КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Справа№ 910/9243/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Удод В.А. - дов. № 17 від 31.12.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р.

у справі № 910/9243/15 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

«Хлібороб»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 23 780 891, 20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про зобов'язання здійснити переказ 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку №301, на поточний рахунок №7301 та з поточного рахунку на поточні рахунки контрагентів згідно платіжних доручень №51 від 20.03.2015р., №52 від 20.03.2015р., №53 від 20.03.2015р., №54 від 20.03.2015р., №55 від 20.03.2015р. та №56 від 20.03.2015р. та стягнення пені в розмірі 624 000, 00 грн.

06.05.2015р. до господарського суду м. Києва надійшла заява №5/06-3 від 06.05.2015р. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про збільшення позовних вимог, в якій позивачем заявлено позовні вимоги про зобов'язання здійснити переказ 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку №3001, на поточний рахунок №7301 та з поточного рахунку на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» в Акціонерному товаристві «Райффайзекн банк Аваль» згідно платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. та стягнення за нездійснення Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» переказу платіжних доручень №51 від 20.03.2015р., №52 від 20.03.2015р., №53 від 20.03.2015р., №54 від 20.03.2015р., №55 від 20.03.2015р. та №56 від 20.03.2015р. у період з 20.03.2015р. по 30.04.2015р. пені в сумі 1 083 432, 00 грн., разом з 624 000, 00 грн. пені за нездійснення переказу платіжного доручення №50 у період з 22.05.2015р. по 20.03.2015р., що загалом становить 1 707 432, 00 грн.

13.05.2015р. позивачем подано заяву №5/08 від 08.05.2015р. про уточнення позовних вимог, заявлених в позовній заяві від 24.03.2015р. та заяві про збільшення позовних вимог від 06.05.2015р., згідно якої Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» заявлено позовні вимоги про:

- визнання незаконними дій Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» щодо виконання внутрішньої банківської проводки зі здійснення 16.12.2014р. переказу 10 000 000, 00 грн. з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на депозитний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» із посиланням на додаткову угоду №1653-38 від 16.12.2014р., якої не існує взагалі;

- визнання незаконною бездіяльності Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» стосовно невиконання внутрішніх банківських проводок щодо нездійснення переказу 20 470 000,00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», нездійснення переказу 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та нездійснення переказу коштів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» згідно до платіжного доручення №50 від 22.02.2015р., платіжних доручень №№51, 52, 53, 54, 55, 56 від 20.03.2015р. та платіжного доручення №57 від 05.05.2015р.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити внутрішній переказ 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити внутрішній банківський переказ 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-сервіс» 9 800 000, 00 грн. за посівну та почвообробітну техніку згідно договору №112 від 10.03.2015р., в тому числі ПДВ - 1633333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 868 333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №53 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «НВКП «Літа» 8 000 000 грн. за корпоративні права згідно договору №17/к від 11.03.2015р., без ПДВ;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №54 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 620 000, 00 грн. за семена згідно рахунку №3/13-1 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 103333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №55 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 440 000, 00 грн. за мін.добриво згідно рахунку №3/13-2 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 73333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №56 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко груп» 1 726 000, 00 грн. за ГСМ згідно рахунку №344 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 287 666,67 грн.

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 92 000, 00 грн. за переміщення коштів на поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

- стягнення пені в сумі 1 707 432, 00 грн.

02.06.2015р. до господарського суду м. Києва надійшла заява №6/02-Ут від 02.06.2015р. про уточнення позовних вимог, заявлених в позовній заяві від 24.03.2015р. та заяві про збільшення позовних вимог від 06.05.2015р., в якій позивачем заявлено позовні вимоги про:

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити внутрішній переказ 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити внутрішній банківський переказ 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-сервіс» 9 800 000, 00 грн. за посівну та почвообробітну техніку згідно договору №112 від 10.03.2015р., в тому числі ПДВ - 1633333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 868 333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №53 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «НВКП «Літа» 8 000 000, 00 грн. за корпоративні права згідно договору №17/к від 11.03.2015р., без ПДВ;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №54 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 620 000, 00 грн. за семена згідно рахунку №3/13-1 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 103333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №55 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 440 000, 00 грн. за мін.добриво згідно рахунку №3/13-2 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 73333,33 грн.;

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №56 від 20.03.2015р. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко груп» 1 726 000, 00 грн. за ГСМ згідно рахунку №344 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 287 666,67 грн.

- стягнення з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 92 000, 00 грн. за переміщення коштів на поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

- стягнення пені в сумі 2 791 255,68 грн.

У клопотанні №6/02-Кл від 02.06.2015р. заявник відмовився від позовних вимог, заявлених в позовній заяві від 24.03.2015р. з урахуванням заяви №5/08 від 08.05.2015р. про уточнення позовних вимог.

11.06.2015р. до господарського суду надійшла заява №6/10-1 від 10.06.2015р. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про уточнення та збільшення позовних вимог, в якій позивачем заявлено позовні вимоги про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-сервіс» 9 800 000, 00 грн. за посівну та почвообробітну техніку згідно договору №112 від 10.03.2015р., в тому числі ПДВ - 1633333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПОД - 868 333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №53 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «НВКП «Літа» 8 000 000, 00 грн. за корпоративні права згідно договору №17/к від 11.03.2015р., без ПДВ;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №54 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 620 000, 00 грн. за семена згідно рахунку №3/13-1 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 103333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №55 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 440 000, 00 грн. за мін.добриво згідно рахунку №3/13-2 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 73333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №56 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко груп» 1 726 000, 00 грн. за ГСМ згідно рахунку №344 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 287 666,67 грн.

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 92 000, 00 грн. за переміщення коштів на поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

- стягнення пені в сумі 2 995 873,44 грн.

17.06.2015р. від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» надійшла заява №6/17 від 17.06.2015р. про уточнення та збільшення позовних вимог, в якій позивачем заявлено позовні вимоги про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-сервіс» 9 800 000, 00 грн. за посівну та почвообробітну техніку згідно договору №112 від 10.03.2015р., в тому числі ПДВ - 1633333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 868 333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №53 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «НВКП «Літа» 8 000 000, 00 грн. за корпоративні права згідно договору №17/к від 11.03.2015р., без ПДВ;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №54 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 620 000, 00 грн. за семена згідно рахунку №3/13-1 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 103333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №55 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 440 000, 00 грн. за мін.добриво згідно рахунку №3/13-2 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 73333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №56 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко груп» 1 726 000, 00 грн. за ГСМ згідно рахунку №344 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 287 666,67 грн.

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 92 000, 00 грн. за переміщення коштів на поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

- стягнення пені в сумі 3 310 891, 20 грн. шляхом здійснення банківського переказу з кореспондентського рахунку Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» №1 в Головному управлінні Національного банку України по м.Києву та області на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №4 в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805 без ПДВ.

Відповідно до п.3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

У первісно поданій позовній заяві позивачем було заявлено позовні вимоги про зобов'язання відповідача здійснити переказ 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку №301, на поточний рахунок №7301 та з поточного рахунку на поточні рахунки контрагентів згідно платіжних доручень №51 від 20.03.2015р., №52 від 20.03.2015р., №53 від 20.03.2015р., №54 від 20.03.2015р., №55 від 20.03.2015р. та №56 від 20.03.2015р. та стягнення пені в розмірі 624 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на порушення Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» умов договору №1653 від 17.10.2013р. в частині повернення депозитних грошових коштів у строк, визначений правочином. Одночасно, позовні вимоги про виконання платіжних доручень та стягнення пені обґрунтовано неналежним виконанням Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» своїх обов'язків за договором №34199 від 05.11.2013р. на розрахункове-касове обслуговування.

Заявлені Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», є новою позовною вимогою, яка фактично обґрунтована зовсім іншою підставою, а саме порушенням банком умов договору №1756 від 20.03.2014р. банківського вкладу на вимогу поточний, який підставою первісних позовних вимог позивачем визначений не був, а вимоги за яким позивач в прохальній частині позовної заяви не заявляв.

З огляду на приписи чинного господарського процесуального законодавства вбачається, що заявником фактично заявлено нову позовну вимогу про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 129 000, 00 грн., які обліковуються на вкладному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №3001 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», що не відповідає наведеним вище приписам Господарського процесуального кодексу України та положенням постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Заяви позивача про збільшення заявленого до стягнення розміру пені в повному обсязі відповідають вимогам ст.22 ГПК України, отже, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення пені в сумі 3 310 891, 20 грн.

Зазначення позивачем про те, що при розрахунку пені заявником фактично було заявлено і позовні вимоги про стягнення 3% річних на підставі ст.625 Цивільного кодексу України господарський суд до уваги не прийняв, оскільки фактично у прохальній частині позовної заяви та заяв про зміну позовних вимог про стягнення наведених нарахувань позивачем не заявлялось.

Враховуючи, що заявником було заявлено вимоги лише про стягнення пені, у господарського суду відсутні підстави для розгляду питання щодо стягнення з відповідача грошових коштів на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Правова оцінка щодо перерахування Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» на депозитний рахунок грошових коштів в сумі 10 000 000, 00 грн. на підставі додаткової угоди №1653 від 16.12.2014р. судом у межах справи №910/9243/15 не надавалась з огляду на те, що остання не належить до предмету спору у справі та обґрунтована зовсім іншими підставами, ніж розглядувані позовні вимоги.

Враховуючи вищевикладене, місцевим господарським судом були розглянуті наступні позовні вимоги про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія-сервіс» 9 800 000, 00 грн. за посівну та почвообробітну техніку згідно договору №112 від 10.03.2015р., в тому числі ПДВ - 1633333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 868 333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №53 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «НВКП «Літа» 8 000 000, 00 грн. за корпоративні права згідно договору №17/к від 11.03.2015р., без ПДВ;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №54 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 620 000, 00 грн. за семена згідно рахунку №3/13-1 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 103333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №55 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сакс» 440 000, 00 грн. за мін.добриво згідно рахунку №3/13-2 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 73333,33 грн.;

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №56 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелко груп» 1 726 000, 00 грн. за ГСМ згідно рахунку №344 від 13.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 287 666,67 грн.

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №57 від 05.05.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» 92 000, 00 грн. за переміщення коштів на поточний рахунок в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

- стягнення пені в сумі 3 310 891, 20 грн. шляхом здійснення банківського переказу з кореспондентського рахунку Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» №1 в Головному управлінні Національного банку України по м.Києву та області на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №4 в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805 без ПДВ.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що заявником у позовній заяві порушено правила поєднання позовних вимог, а строк виконання спірних платіжних доручень сплив, що, на думку банку, свідчить про відсутність у відповідача обов'язку їх виконувати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. відмовлено в задоволенні клопотання № 6/02-3 від 02.06.2015р. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про забезпечення позову.

Позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» № 301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» № 7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення № 52 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» № 7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору № 38 від 11.03.2015р., в тому числі ПДВ - 868 333,33 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» пеню в сумі 463 690, 00 грн. шляхом здійснення банківського переказу з кореспондентського рахунку Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» № 1 в Головному управлінні Національного банку України по м. Києву та області на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» № 4 в Акціонерному товаристві «Райффайзен банк Аваль» без ПДВ.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» судовий збір в розмірі 38 466,35 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення в частині незадоволення позовних вимог скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю; задовольнити заяву про забезпечення позову та прийняти заходи забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального права, рішення прийнято за неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки на думку позивача, суд повинен був задовольнити ще одну вимогу щодо здійснення банківського переказу платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. на суму 9 800 000, 00 грн. та нарахувати пеню за нездійснення цього платіжного доручення, та незадоволено вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за невиконання ним платіжного доручення №6 від 29.01.2015р. на суму 5 000 000, 00 грн. відповідно до п.32.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», безпідставно відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову, не надав оцінку шахрайським діям відповідача.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1132/15 від 07.09.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А. на лікарняному, відповідно до підпункту 2.3.50, пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/9243/15.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібороб" 07.09.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. колегією суддів у зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» до провадження та призначено до розгляду на 28.10.2015р.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» пені у розмірі 463 690, 00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального права, рішення прийнято за неповного з'ясування обставин справи, що мають значення для справи, оскільки на думку апелянта вина банку у простроченні своїх зобов'язань не доведена належним чином.

Відповідно до пп. 2.3.44. п. 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. після визначення головуючого судді (судді-доповідача) у судовій справі № 910/9243/15 передано раніше визначеному автоматизованою системою складу суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Самсін Р.І., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. колегією суддів у зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»» до спільного розгляду з вищевказаною скаргою.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 28.10.2015р. підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та доповнень до неї, просив її задовольнити, одночасно заперечував щодо задоволення апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 28.10.2015р. не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг сторін у справі виходячи з наступного.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч.1 ст.1058 Цивільного кодексу України).

Як свідчать матеріали справи, 17.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (клієнт) було укладено договір №1653 банківського вкладу «Класичний», відповідно до п.1.1 якого клієнт надає банку суму грошових коштів (вклад) у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Для обліку вкладу банк відкриває клієнту рахунок №301 (для обліку короткострокових коштів в національній валюті) у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

На суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невід'ємною частиною договору (п.2 .1 договору №1653 від 17.10.2013р.).

За умовами п.1.3 укладеного між сторонами договору, останній діє до 16.10.2014р.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №1653 від 17.10.2013р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами п.1.2 договору №1653 від 17.10.2013р. банківського вкладу «Класичний» вклад складається з вкладних траншів, що розміщені клієнтом згідно з умовами правочину. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками, укладеними в рамках правочину, і є його невід'ємною частиною.

Перерахування вкладного траншу здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок на вкладний рахунок, що вказаний в відповідному додатку.

Як свідчать наявні в матеріалах справи документи, сторонами укладалась окремі додатки до договору №1563 від 17.10.2013р. банківського вкладу «Класичний», а саме №1653-26/1 від 11.09.2014р., №1653-26/1 від 08.09.2014р., №1653-7/3 від 04.09.2014р., №1653-30 від 03.09.2014р., №1653-16/2 від 28.08.2014р., №1653-24/1 від 26.08.2014р., №1653-23/1 від 21.08.2014р., №1653-21/1 від 12.08.2014р., №1653-20/1 від 05.08.2014р., №1653-29 від 23.07.2014р., №153-23 від 17.07.2014р., №1653-18/1 від 09.07.2014р., №1653-27 від 01.07.2014р., №1653-7/2 від 04.06.2014р., №1653-25 від 03.06.2014р., №1653-21 від 12.05.2014р., №1653-20 від 05.05.2014р., №1653-19 від 30.04.2014р., №1653-1/2 від 17.04.2014р., №1653-10/1 від 17.04.2014р., №1653-9/1 від 11.03.2014р., №1653-8/1 від 06.03.2014р. на суму 06.03.2014р., №1653-7/1 від 04.03.2014р., №1653-6/1 від 03.03.2014р., №165316 від 28.02.2014р., №1653-15 від 26.02.2014р., №1653-5/1 від 26.02.2014р., №1653-12 від 04.02.2014р., №1653-11 від 31.01.2014р., №1653-10 від 17.01.2014р., №1653-1/1 від 17.01.2014р., №1653-9 від 09.12.2013р., №1653-8 від 06.12.2013р., №1653-7 від 04.12.2013р., №1653-7 від 29.11.2013р., №1653-5 від 26.11.2013р., №1653-4 від 21.11.2013р., №1653-3 від 15.11.2013р., №1653-2 від 05.11.2013р., №1653-1 від 17.10.2013р., №1653-18 від 09.04.2014р. стосовно надання окремих вкладних траншів та остаточних строків їх повернення.

На виконання умов договору №1653 від 17.10.2013р. банківського вкладу «Класичний» та додаткових угод до нього Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» було розміщено на вкладному рахунку №301 у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти на загальну суму 20 470 000, 00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою з вкладного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо отримання депозитних коштів за договором №1653 від 17.10.2013р. у зазначеному розмірі.

З огляду на викладене, вбачається, що Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» було виконано свої обов'язки за договором №1563 від 17.10.2013р. в частині перерахування вкладних траншів.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від обов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.1 ст.615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.1060 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (ч.3 ст.1060 Цивільного кодексу України).

За умовами п.3.1 договору №1653 від 17.10.2013р. при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також і на інший рахунок клієнта, що вказаний у листі останнього про повернення коштів.

При настанні терміну, наведеного у п.1.3 договору №1563 від 17.10.2013р., строк дії правочину може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладання відповідного договору.

Пунктом 1.3 спірного договору було передбачено строк його дії до 16.10.2014р., але у відповідності до укладених між сторонами додатків до договору №1653 від 17.10.2013р. останнім строком повернення банком вкладного траншу є 11.12.2014р. (додаток №1653-26/1 від 11.09.2014р.).

Докази укладання між сторонами додаткових угод щодо подальшого розміщення клієнтом вкладних коштів на депозитному рахунку у №301 у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про настання остаточного строку повернення вкладних коштів в сумі 20 470 000, 00 грн., що розміщені Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» на вкладному рахунку №301 у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» в межах договору №1653 від 17.10.2013р.

11.02.2015р. позивач звертався до відповідача з вимогою №47 про перерахування грошових коштів з вкладного рахунку на поточний рахунок №7301, яку було отримано банком, що підтверджується печаткою банку по реєстрацію вхідної документації.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача належними та допустимими у розумінні ст.34 ГПК України доказами не спростовані, банком свій обов'язок з повернення вкладних коштів Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» виконано не було, грошові кошти на поточний рахунок позивача не перераховано.

Обставини щодо неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків за договором №1653 від 17.10.2013р. підтверджуються наявною в матеріалах справи банківською випискою з вкладного рахунку позивача №301, відповідно до якої станом на день прийняття рішення судом першої інстанції грошові кошти в сумі 20 470 000, 00 грн. обліковувались саме на ньому.

Обраний у даному випадку позивачем спосіб захисту свого порушеного права є обґрунтованим та таким, що дійсно направлений на відновлення прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб».

Верховним судом України при аналізі застосування ст.16 Цивільного кодексу України зазначено, що надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, судам належить зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п.145 рішення від 15.11.1996р. у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов'язань за ст. 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005р.).

Іншими словами, у кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет міжнародного договору за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права для вирішення конкретного спору.

Приймаючи до уваги позицію Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, господарський суд дійшов вірного висновку, що обраний позивачем спосіб захисту щодо примусового виконання обов'язку в натурі є правомірним та направлений на ефективний захист прав Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» як вкладника банку.

Враховуючи наведене вище, з огляду на всі фактичні обставини справи та представлені суду документи, місцевим господарським судом правомірно задоволено заявлені позивачем вимоги в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом здійснення внутрішнього переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на поточний рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Що стосується заявлених позивачем вимог про зобов'язання банку здійснити банківський переказ згідно платіжних доручень №51 від 20.03.2015р., №52 від 20.03.2015р., №53 від 20.03.2015р., №54 від 20.03.2015р., №55 від 20.03.2015р., №56 від 20.03.2015р. та №57 від 05.05.2015р. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч.1 ст.1066 Цивільного кодексу України).

05.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (банк) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» (клієнт) було укладено договір №34199 на розрахунково-касове обслуговування, відповідно до п.1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок в національній валюті №7301 та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку в порядку та на умовах, визначених договором.

За умовами п.3.4 договору №34199 від 05.11.2013р. клієнт зобов'язався оплачувати послуги банку за виконання операцій по рахунку в порядку, строки і на умовах, встановлених договором та тарифами банку.

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками господарських товариств, і діє протягом невизначеного строку (п.8.1 договору №34199 від 05.11.2013р.).

На момент прийняття рішення судом, договір №34199 від 05.11.2013р. є чинним.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір №34199 від 05.11.2013р. є договором банківського рахунку, який підпадає під правове регулювання норм статей 1066-1076 Цивільного кодексу України.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №34199 від 05.11.2013р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Статтею1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом (ст.1071 Цивільного кодексу України).

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту. Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер. Клієнт банку має право самостійно обирати види розрахункового документа (крім платіжної вимоги), які визначені цим Законом, для ініціювання переказу (ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Статтею 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що порядок визначення залишку коштів встановлюється Національним банком України.

Відповідно до п.1.9 постанови Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р. «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Пунктом 1.11. постанови Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р. «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» визначено, що якщо немає/недостатньо коштів на рахунку платника, то банк не здійснює облік заборгованості платника, не сплаченої в строк, та не веде реєстр розрахункових документів, не оплачених у строк у зв'язку з відсутністю коштів на рахунку платника, за винятком здійснення банком таких операцій в межах укладених ним цивільно-правових договорів і в порядку, визначеному цими договорами.

Банк виконує розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунку клієнта, якщо інше не встановлено договором між банком і клієнтом. Платежі з рахунків клієнтів банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня. Банк може виконувати платіжні доручення клієнтів з урахуванням сум, що надходять на рахунки клієнтів протягом операційного дня (поточні надходження), якщо це визначено в договорі банківського рахунку. (п.п.2.22, 2.25 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті).

Умовами п.2.1 договору №34199 від 05.11.2013р. передбачено, що банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунків в операційний день банку.

Списання банком грошових коштів з рахунків клієнта здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення, у випадках передбачених законодавством (п.2.2 договору №34199 від 05.11.2013р. ).

Пунктами 3.3.2, 3.3.3, 3.3.4 зазначеного договору встановлено, що банк зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції, здійснювати таке обслуговування у визначений внутрішніми правилами банку час з 09.00 год. до 15.00 год., крім суботи, неділі і святкових днів, забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунки клієнта.

За твердженнями позивача, які з боку відповідача не спростовані, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» зверталось до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з платіжними дорученнями №6 від 29.01.2015р. на суму 5 000 000, 00 грн., №50 від 22.02.2015р. на суму 24 000 000, 00 грн., №51 від 20.03.2015р. на суму 9 800 000, 00 грн., №52 від 20.03.2015р. на суму 5 210 000, 00 грн., №53 від 20.03.2015р. на суму 8 000 000, 00 грн., №54 від 20.03.2015р. на суму 620 000, 00 грн., №55 від 20.03.2015р. на суму 440 000, 00 грн., №56 від 20.03.2015р. на суму 1 726 000, 00 грн. та №57 від 05.05.2015р. на суму 92 000, 00 грн.

Факт отримання банком перелічених вище платіжних доручень підтверджується скріпленням наведених розрахункових документів відтиском печатки в графі «Одержано банком».

Листом №52 від 20.03.2015р. Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» було відкликано платіжне доручення №50 від 22.02.2015р. на суму 24 000 000, 00 грн.

Як свідчать матеріали справи, станом на початок операційного дня (дата кожного з платіжних доручень) на поточному рахунку позивача не було достатньо грошових коштів для виконання платіжних доручень клієнта в повному обсязі.

Зокрема, з наявних в матеріалах справи банківських виписок з поточного рахунку №7301 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» вбачається, що станом на початок операційного дня 29.01.2015р. на рахунку позивача було 100 637,18 грн., станом на 22.02.2015р., на 20.03.2015р. - 5 282 370, 37 грн.

При цьому платіжне доручення №6 від 29.01.2015р. на суму 5 000 000, 00 грн., як зазначає сам позивач, було ним відкликано 21.02.2015р.

Місцевим господарським судом вірно зауважено, що обов'язок банку з повернення депозитного вкладу на вказаний поточний рахунок, який останнім фактично виконано не було, не свідчить про наявність у клієнта права розпоряджатись грошовими коштами, які на момент надання спірних платіжних доручень не обліковувались на поточному рахунку.

За висновками суду, порушення банком прийнятих на себе зобов'язань за договором банківського вкладу «Класичний» не породжує обов'язку банку виконати платіжні доручення за договором на розрахунково-касове обслуговування з урахуванням грошових коштів, що на дату їх подання знаходились не на поточному, а на депозитному рахунку.

Тобто, при отриманні від заявника перелічених вище розрахункових документів, банк мав обов'язок виконати їх лише в межах залишку грошових коштів на рахунку №7301 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», що обліковувались на ньому саме на початок операційного дня.

З перелічених вище платіжних доручень з урахуванням вхідного залишку на поточному рахунку, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» було зобов'язано виконати платіжне доручення №52 від 20.03.2015р. на суму 5 210 000, 00 грн., оскільки тільки для виконання останнього на поточному рахунку заявника вистачало грошових коштів.

Посилання позивача на те, що відповідач повинен був виконати платіжне доручення №6 від 29.01.2015р. на суму 5 000 000, 00 грн., оскільки протягом дня на рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» надійшла відповідна грошова сума, якої було достатньо для виконання банківського переказу, господарський суд вірно визнав необґрунтованими, оскільки судом вже зазначалось, що Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено здійснення банком платежів з рахунків клієнтів в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня. Банк може виконувати платіжні доручення клієнтів з урахуванням сум, що надходять на рахунки клієнтів протягом операційного дня (поточні надходження), якщо це визначено в договорі банківського рахунку. У даному випадку умовами укладеного між сторонами правочину не передбачено можливості виконання платіжних доручень клієнта з урахуванням надходжень грошових коштів за весь операційний день.

Крім того, слід зазначити, що господарський суд не може приймати рішення на майбутнє, тобто, у суду відсутні підстави для врахування при вирішенні спору тих грошових коштів, що станом на момент вирішення спору по суті на поточному рахунку заявника не обліковуються та які буде перераховано в порядку виконання судового рішення по розглядуваній справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги наведене вище, господарський суд дійшов вірного висновку, що позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ згідно платіжних доручень №51 від 20.03.2015р., №52 від 20.03.2015р., №53 від 20.03.2015р., №54 від 20.03.2015р., №55 від 20.03.2015р., №56 від 20.03.2015р. та №57 від 05.05.2015р. підлягають задоволенню лише в частині зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» здійснити банківський переказ платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. шляхом перерахування з поточного рахунку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» №7301 у філії «Центральне РУ» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на поточний рахунок Закритого акціонерного товариства «Корпорація «Літа» 5 210 000, 00 грн. за технологічне обладнання згідно договору №38 від 11.03.2015р., в тому числі, ПДВ - 868 333,33 грн.

При цьому доводи апелянта щодо обов'язковості також здійснення банківського переказу платіжного доручення №51 від 20.03.2015р. на суму 9 800 000, 00 грн. не ґрунтуються на матеріалах справи.

Після повернення банком позивачу депозитних коштів, останній не позбавлений права та можливості звернутись до відповідача з відповідними платіжними дорученнями та у разі їх безпідставного невиконання, звернутись з відповідним позовом до суду.

При цьому місцевий господарський суд вірно не прийняв до уваги посилання відповідача на відсутність у банку підстав для виконання платіжних доручень, строк виконання яких закінчився, з огляду на наступне.

Пунктом 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою №22 від 21.01.2004р. правління Національного банку України, визначено, що платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

У додатку №8 до вказаної Інструкції наведено, що обов'язковим реквізитом платіжного доручення є дата складання. Зазначається дата складання розрахункового документа (реєстру, заяви про відкриття акредитива) наступним чином: число, місяць та рік цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР (за винятком розрахункових чеків) або число - цифрами ДД, місяць - словом, рік - цифрами РРРР.

Відповідно до п.2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, що банк на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «Дата надходження» і «Дата виконання», засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп «Вечірня». Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «Дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується (п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яку затверджено Постановою №22 від 21.01.2004р. правління Національного банку України). Тобто, у даному випадку законодавством обмежується строк прийняття банком платіжного інструменту до його виконання в залежності від дати складання платіжного доручення, а ніяким чином не нівелюється обов'язок банку виконати платіжне доручення клієнта за спливом 30 календарних днів.

З матеріалів справи вбачається, що всі спірні платіжні доручення було прийнято банком у дату їх складання, що підтверджується печаткою банку та підписом представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

У даному випадку, всі розрахункові документи було прийнято банком у день їх виписки, що в повному обсязі відповідає приписам п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, у зв'язку з чим твердження відповідача про відсутність у останнього підстав для виконання платіжних доручень після 30 днів з моменту їх виписки є необґрунтованими та такими, що не нівелюють обов'язок банку належним чином виконати умови договору №34199 від 05.11.2013р.

Що стосується заявлених позивачем вимог про стягнення пені в сумі 3 310 981,20 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

У відповідності до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Частиною 4 ст.231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню за порушення відповідачем строків виконання платіжних доручень на загальну суму 3 310 891, 20 грн.

Враховуючи висновки суду щодо фактичного порушення відповідачем своїх обов'язків з виконання лише платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. на суму 5 210 000, 00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду в частині нарахування пені саме за порушення банком строків виконання лише означеного розрахункового документа.

При цьому, відповідно до п.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня нараховуються починаючи з наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, право на нарахування неустойки за порушення строків виконання платіжного доручення від 20.03.2015р. виникає у клієнта лише з 21.03.2015р. При цьому, судом прийнято до уваги, що платіжне доручення №52 від 20.03.2015р. було прийнято банком в операційний час, оскільки відмітка «вечірня» на вказаному розрахунковому документів відсутня, у зв'язку з чим останнє повинно було бути виконано відповідачем у день його подання.

Колегія суддів, здійснивши перевірку проведеного судом першої інстанції розрахунку пені в межах заявленого позивачем періоду, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що обґрунтованим є стягнення з відповідача пені за період з 21.03.2015р. по 17.06.2015р. на загальну суму 463 690, 00 грн., відповідно в іншій частині заявлених вимог про стягнення пені слід відмовити.

При цьому посилання відповідача в апеляційній скарзі на недоведеність вини банку в простроченні його зобов'язань у зв'язку з тим, що відповідальність за здійснення переказу несе не лише банк, що обслуговує платника, а й банк, що обслуговує отримувача, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Що стосується заявленого позивачем в суді першої інстанції клопотання №6/02-3 від 02.06.2015р. та вимог апеляційної скарги в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» і розміщені на його кореспондентському рахунку в Головному управлінні Національного банку України по м.Києву та області, в межах суми стягнення в розмірі 28 679 255, 68 грн. та суми судового збору в розмірі 74 901 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Пунктом 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.34 Господарського процесуального кодексу України щодо вчинення відповідачем дій, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Представлені заявником до матеріалів справи відомості з мережі Інтернет щодо фінансових показників банків, в тому числі, тих, в яких на теперішній час запроваджено тимчасову адміністрації чи відкликано банківську ліцензію, не свідчить про вчинення відповідачем будь-яких дій, які б у подальшому могли призвести до ускладнення виконання рішення по справі.

За змістом заяви про вжиття заходів до забезпечення позову фактично побоювання позивача зводились до можливого введення у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» тимчасової адміністрації, в той час як приписами п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому Законом, метою якого є захист прав і законних інтересів всіх вкладників банків, а не тільки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Обгрунтовуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову, викладені в доповненнях до апеляційної скарги, позивач посилається на ухилення відповідача починаючи з 29.01.2015р. від здійснення своїх зобов'язань по перерахуванню коштів позивача на поточні рахунки його контрагентів, в тому числі і платіжного доручення №52 від 20.03.2015р. на суму 5 210 000, 00 грн., яке банком в апеляційному порядку не оскаржується.

Враховуючи приписи ст.ст.4-3, 33, 34, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, зміст постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», приймаючи до уваги, що клопотання позивача позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, підстав для його задоволення колегія суддів не вбачає.

Вимоги апеляційної скарги позивача щодо надання правової оцінки діям відповідача щодо виконання внутрішньої банківської проводки щодо здійснення 16.12.2014р. переказу 10 000 000, 00 грн. з поточного рахунку на депозитний рахунок позивача на підставі додаткової угоди №1653 від 16.12.2014р., якої за твердженням позивача не існує, та бездіяльності банку щодо невиконання внутрішніх банківських проводок щодо нездійснення переказу 20 470 000, 00 грн., які обліковуються на депозитному рахунку позивача на поточний рахунок позивача, не підлягають задоволенню, оскільки обставини щодо нездійснення переказу коштів з депозитного рахунку досліджені судом, а внутрішня банківська проводка від 16.12.2014р. не є предметом спору у даній справі та обґрунтована іншими підставами, ніж заявлені позовні вимоги.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржниками зроблено не було.

За обставин викладених вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційні скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» та Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» з підстав, викладених в ній, задоволенню не підлягають, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 17.06.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі № 910/9243/15 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі № 910/9243/15 залишити без задоволення.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі № 910/9243/15 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/9243/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров