ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15р. Справа № 904/7450/15

За позовом Приватного підприємства "РАДОС", м. Нікополь

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпропетровськ

про стягнення боргу

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 - представник, довіреність №24-5-03 від 26.12.2014 року

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "РАДОС", м. Нікополь звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпропетровськ про стягнення боргу в розмірі 15837,84 грн., пені в розмірі 8322,05 грн., 3% річних в розмірі 768,53 грн. та інфляційних в розмірі 11766,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договорів поставки №511131103 від 20.05.2013 року та №51140238 від 01.01.2014року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Відповідач надав відзив на позов, в задоволенні позовних в частині стягнення пені просить відмовити у зв'язку з неузгодженістю розміру пені та пропуском строку позовної давності.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.10.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2013р. між приватним підприємством "Радос" (далі-позивач) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод" (далі - відповідач) укладено Договір поставки № 511131103 (далі - Договір-1).

Відповідно до п.1.1. договору-1, на умовах, викладених в розділах цього Договору, Постачальник зобов'язався поставити, прийняти і сплатити продукцію матеріально-технічного призначення, що надалі Товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і постачання Товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього що є невід'ємною його часткою.

Згідно з п.4.1. Договору-1 розрахунки проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії Товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані в Специфікаціях до договору. При оплаті з відстроченням платежу розрахунки проводяться Покупцем за фактично прийняту вагу (прийняту кількість).

На виконання умов договору-1 17.09.2013р. позивачем здійснено поставку продукції матеріально-технічного призначення, що підтверджується накладною №170913-3 від 17.09.2013р. та довіреністю №3328 від 13.09.2013р. на загальну суму 5 508,42грн.

12.11.2013р. між сторонами було підписано специфікацію №6 до Договору № 511131103 від 20.05.2013р., згідно умов якої, постачальник мав поставити товар вказаний у Специфікації на умова СРТ (Інкотермс 2000) Склад Покупця на загальну вартість 3 820,02грн., в тому числі ПДВ 636,67грн.. Термін постачання 15 днів з дати підписання специфікації. Умови оплати - 100% факт постачання 65 календарних днів.

На виконання умов договору-1 та специфікації №6 позивач 12.11.2013р. здійснив постачання продукції матеріально-технічного призначення, що підтверджується накладною №121113-1 від 12.11.2013р., на загальну суму 3 407,52грн.

24.12.2013р. між сторонами було підписано специфікацію №7 до Договору №511131103 від 20.05.2013р., згідно умов якої, постачальник має поставити товар вказаний у Специфікації на умова СРТ (Інкотермс 2000) Склад Покупця на загальну вартість 3 912,06грн., втому числі ПДВ 652,01грн.. Термін постачання 15 днів з дати підписання специфікації. Умови оплати - 100% факт постачання 65 календарних днів.

На виконання умов договору-1 та специфікації №7 позивач 24.12.2013р. здійснив постачання продукції матеріально-технічного призначення, що підтверджується накладною №241213-1 від 24.12.2013р., на загальну суму 3 539,82грн.

Відповідач свій обов'язок щодо оплати за поставлений товар не виконав, у зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем за вищезазначеним договором в розмірі 12 455,76 грн.

01.01.2014р. між приватним підприємством "Радос" та Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод» укладено Договір поставки № 511140238 (далі - Договір 2), за п.1.1. якого, Позивач як постачальник, зобов'язався поставити, а Відповідач, як покупець, прийняти та сплатити продукцію матеріально-технічного призначення. Найменування, асортимент, номенклатура, кількість, ціна, умови і терміни постачання вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього договору, що є невід'ємною його часткою.

Згідно з п.4.1. Договору 2 розрахунки провадяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії Товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані в Специфікаціях до договору. При оплаті з відстроченням платежу розрахунки проводяться Покупцем за фактично прийняту вагу (прийняту кількість).

21.01.2014р. між сторонами було підписано специфікацію №1 до Договору № 511140238 від 01.01.2014р., згідно умов якої, постачальник має поставити товар вказаний у Специфікації на умова СРТ (Інкотермс 2000) Склад Покупця на загальну вартість 3 770,58грн., в тому числі ПДВ 628,43грн.. Термін постачання 15 календарних днів з дати підписання специфікації. Умови оплати - 100% факт постачання 60 календарних днів.

На виконання умов договору-2 та специфікації №1 від 21.01.2014р. позивачем здійснено постачання продукції матеріально-технічного призначення, що підтверджується накладною №210114-4 від 21.01.2014р., на загальну суму 3 382,08грн.

Відповідач свій обов'язок щодо оплати за поставлений товар не виконав у зв'язку з чим має заборгованість перед позивачем за вищезазначеним договором -2 в розмірі 3382,08 грн.

Доказів погашення заборгованості на момент розгляду справи сторонами не надано.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати товару, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 15837,84грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з п.7.5 вищезазначених договорів 1,2 в разі несвоєчасного здійснення розрахунків за цим Договором, Покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі не більш подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від несплаченої суми за кожен день прострочення.

На підставі вищезазначеного пункту договорів позивачем нараховано відповідачу пеню в загальному розмірі 8322,05 грн.

Згідно зі статтями 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи положення ст. ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені повинен бути узгоджений сторонами.

Наразі умовами договорів 1,2 не визначено розмір пені у відсотках, що суперечить чинному законодавству, а відтак в частині позовних вимог щодо стягнення пені слід відмовити.

Зважаючи на відмову в задоволенні позовних вимог з вищезазначених підстав, суд не вбачає необхідності застосування строків позовної давсноті.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за отриману продукцію позивачем нараховано відповідачу 3% річних в розмірі 628,15 грн. за договором -1 за загальний період з 18.09.2013 року по 11.08.2015 року та 140,38 грн. за договором 2 за період з 25.03.2014 року по 11.08.2015 року.

Таким чином, сума основного боргу в розмірі 15837,84 грн., 3% річних в розмірі 768,53грн. та інфляційні в розмірі 11766,68грн. підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. В решті позовних вимог слід відмовити.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, ) на користь Приватного підприємства "Радос" (53200, АДРЕСА_1, ) суму основного боргу в розмірі 15837,84 грн., 3% річних в розмірі 768,53грн., інфляційні в розмірі 11766,68грн. та судовий збір в розмірі 1412,65 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.10.2015

Суддя ОСОБА_2