ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року Справа № 904/1224/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 22.09.15, представник

від відповідача-1: ОСОБА_2, довіреність №195 від 17.03.14, представник

представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015р. у справі №904/1224/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_3", м.Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси", м.Дніпропетровськ

про визнання припиненою поруку та припинення дії договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015р. у справі №904/1224/15 (суддя Мельниченко І.Ф.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс" до Публічного акціонерного товариства "Креді ОСОБА_3" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" про визнання припиненою поруку та припинення дії договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р.

Рішення обґрунтовано тим, що матеріалами справи підтверджено, що спірний договір укладено та підписано уповноваженою особою ТОВ "Юкрейн Мінералс" відповідно до вимог чинного законодавства України, що свідчить про узгодження останнім всіх істотних умов, викладених в ньому. Посилання позивача на те, що договір про внесення змін до договору поруки не скріплений печаткою товариства були відхилені судом, так як згідно ст. 207 Цивільного кодексу України обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін, умовами ж договору поруки сторонами не встановлено обовязковість скріплення подальших правочинів печаткою підприємства, що спростовує доводи позивача. Крім того, суд першої інстанції звернув увагу на те, що припинення договору поруки в судовому порядку не передбачено чинними нормами права.

Позивач - ТОВ "Юкрейн Мінералс", не погодившись з означеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015р. у справі №904/1224/15 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що судом була застосована норма матеріального права частини 2 статті 207 Цивільного кодексу України у редакції, яка діяла на момент винесення рішення, при цьому Договір про зміну №1 Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. було підписано 27.06.2014р. і суд першої інстанції мав керуватися нормами законодавства України, які діяли на дату підписання цього Договору. Відповідно до чинного на 27.06.2014р. законодавства України обовязковий для дотримання сторонами порядок укладання договорів від імені юридичної особи передбачав наявність на документі підпису уповноваженої особи та печатки юридичної особи, тому позивач стверджує, що наявність підпису уповноваженої особи та печатки ТОВ "Юкрейн Мінералс" на спірному договорі є обовязковим для належного оформлення згоди скаржника як поручителя на збільшення обсягу його відповідальності. Враховуючи, що спірний договір не був скріплений печаткою ТОВ "Юкрейн Мінералс", позивач вважає, що правочин не було вчинено, тому що скаржником не було надано згоду на зміну основного зобовязання. Тому, враховуючи приписи ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України, позивач зазначає, що порука ТОВ "Юкрейн Мінералс", надана на підставі договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. з метою забезпечення виконання зобовязань, передбачених Договором про надання банківських послуг між Банком та Клієнтом №153-к/13/1 від 21.06.2013р., має бути визнана припиненою. На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо обовязковості затвердження підпису на договорі печаткою та порядку застосування положень ст. 207 Цивільного кодексу України позивач подав клопотання про долучення до матеріалів даної справи судової практики Вищого господарського суду України у східних із спірними правовідносинах (постанова ВГСУ від 01.06.2010р. у справі №14/361, постанова ВГСУ від 11.10.2011р. у справі №18/1042/11, постанова ВГСУ від 05.10.2011р. у справі №5013/552/11, постанова ВГСУ від 14.05.2015р. у справі №914/1411/14).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Юкрейн Мінералс" до розгляду колегією суддів у складі: головуючий судді Подобєд І.М. (доповідач), судді Величко Н. Л., Іванов О. Г.

Відповідач-1 (ПАТ "Креді ОСОБА_3") у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених вимог позивача. Вважає договір поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. діючим, оскільки він підписаний уповноваженою посадовою особою ТОВ "Юкрейн Мінералс", а відсутність печатки в договорі не може бути підставою для розірвання такого договору. При цьому посилається на п.2.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11, в якій зазначено, що в процесі спору сторони договору можуть самі усунути розбіжності в тексті договору, однак позивач з такими пропозиціями не звертався. Зазначає також, що визнання поруки позивача припиненою призведе до штучного ухилення боржника від виконання зобовязання, оскільки вимоги позивача виникли після вимог банку щодо повернення наданого кредиту.

Відповідач-2 (ТОВ "Проско Ресурси") був належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, але письмовий відзив на апеляційну скаргу не надав, участі свого представника в судових засіданнях не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив.

В судових засіданнях 08.06.2015р., 08.07.2015р. та 24.07.2015р. представник позивача підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити. Представник відповідача-1 в судових засіданнях заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

На вимогу суду апеляційної інстанції позивачем та відповідачем-1 були надані додаткові письмові пояснення щодо спірних обставин, які мали місце під час укладання та підписання договору про внесення змін до договору поруки, а на їх підтвердження сторонами подані додаткові докази.

В судовому засіданні 28.09.2015р. позивач надав додаткові письмові пояснення, в яких доповнив свої позовні вимоги про визнання поруки припиненою посиланням на обставини, що шестимісячний строк, передбачений ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, сплив ще у вересні 2014 року, а з позовом до третейського суду, в тому числі до ТОВ "Юкрейн Мінералс", банк звернувся лише у січні 2015 року, і ці обставини, на думку позивача, вказують на те, що порука за спірним договором є припиненою, оскільки кредитором (відповідач-1) протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не було предявлено вимоги до поручителя. Вказує, що такий його висновок повністю узгоджується із правовими позиціями, викладеними у постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17.09.2014р. у справі №6-170цс13 та у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23.05.2012р.

Відповідач-1 зі своєї сторони надав в судове засідання 21.10.2015р. відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на те, що викладені у додаткових поясненнях підстави позовних вимог не були предметом розгляду у суді першої інстанції, тому не можуть розглядатись у суді апеляційної інстанції, бо це суперечить вимогам ст. 101 ГПК України. Щодо строку дії поруки вказує на те, що з урахуванням внесених змін до Договору поруки, строк основного зобовязання, тобто Генеральний строк за Договором про надання банківських послуг визначено до 02 квітня 2017 року. Вказує, що вимога банку про дострокове погашення заборгованості ТОВ "Проско Ресурси" за кредитною лінією була отримана позивачем 25.11.2014р. і вже 22.01.2015р. до Постійно-діючого Третейського суду при Асоціації українських банків було направлено позов про стягнення заборгованості. Вважає, що таким чином, з моменту настання строку виконання основного зобовязання за Договором про надання банківських послуг минуло менше двох місяців. З урахуванням таких обставин просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015р. залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Юкрейн Мінералс" без задоволення.

Враховуючи, що відповідач-2 не скористався наданим йому правом брати участь в судових засіданнях та на засадах змагальності доводити суду обґрунтованість своїх вимог та заперечень, а неявка представника відповідача-2 не перешкоджає дослідженню та оцінці наявних матеріалів справи, повнота яких дозволяє визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути по суті в порядку ст.ст. 75, 99 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності представника відповідача-2 за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів вважає за необхідне прийняти під час апеляційного провадження додаткові пояснення та докази сторін, які були витребувані за ініціативою суду з метою повного встановлення обставин справи та правильного застосування законодавства.

Щодо додаткових пояснень позивача, які містять посилання на наявність обставин для припинення договору поруки з підстав встановлених ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, то керуючись розясненнями наданими в пункті 3.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами і доповненнями), колегія суддів вважає за можливе прийняти їх до розгляду, оскільки не вважається зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, зміна посилання на норми права, посилання суду в рішенні на інші норми права ніж зазначені в позовній заяві, а до того ж, виходячи із предмету спору питання строку дії договору поруки мало бути обовязково зясовано судом у даному спорі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено із матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_3" (ОСОБА_3) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проско Ресурси" (Клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН" (Клієнт) з іншої сторони був укладений Договір про надання банківських послуг №153-к/13 від 21.06.2013р., за умовами якого ОСОБА_3 відкрив для Клієнтів кредитну лінію (не відновлювальну) з лімітом банківської послуги 2500000,00 євро на період з дати укладення цього договору та до 21.12.2013р. включно та встановленою датою припинення чинності ліміту 21.12.2016 року включно.

З метою забезпечення виконання зобов'язань Клієнтами (позичальниками) за вищезазначеним Договором про надання банківських послуг №153-к/13 від 21.06.2013р. (надалі Основний договір) між Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_3" (ОСОБА_3) в якості кредитора та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс", Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮМІН", DVS Compani Limited (Кіпр) та ОСОБА_4 (Поручитель) в якості поручителя був укладений Договір поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р., відповідно до умов п. 3 якого сторони визначили, що: в силу поруки, що виникає на підставі Договору поруки, Поручитель поручається перед Банком за повне та своєчасне виконання боргових зобовязань; Поручитель відповідає перед Банком за порушення боргових зобовязань; ОСОБА_3 має право у разі порушення Клієнтом боргових зобовязань, одержати задоволення своїх вимог за рахунок майна Поручителя; порукою за договором поруки забезпечуються вимоги Банку відносно боргових зобовязань в повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення, яке було прямо передбачене умовами договору, а також відшкодування витрат, повязаних з предявленням вимоги за борговими зобовязаннями, і збитків, завданих порушенням боргових зобовязань; порукою забезпечене виконання як дійсного зобовязання, так і задоволення вимог, які можуть виникнути в майбутньому на підставі Договору; Поручитель також поручається за нового боржника в разі переведення боргу Клієнта на іншу особу, в тому числі в порядку правонаступництва та спадкування. Взаємні права і обовязки Банку та Поручителя виникають з моменту підписання Договору поруки сторонами; порука за Договором поруки є дійсною до припинення всіх Боргових зобовязань; при частковому виконанні Клієнтом боргових зобовязань порука зберігається в початковому обсязі; Сторони цим прямо передбачають в Договорі поруки можливість збільшення сторонами Договору суми (розміру) боргових зобовязань і Поручитель цим надає свою згоду на таку зміну боргових зобовязань та, відповідно, збільшення розміру своєї відповідальності (а.с. 12-19 том 1).

Як обумовили сторони у п. 10 Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р., цей договір має бути підписаний в кількості примірників із розрахунку один примірник для кожної Сторони, кожен з яких є оригіналом за умови, що він підписаний уповноваженими особами Сторін, скріплений відбитками печаток (у випадку наявності) Сторін, проте всі такі примірники разом є одним і тим самим договором (правочином).

В подальшому до вказаного Основного договору вносились зміни, зокрема, 27.06.2014р. укладено Договір про зміну №2 до Договору про надання банківських послуг №153-к/13 від 21.06.2013р. (а.с. 20-31 том 1), яким були внесені зміни до п. 29.1. Умови надання Акредитиву, а також продовжено Генеральний строк до 02.04.2017р.

У звязку із внесенням змін до Основного договору, у цей же день 27.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_3" (ОСОБА_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс", DVS Compani Limited (Кіпр), ОСОБА_4, Товариством з обмеженою відповідальністю "Юмін-Агро" (Поручитель) було підписано Договір про зміну №1 до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. (а.с. 35-35 том 1), відповідно до умов якого пункт 11 Договору поруки викладено у новій редакції, яка передбачає, що: ТОВ "ЮМІН" визначено як Клієнт-2, а Договір поруки доповнився новим поручителем ТОВ "ЮМІН-АГРО", збільшено генеральний строк до 02.04.2017р. Умовами пункту 11 в новій редакції також передбачено, що пункт 11 Основного договору був викладений в новій редакції і Поручитель заявляє та гарантує Банку, що всі запевнення та гарантії, зазначені Поручителем в Основному договорі, є чинними на дату укладення Договору.

У пункті 5 Договору про зміну №1 від 27.06.2014р до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. сторони відзначили, зокрема, що Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й скріплення печатками Сторін та є невідємною частиною Основного договору. Всі інші положення Основного Договору, що не змінені положеннями Договору, зберігають для Сторін свою силу. Підписанням Договору Сторони підтверджують, що укладення Договору відповідає вільному волевиявленню Сторін, жодна із Сторін не знаходиться під впливом тяжких обставин, не помиляється стосовно обставин, що мають суттєве значення (природа Договору, права обовязки Сторін, інші умови Договору), та умови Договору є взаємовигідними для кожної із Сторін. Поручитель приймає на себе ризик виконання умов Договору при істотній зміні обставин, якими керувалися Сторони при укладанні Договору.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач посилався на те, що внесення змін до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. на підставі Договору про зміну №1 від 27.06.2014р. було здійснено без погодження поручителя ТОВ "Юкрейн Мінералс", про що, на його думку, свідчить відсутність печатки позивача. Тому вважає, що зазначений вище договір про зміну до договору поруки з позивачем не укладався, що є підставою для припинення поруки ТОВ "Юкрейн Мінералс" за Договором поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. та припинення дії цього договору, оскільки ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У відзиві відповідача-2 на позов, який надійшов до суду першої інстанції 16.03.2015р. (а.с. 52 том 1), директор ТОВ "Проско Ресурси" ОСОБА_5 визнав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд першої інстанції їх задовольнити та визнати припиненою поруку ТОВ "Юкрейн Мінералс" за Договором поруки № 153-к/13/1 від 21.06.2013р. та припинити дію цього договору, розгляд справи здійснювати без участі представника ТОВ "Проско Ресурси".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд встановив, що спірний Договір укладено та підписано уповноваженою особою представника ТОВ "Юкрейн Мінералс", відповідно до вимог чинного законодавства України, що свідчить про узгодження останнім всіх істотних умов, викладених в ньому. При цьому місцевий господарський суд застосував положення ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (в редакції, яка набрала законної сили з 30.10.2014р. дати набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення порядку відкриття бізнесу» від 15.04.2014р. №1206-VІІ), які встановлюють, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, а обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Спираючись на вказану вище норму матеріального права, місцевий господарський суд встановив, що умовами ж договору поруки сторонами не встановлено обовязковість скріплення подальших правочинів печаткою підприємства, що спростовує посилання позивача. На підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-яких доказів, які б свідчили про зміну зобовязання без згоди поручителя, що є підставою для припинення поруки, позивачем надано не було, тому у суду відсутні підстави для визнання припиненою поруки та припинення дії спірного договору поруки. Також суд виходив із того, що припинення договору поруки в судовому порядку не передбачено чинними нормами права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із вказаним вище головним висновком місцевого господарського суду про надання позивачем згоди на внесення змін до договору поруки та про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Причиною виникнення спору у даній справі стали питання про право одного із декількох поручителів за договором поруки вимагати в судовому порядку визнання припиненим правовідносин поруки в цілому та припинення дії оспорюваного договору поруки внаслідок укладання такими поручителями із кредитором боржника додаткової угоди до первісного договору поруки, яка змінює таке зобовязання поручителя так, що має місце збільшення обсягу відповідальності цього поручителя без його згоди. При цьому на відсутність згоди такого поручителя вказує не дотримання сторонами письмової форми правочину, а саме: не скріплення підпису уповноваженою ним фізичної особи печаткою юридичної особи поручителя.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 654 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (в редакції, що була чинною на 27.06.2014р. - дату укладання спірного додаткового договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Частина 1 ст. 181 Господарського кодексу України також встановлює, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно до Державного стандарту "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. № 55, дія якого поширюється на організаційно-приписні документи, відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи. Перелік документів, на які ставлять відбиток печатки, визначає організація на підставі нормативно-правових актів. Його подають в інструкції з діловодства організації. Відбиток печатки ставлять так, щоб він охоплював останні кілька літер назви посади особи, яка підписала документ (пункт 5.26 Стандарту).

Наказом ТОВ "Юкрейн Мінералс" №17/09 від 28.12.2009р. (а.с. 206 том 1) на підприємстві було затверджено Інструкцію "Про порядок використання печатки ТОВ "Юкрейн Мінералс" від 28.12.2009р. (а.с. 207 том 1), згідно з якою: - печатка товариства використовується посадовими особами відповідно до норм чинного законодавства та звичаїв ділового документообігу (п. 2.1 Інструкції); - печатка ТОВ "Юкрейн Мінералс" обовязково використовується посадовими особами під час оформлення від імені товариства, зокрема, цивільних, господарських договорів, інших правочинів, стороною яких є ТОВ "Юкрейн Мінералс" (п. 2.3. Інструкції); - схоронність печатки забезпечує керівник (директор) товариства (пункт 2.4 Інструкції).

На цей час інших механізмів підтвердження справжності підпису на угодах, крім печаток, не передбачено, тому метою використання печатки насамперед є придання документу достовірності та юридичної сили.

Частина 1 стаття 218 Цивільного кодексу України встановлює такі правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину:

- недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або сопорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Отже, відсутність печатки на спірному договорі про внесення змін до договору поруки не впливає на дійсність такого правочину через недотримання усіх вимог щодо письмової форми правочину, передбачених ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на дату вчинення такого правочину), а може мати наслідком лише визнання такого договору неукладеним - у разі відсутності дійсної волі особи на вчинення такого правочину. Наслідки нескріплення договору печаткою при тому, що письмовою домовленістю сторін передбачене таке скріплення, мають визначатись в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з тлумачення намірів сторін.

Відтак визначальним у даному спорі є зясування наявності повноважень та дійсної волі особи, якою був підписаний спірний договір про внесення змін до договору поруки, під час його укладання.

Із матеріалів справи встановлено, що первісно Договір поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. було укладено та підписано від імені ТОВ "Юкрейн Мінералс" уповноваженою на це особою - ОСОБА_6, який діяв за довіреністю від 30.05.2013р. Підпис цієї особи на договорі був скріплений печаткою ТОВ "Юкрейн Мінералс".

Як зазначено у спірному Договорі про зміну №1 від 27.06.2014р. до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р., особою яка підписала цей договір зі сторони ТОВ "Юкрейн Мінералс" вже був директор цього товариства - ОСОБА_5, підпис якого був скріплений печаткою, але ця печатка містить реквізити іншої особи, а саме ТОВ "Проско Ресурси".

Порівнявши наданий позивачем на вимогу суду апеляційної інстанції зразок відтиску печатки ТОВ "Юкрейн Мінералс" (а.с. 209 том 1) із відбитком печатки у Договорі про зміну №1 від 27.06.2014р. до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. колегія суддів встановила, що він не відповідає відтиску печатки, яку було запроваджено у господарській діяльності позивача.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно підпис директора ТОВ "Юкрейн Мінералс" ОСОБА_5 в оспорюваному договорі про внесення змін до договору поруки було скріплено печаткою іншої юридичної особи.

За припущеннями відповідача-1 (Банку), оскільки директор ТОВ "Проско Ресурси" та ТОВ "Юкрейн Мінералс" є одна та й сама особа ОСОБА_5, то при одночасному підписанні договорів про внесення змін до Договору про надання банківських послуг та Договору поруки, що відбувалось в один день 27.06.2014р., ОСОБА_5 міг допустити помилку при скріпленні печаткою свого підпису.

Позивач зі своєї сторони таке твердження не спростував.

Так всі поручителі - юридичні особи до підписання Договору про зміну №1 до договору поруки надали рішення загальних зборів Учасників Товариства, згідно з якими, всі поручителі розглянули клопотання Клієнта -1 ТОВ "Проско Ресурси" і погодилися на надання поруки на змінених умовах, підтвердженням чого є засвідчена копія протоколу №4/14 Umin рішення Загальних зборів Учасників ТОВ "Юкрейн Мінералс" від 07.07.2014р. (а.с. 189-190 том 1), на якому питання підписання Договору про внесення змін було погоджено в межах рішення кредитного комітету ПАТ "Креді ОСОБА_3". При цьому повноваження на підписання Договору про зміну надано директору Товариства ОСОБА_5.

Як вбачається з протоколу №7/14РR Загальних зборів Учасників ТОВ "Проско Ресурси" від 07.07.2014р. (а.с. 185-187 том 1), яким також затверджено укладання Договору про зміну №2 до Договору про надання банківських послуг, та клопотання перед Поручителями про необхідність погодити зміни до договору про надання банківських послуг, шляхом внесення змін до Договору поруки, повноваження на підписання Договору про зміну Договору про надання банківських послуг надано директору Товариства ОСОБА_5.

Приймає до уваги суд апеляційної інстанції і таку обставину, що одним з Учасників Товариства Позичальника ТОВ "Проско Ресурси" є ТОВ "Юкрейн Мінералс", яке на загальних зборах Учасників ТОВ "Проско Ресурси" голосувало за внесення змін до Договору про надання банківських послуг та за клопотанням перед поручителями щодо надання відповідної згоди.

Таким чином, підписанню Договору про зміну №1 від 27.06.2014р. до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. передувало отримання Банком від всіх поручителів письмової згоди, у тому числі й від ТОВ "Юкрейн Мінералс".

З урахуванням встановлених обставин справи колегія суддів доходить висновку, що слід визнати, що в момент підписання оспорюваного договору про внесення змін до договору поруки уповноважена особа позивача діяла в межах наданих їй повноважень і реалізовувала рішення Загальних зборів Учасників Товариства, що є її безпосереднім завданням як директора Товариства (стаття 7 п. 12 Статуту ТОВ "Юкрейн Мінералс" - а.с. 191-193 том 1).

Сукупність вказаних вище фактів свідчить про непереконливість твердження позивача про те, що відсутність в оспорюваному договорі про внесення змін до договору поруки відбитку печатки ТОВ "Юкрейн Мінералс", яка мала скріпити цей договір, може доводити факт незгоди з укладенням цього договору цією юридичною особою.

Таким чином, відсутність згоди поручителя - ТОВ "Юкрейн Мінералс" на підписання Договору про зміну №1 від 27.06.2014р. до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. повністю виключається, тому підстав для застосування положень ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України немає.

Щодо наведених позивачем прикладів судової практики Вищого господарського суду України (постанова від 01.06.2010р. у справі №14/361, постанова від 11.10.2011р. у справі №18/1042/11, постанова від 05.10.2011р. у справі №5013/552/11, постанова від 14.05.2015р. у справі №914/1411/14), то колегія суддів відхиляє такі докази позивача, оскільки не вбачає східних відносин між обставинами даної справи та спірними обставинами справ, наведених у цих прикладах.

Досліджуючи питання строку дії Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. колегія суддів встановила, що у пункті 3 цього договору сторони визначили, що порука за Договором поруки є дійсною до припинення всіх боргових зобовязань; при частковому виконанні Клієнтом Боргових зобовязань порука зберігається в початковому обсязі.

У пункті 11 "Зміст основного зобовязання" вказаного Договору поруки сторони визначили, зокрема, що Строк дії Договору про надання банківських послуг дорівнює Генеральному строку за обставини, що відсутній Випадок невиконання умов Договору. За обставин и наявності Випадку невиконання умов Договору, Договір залишається чинним доти поки всі боргові зобовязання не будуть виконані в повному обсязі.

З урахуванням внесених змін до Договору поруки, строк виконання основного зобовязання, тобто, Генеральний строк за Договором про надання банківських послуг визначено до 02.04.2017 року.

Як зазначено у копії позовної заяви ПАТ "Креді ОСОБА_3" №13206/336 від 22.01.2015р. до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації Українських банків (а.с. 12-20 том 2), у ТОВ "Проско Ресурси" виникла заборгованість за Договором про надання банківських послуг №153-к/13 від 21.06.2013р. у розмірі 2508578,75 Євро, що в еквіваленті національної валюти за офіційним курсом НБУ, встановленому на 24.12.2014р., становить 25992055,05 грн., що й спричинило звернення ПАТ "Креді ОСОБА_3" до третейського суду про її стягнення солідарно з боржника та поручителів, одним з яких є ТОВ "Юкрейн Мінералс".

На підтвердження початку утворення заборгованості позивачем у даній справі (ТОВ "Юкрейн Мінералс") надана банківська виписка (оборотна відомість за період з 21.06.2013р. по 24.12.2014р. а.с. 21-26 том 2), із якої вбачається, що станом на 28.03.2014р. у ТОВ "Проско Ресурси" вперше виникла заборгованість, яку віднесено до простроченої заборгованості.

Із наявністю того факту, що станом на 28.03.2014р. у ТОВ "Проско Ресурси" уперше утворилась заборгованість перед ПАТ "Креді ОСОБА_3" позивач у даній справі повязує початок перебігу шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України для предявлення кредитором вимоги до поручителя боржника.

За твердженням позивача умови Договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника за обставин, коли наявний випадок невиконання умов Основного договору, та що Договір поруки залишається чинним доти, доки всі боргові зобовязання не будуть виконані у повному обсязі - не свідчать про те, що в договорі встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 215, ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України. Тому позивачем вважає, що в такому разі, підлягає застосуванню норма ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. На думку позивача це підтверджується й постановою судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 23.05.2012р., яка полягає у тому, що у випадку, коли умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що в договорі встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК, то в такому разі підлягає застосуванню норма ч. 4 ст. 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення (ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу України).

Позивач також просить застосувати у оцінці спірних відносин правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України від 17.09.2014р. у справі №6-170цс13, згідно з якою непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Однак, проаналізувавши умови пункту 11 "Зміст основного зобовязання" Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. колегія суддів вважає, що строк дії цього договору був визначений сторонами таким чином, що дорівнює Генеральному строку за Основним договором, тобто до 02.04.2017р. Отже, у звязку із визначеністю строку дії вказаного договору поруки, у суду відсутні підстави для застосування положень ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України щодо обрахунку такого шестимісячного строку для предявлення вимоги кредитора до поручителя від дня настання строку виконання основного зобовязання та надавати оцінку таких дій сторін у відповідності до правових позицій, висловлених у вказаних вище постановах Верховного Суду України.

25.11.2014р. ПАТ "Креді ОСОБА_3" була направлена, а 27.11.2014р. отримана ТОВ "Юкрейн Мінералс" вимога (а.с. 52-54 том 2) про дострокове погашення заборгованості за кредитною лінією протягом 7 днів з моменту отримання такої вимоги, надання якої передбачено п. 25.1 Договору про надання банківських послуг №153-к/13, а 22.01.2015р. до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків було направлено позов із вимогами про солідарне стягнення з ТОВ "Проско Ресурси", ТОВ "ЮМІН", ТОВ "ЮМІН Агро", ТОВ "Юкрейн Мінералс" та ОСОБА_4 заборгованості за договором про надання банківських послуг №153-к/13 від 21.06.2013р. (а.с. 55-59 том 2). Позов був прийнятий судом, про що свідчить копія ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 04.02.2015р. (а.с. 60 том 2).

Таким чином, з моменту настання строку для дострокового виконання основного боргового зобовязання ТОВ "Проско Ресурси" (боржником) перед ПАТ "Креді ОСОБА_3" (Банком) та до предявлення позову як до цього боржника, так і до поручителів за його зобовязаннями, серед яких було також ТОВ "Юкрейн Мінералс", минуло менше двох місяців.

З огляду на встановлені вище обставини колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача щодо пропуску відповідачем-1 (Банку) шестимісячного строку для предявлення вимоги кредитора до поручителя, який має обчислюватися від дня настання строку виконання основного зобовязання, оскільки зазначений строк не сплинув.

За встановлених вище обставин колегія суддів доходить висновку, що оскільки відсутність печатки позивача у Договорі про внесення змін №1 від 27.06.2014р. до Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. не є підтвердженням зміни зобовязання за цим договором поруки без згоди поручителя, а зазначений строк для предявлення вимоги кредитора до поручителя не сплинув, немає підстав визнавати поруку за цим договором припиненою, тому у цій вимозі та у вимозі позивача про припинення дії Договору поруки №153-к/13/1 від 21.06.2013р. - обґрунтовано було відмовлено судом першої інстанції.

На підставі викладеного колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні повно встановлені фактичні обставини справи в межах первісно визначених позивачем підстав свого позову, яким в цілому надана вірна оцінка, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а зазначена вище окрема помилка при застосуванні дії у часі норм матеріального права (ст. 207 Цивільного кодексу України) та окремий помилковий висновок про відсутність норм чинного законодавства, якими передбачено припинення договору поруки в судовому порядку - не призвели до прийняття неправильного рішення, тому підстав для скасування або зміни цього рішення, передбачених статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, немає. Відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв'язку із апеляційним оскарженням, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юкрейн Мінералс" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015р. у справі №904/1224/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено 26.10.2015р.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов