе балансоутримувач.

Відповідач доказів виконання зобов'язання по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав, що є причиною виникнення спору.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В ст. 762 Цивільного кодексу України зазначено про те, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

В ч. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України зазначено про те, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

На спірні правовідносини, враховуючи, що предметом оренди є комунальне майно, розповсюджується також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, що передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідачем доказів сплати орендної плати за період з жовтня 2014 року по серпень 2015 року не надано.

Таким чином відповідачем зобов'язання в часті своєчасного перерахування до місцевого бюджету орендної плати за користування об'єктом оренди не виконав, що є істотним порушенням умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" страхування орендарем взятого ним в оренду майна є однією з істотних умов договору оренди.

В порушення умов Договору відповідачем не було надано копію договору страхування, на підставі чого можна дійти висновку про те, що орендоване майно не застраховано.

Крім того, доказів укладення відповідачем з балансоутримувачем договору на сплату експлуатаційних витрат, а також відшкодування витрат по сплаті податку на землю.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" у разі розірвання договору оренди орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у сумі 1 218,00 грн. стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №394-ДКП/13 від 03.12.2013 року укладений між департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Віа-Торг".

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Віа-Торг" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, будинок 25, ідентифікаційний код 38529879) на користь Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 75, ідентифікаційний код 37454258) судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015 року.

Суддя ОСОБА_2