Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" листопада 2015 р. Справа № 906/1364/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 12.01.2015;

від відповідача: не з'явився;

від прокурора: Кузьменко Н.О. - посвідчення №033617 від 26.05.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Прокурора Черняхівського району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м.Житомир)

до Публічного акціонерного товариства "Головинський Граніт" (смт. Головино Черняхівський район Житомирська область)

про стягнення 1229009,63 грн.

Прокурор Черняхівського району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" 1229009,63грн., з яких: 985872,69грн. - борг по орендній платі, 243136,94грн. - пеня.

02.11.2015 до господарського суду від прокуратури Черняхівського району надійшла заява про збільшення позовних вимог від 30.10.2015 за №06-26/1219вих.15, відповідно до якої прокурор просить збільшити позовні вимоги на суму 631833,94грн. та стягнути з ПАТ "Головинський граніт" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області 1783065,80грн., з яких: 1352608,47грн. - орендна плата, 430457,33грн. - пеня. У вказаній заяві прокурор повідомляє про часткову сплату відповідачем орендної плати у сумі 77777,77грн. після пред'явлення позову. Поряд з цим заявлено клопотання про відстрочення прокуратурі Черняхівського району сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2015 заяву прокуратури Черняхівського району Житомирської області про відстрочення сплати судового збору в сумі 9477,51грн. задоволено, відстрочено сплату судового збору до прийняття судом рішення у справі.

В судовому засіданні прокурор позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви від 30.10.2015.

Згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки заява прокурора про збільшення розміру позовних вимог не суперечить вимогам ст.22 ГПК України, суд приймає її до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позов прокурора підтримав в повному обсязі.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судових засіданнях, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно і належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.10.2015.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2001 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (орендодавець/позивач) та Закритим акціонерним товариством "Головинський кар'єр "Граніт", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Головинський Граніт" (орендар/відповідач) укладено договір оренди №22 цілісного майнового комплексу державного підприємства "Головинський кар'єр" (а.с.14-16), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Головинський кар'єр" (надалі - Підприємство), склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу Підприємства, складеного за станом на 30.11.2001, вартість якого становить 2 655 000,00 грн. (Два мільйони шістьсот п'ятдесят п'ять тисяч грн.), у тому числі: основні фонди за залишковою вартістю 2 655 000,00 грн. (Два мільйони шістьсот п'ятдесят п'ять тисяч грн.) (п.1.1 договору).

Орендар вступає у строкове платне користування Підприємством у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі Підприємства (п.2.1 договору).

Згідно п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України, і становить 8 850,00 грн. (Вісім тисяч вісімсот п'ятдесят грн.) без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2001року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством України.

Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2001року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2001року.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2 договору).

Відповідно до п.3.3 договору орендна плата перераховується до державного бюджету щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Орендна плата переглядається на вимогу однієї зі сторін у разі зміни методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п.3.4 договору).

Орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п.3.5 договору).

Орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету (п. 5.2 договору).

Даний договір укладено строком на 5 років, що діє з 21.12.2001 до 21.12.2006 (п. 10.1 договору).

21.12.2001 між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу державного підприємства "Головинський граніт" (а.с.17).

Додатковими договорами у договір оренди внесено зміни та доповнення, зокрема, стосовно строків дії договору, вартості орендованого майна, орендної ставки тощо.

Так, додатковим договором від 20.12.2010 № 6 (п.1) продовжено дію договору оренди цілісного майнового комплексу до 21.12.2015.

Згідно п. 1.1 додаткового договору від 31.03.2011 № 9 в пункті 1.1 договору оренди цілісного майнового комплексу зазначено вважати, що вартість основних засобів, що входять до складу орендованого майна, становить 8 040 079,55 грн.

Цим самим додатковим договором (п.1.3) визначено, що орендна плата перераховується до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Додатковим договором від 11.02.2014 №11 визначено, що річна орендна ставка за використання цілісного майнового комплексу встановлюється на рівні 12 % від вартості майна, зазначеного в Звіті про оцінку майна станом на 30.11.2010 і застосовується з грудня 2013 року. Відповідно до розрахунку орендна плата за базовий місяць оренди становить 84 742,44 грн.

Відповідач взятих на себе зобов'язань по сплаті орендної плати згідно договору оренди №22 від 21.12.2001 не виконав, в результаті чого на день розгляду справи у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в загальній сумі 1860843,57грн. за період з листопада 2014 по вересень 2015 року, в тому числі 430457,33грн. - пені.

Позивачем на адресу відповідача 26.12.2014 направлялась претензія з вимогою сплатити заборгованість з орендної плати, яка залишена відповідачем без належного реагування.

При розгляді справи по суті було з'ясовано, що після звернення прокурора до суду з даним позовом відповідачем було сплачено 77777,77грн. орендної плати. Залишок несплаченої орендної плати становить 1352608,47грн.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 430457,33грн. - пені.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 ЦК України).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст. 193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Порядок регулювання відносин найму державного та комунального майна визначено Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина 1 ст. 762 ЦК України визначає, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Пунктом 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

З огляду на зазначене позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 1352608,47 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.230 ГК України пеня є одним з видів штрафних санкцій, які визнаються як господарські санкції у вигляді грошової суми, котру учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши розрахунок суми пені за несвоєчасну сплату орендної плати, суд приходить до висновку про його правильність.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного доказу на спростування позовних вимог, в тому числі доказів проведення розрахунків в повному обсязі (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 1352608,47 грн. - основного боргу та 430457,33грн. - пені обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В частині стягнення орендної плати в сумі 77777,77грн. провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.п. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки борг було сплачено після звернення прокурора до суду з даним позовом.

Згідно з п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" (12325, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Головино, вул. Адміністративна, 8, )

- на користь Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вул.1 Травня, 20, ):

- 1352608,47грн. - основного боргу,

- 430457,33грн. - пені.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Головинський граніт" (12325, Житомирська область, Черняхівський район, смт. Головино, вул. Адміністративна, 8, )

- на користь Державного бюджету України - 34057,70грн. судового збору.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення 77777,77грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 05 листопада 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (за заявою)

3 - відповідачу (рек. з повід.)

4 - прокуратура Житомирської області (за заявою)