ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 925/1504/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участі представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача не зявилися, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Максігран до товариства з обмеженою відповідальністю Колтех-Транс про стягнення 23382 грн. 25 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю Максігран звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Колтех-Транс (далі - відповідач), про стягнення 23 382 грн. 25 коп. боргу за поставлену продукцію та відшкодування судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив задовольнити повністю.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

Із видаткових накладних № АС1908-17 від 19.08.14 на суму 7 264,86 грн., № АС0809-20 від 08.09.14 на суму 11 171,63 грн., № АС0909-17 від 09.09.14 на суму 15 341,29 грн., № АС1009-23 від 10.09.14 на суму 7 269,94 грн., №ДС0210-14 від 02.10.14 на суму 7 405,84 грн., № АС2010-18 від 20.10.14 на суму 11 769,83 грн., № АС3110-13 від 31.10.14 на суму 22 203,54 грн., № АС0111-3 від 01.11.14 на суму 18 096,10 грн., № АС0311-12 від 03.11.14 на суму 22 926,22 грн., №АС0311-13 від 03.11.14 на суму 7 610,32 грн., № АС0511-Ю від 05.11.14 на суму 22 037,16 грн. вбачається, що у період серпня - листопада 2014 року позивач, як постачальник, поставив відповідачу, як покупцю, товар (щебеневу продукцію) на загальну суму 153096,73 грн. 00 коп. (а.с.8-22).

Згідно з поясненнями представника позивача в засіданні суду і виписками із його банківського рахунку від 19.08.2014 року на суму 7 620,48 грн. від 03.09.2014 року на суму 34 544,00 грн. від 29.09.2014 року на суму 82 550,00 грн., відповідач отриманий товар оплатив частково на загальну суму 124714,48 грн. (а.с.23-25).

15.06.2015 року позивач за вих. № 11-06/15/1 направив відповідачу вимогу у якій просив в терміни, визначені законодавством, сплатити існуючу заборгованість у сумі 28382,25 грн. Разом вимогою позивач направив відповідачу акт звірки взаємних розрахунків, який просив підписати та другий екземпляр повернути позивачу.

23.06.2015 року відповідач за отриману продукцію частково розрахувався сплативши позивачу 5000,00 грн.

Вимогу позивача про сплату спірної суми заборгованості відповідач повністю не виконав тому, позивач просить стягнути із відповідача існуючу заборгованість, яка станом на 27.08.2015 року складає 23 382,25 грн.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору купівлі-продажу, який сторонами у формі єдиного документа не укладався, а доказами його укладення і часткового виконання є складені сторонами видаткові накладні про поставку і отримання товару, виписки із банківського рахунку позивача про часткову оплату отриманого товару відповідачем. Вимоги позивача витікають із прав і обов'язків сторін за цим договором, за правовою природою віднесені до договірних зобовязань купівлі-продажу. Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

Отже, за викладених обставин справи і норм законодавства, суд вважає, що наявність і розмір спірного грошового зобовязання в сумі 23382,25 грн. позивачем обґрунтовані і доведені поданими доказами, відповідачем належними і допустимими доказами не спростовані, строк виконання цього зобовязання настав, тому вимога позивача підлягає задоволенню.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати сплачений судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Колтех-Транс», місцезнаходження: 18015, АДРЕСА_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Максігран», місцезнаходження: 03680, м. Київ, Трутенко, буд.6, к. 13, 23382,25 грн. боргу з оплати вартості отриманого товару та 1827,00 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 20.10.2015 року.

Суддя В.М. Грачов