РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/16205/15

За позовом Комунального комерційного унітарного підприємства "Фінансова компанія "Житло-Інвест"

до Приватного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укренергобуд"

про стягнення 800 000,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Чабарай М.А. - довіреність №112/05-259 від 15.06.2015 року;

від відповідача: Токар І.Л. - довіреність №01/198 від 18.09.2015 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне комерційне унітарне підприємство "Фінансова компанія "Житло-Інвест" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укренергобуд" про стягнення 800 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача відповідач не виконав умови Договору від 21.09.2009 року, щодо повернення позивачу поворотної фінансової допомоги в розмірі 800 000,00 грн.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов: 1) розірвавши Договір від 21.09.2009 року укладений між позивачем та відповідачем; 2) стягнувши з відповідача на свою користь 800 000,00 грн. - поворотної фінансової допомоги, 16 000,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.06.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 19.08.2015 року.

В судовому засіданні 19.08.2015 року оголошено перерву до 30.09.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 30.09.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.09.2015 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою укладання мирової угоди, в задоволенні якого судом відмовлено.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 30.09.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.09.2009 року між Комунальним комерційним унітарним підприємством "Фінансова компанія "Житло-Інвест" (далі по тексту - сторона-1, позикодавець, позивач) та Закритим акціонерним товариством "Будівельна компанія "Укренергобуд" (перейменовано в Приватне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Укренергобуд"; далі по тексту - сторона-2, позичальник, відповідач) укладено Договір (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених Договором, Сторона - 1 передає у власність Стороні - 2 поворотну фінансову допомогу, а саме: грошові кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього Договору (надалі іменується „позика"), а Сторона - 2 зобов'язується повернути позику у визначений Договором строк.

Згідно з п. 2.1. Договору (зі змінами від 01.07.2010 року) Сума позики за Договором становить 800 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. Договору, за цим Договором проценти не нараховуються та не сплачуються, інші види компенсації як плати за користування такими коштами не надаються.

Позика передається в безготівковій формі платіжними дорученнями шляхом перерахування відповідних грошових коштів на поточний рахунок Сторони - 2 (п. 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору, позика вважається переданою Стороні - 2 в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок Сторони - 2.

Відповідно до п. 4.1. (зі змінами від 18.03.2014 року), строк позики розпочинається з моменту набрання чинності Договору та закінчується в момент введення об'єкту в експлуатацію відповідно до строку, вказаного в договорі № 48/А-8 від 23.11.2007р. (із змінами та доповненнями).

На виконання умов Договору позивачем надано відповідачу позику в розмірі 800 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: №1081 від 22.09.2009 року на суму 400 000,00 грн., №1347 від 18.11.2009 року на суму 300 000,00 грн., №746 від 01.07.2010 року на суму 100 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у зв'язку з неодноразовим порушенням строку введення будинку в експлуатацію, а саме строки введення будинку в експлуатацію переносились 12 разів відповідачем, у позивача виникає ризик неповернення позики (поворотної фінансової допомоги), в зв'язку з чим позивач просить суд розірвати договір та стягнути з відповідача 800 000,00 грн. - поворотної фінансової допомоги.

Заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 800 000,00 грн. підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаємних розрахунків.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який уклали сторони за своєю юридичною природою є договором позики.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 3. ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з п. 7.6. Договору, Договір може бути розірваний в односторонньому порядку або за домовленістю Сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього Договору. У випадку розірвання договору в односторонньому порядку, зацікавлена сторона направляє іншій стороні відповідну пропозицію за 20 днів до припинення договору. У такому випадку, Сторона-2 має повернути Стороні-1 суму позики протягом 5 (п'яти) днів з дати розірвання договору.

Листом від 21.05.2015 року вих. №112/05-223 позивач звернувся до відповідача з Листом-претензією про розірвання Договору та повернення поворотної фінансової допомоги в розмірі 800 000,00 грн., однак грошові кошти не було повернуто позивачу.

Суд констатує, що позивачем згідно з п. 7.6. Договору та ст. 651 ЦК України вчинено правомірні дії щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу поворотну фінансову допомогу в розмір 800 000,00 грн., згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору (неодноразове порушенням строку введення будинку в експлуатацію - 12 разів) не повернув грошові кошти позивачу в розмірі 800 000,00 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розірвання Договору від 21.09.2009 року, укладеного між позивачем та відповідачем, та стягнення з відповідача 800 000,00 грн. - поворотної фінансової допомоги, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 82-85, ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір від 21.09.2009 року, укладений між Комунальним комерційним унітарним підприємством "Фінансова компанія "Житло-Інвест" (01034, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 42, ) та Приватним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Укренергобуд" (01042, м. Київ, БУЛЬВАР МАРІЇ ПРИЙМАЧЕНКО, будинок 1/27, ).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укренергобуд" (01042, м. Київ, БУЛЬВАР МАРІЇ ПРИЙМАЧЕНКО, будинок 1/27, ) на користь Комунального комерційного унітарного підприємства "Фінансова компанія "Житло-Інвест" (01034, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 42, ) 800 000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп. - поворотної фінансової допомоги, 16 000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. - судового збору

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 07.10.2015 року.