ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015р. Справа №914/1252/15

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Іванчук С.В., суддів Коссака С.М. та Манюка П.Т., при секретарі судового засідання Білан О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Український лізинговий фонд, м.Київ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Львів

про стягнення заборгованості в сумі 309634грн. 93коп. та розірвання договору фінансового лізингу №883/02/13-В від 28.02.2013р.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, ОСОБА_1 ФО-підприємець.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутніх представників в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Український лізинговий фонд до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 309634грн. 93коп. та розірвання договору фінансового лізингу №883/02/13-В від 28.02.2013р.

Ухвалою суду від 17.04.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.05.2015р. З метою повного і всестороннього зясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, враховуючи неявку в судове засідання сторін та невиконання ними вимог ухвал суду, а також подані клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладався ухвалами суду від 05.05.2015р., від 26.05.2015р., від 09.06.2015р., від 15.09.2015р., від 06.10.2015р. та в судовому засіданні 01.07.2015р. оголошено перерву до 03.07.2015р. Враховуючи складність розгляду даної справи та клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи, а також враховуючи подане відповідачем клопотання про витребування додаткових доказів по справі, ухвалами суду продовжено строк розгляду спору.

У зав'язку із складністю справи, яка зумовлена характером спірних правовідносин, великим обсягом документів, які підлягають дослідженню, доказів, які підлягають оцінці та обставин, що підлягають встановленню у даному спорі, ухвалою суду від 03.07.2015р. призначено колегіальний розгляд справи №914/1252/15 у складі трьох суддів. На виконання ухвали суду від 03.07.2015р. та розпорядження керівника апарату господарського суду Львівської області від 03.07.2015р., автоматизованою системою визначено колегіальний склад суддів: головуючий суддя Іванчук С.В., судді Фартушок Т.Б. та Бортник О.Ю. З метою повного і всестороннього розгляду справи, а також враховуючи неявку в судове засідання представника позивача та невиконання сторонами у повному обсязі вимог попередніх ухвал суду, з метою з'ясування обставин справи, які мають значення для розгляду даного спору по суті, а також у звязку із призначенням колегіального розгляду справи, розгляд справи відкладено на 25.08.2015р.

В звязку з відпусткою суддів Фартушка Т.Б. та Бортник О.Ю., 25.08.2015р. за розпорядженням керівника апарату господарського суду Львівської області було проведено повторний автоматичний розподіл членів колегії суддів у справі №914/1252/15, в результаті якого введено в склад колегії суддю Коссака С.М. та суддю Манюка П.Т.

В судове засідання 28.10.2015р. представник позивача явку забезпечив, через канцелярію суду (вх.№4845/15 від 20.10.2015р.) подав заяву від 08.10.2015р. про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд, станом по 29.09.2015р., стягнути з відповідача основний борг в сумі 697360грн., розірвати договір фінансового лізингу №883/02/13-В від 28.02.2013р. укладений між ТзОВ «Український лізинговий фонд» та ФОП ОСОБА_1 та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 13226,58грн. Представник позивача підтримав позовні вимоги із врахуванням вимог викладених у заяві про збільшення позовних вимог з підстав зазначених у позові, просить позовні вимоги задоволити повністю.

В судове засідання 28.10.2015р. представник відповідача та ФОП ОСОБА_1 явку забезпечили, проти позову заперечили, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (б/н від 02.07.2015р. (вх.№27527/15 від 02.07.2015р.) та у додаткових поясненнях вх.№46032/15 від 26.10.2015р. просять у задоволенні позову відмовити повністю. У канцелярію суду подано клопотання №46031/15 від 26.10.2015р., в якому представник відповідача просить долучити до матеріалів справи акт прийому -передачі виконаних робіт від 10.07.2015р. та платіжне доручення №19 від 29.07.2015р.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

28.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Український лізинговий фонд та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу №883/02/13-В.

За умовами п.2.1 договору №883/02/13-В від 28.02.2013р лізингові платежі включають: платежі в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу і винагороду (комісію) лізингодавця за наданий в лізинг предмет лізингу.

Відповідно до п.2.2. Договору №883/02/13-В від 28.02.2013р., загальна сума лізингових платежів на дату укладення договору визначається п.8.1. Договору і може змінюватися відповідно до умов цього Договору, а порядок, розміри та терміни оплати відповідачем лізингових платежів на користь відповідача встановлюється в Графіку платежів (додаток №1 до Договору).

За умовами п.8.1. договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. загальна сума лізингових платежів на дату укладення цього договору складає 1216761,37грн., може змінюватися відповідно до загальних умов договору фінансового лізингу.

Згідно із пунктом 2.4. даного договору, всі чергові лізингові платежі відповідач зобовязаний оплачувати не пізніше дати, встановленої для їх оплати відповідно до графи 2 Графіка платежів в сумі, зазначений у графі 6 Графіка платежів. Як вбачається із Графіку платежів, що є невідємним додатком до договору, усі лізингові платежі вказані у фіксованій (твердій) сумі та в національній валюті України гривні.

У відповідності до п.2.6. договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. у разі зазначення в п.8.5. Договору, на застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют, сторони погоджуються, що лізингові платежі, які підлягають виплаті згідно з даним Договором розраховуються з використанням середньозваженого курсу української гривні до долара США на міжбанківському ринку (за офіційними даними НБУ).

Згідно із п.8.5 договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. офіційний курс гривні до долару США на дату укладення договору складає 7,993грн.

Відповідно до п.8.5 загальних умов договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. сума викупу при достроковому викупі предмета лізингу на визначену договором дату вираховується як арифметична сума трьох складових: суми яка направляється в погашення вартості предмета лізингу за всі періоди, які не настали на дату розрахунку. У разі зазначення в п.8.5 договору на застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют, така сума перераховується відповідно до п.2.6 загальних умов на дату розрахунку; суми витрат у звязку з достроковим розірванням договору, які на дату розрахунку були понесені лізингодавцем, але не були відшкодовані лізингоодержувачем в лізингових платежах.

Згідно із п.2.12. договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. загальна вартість предмета лізингу, передбачена п.3.3. договору, до моменту підписання акту прийому-передачі предмета лізингу може змінюватися (коректуватися) внаслідок зміни вартості предмета лізингу продавцем відповідно до умов договору купівлі-продажу, укладеного між лізингодавцем та продавцем, в тому числі в разі збільшення відпускної ціни заводом-виробником, збільшення розміру митних зборів, зміни курсу валют, збільшення розміру діючих або введення нових податків, зборів або обовязкових платежів, які безпосередньо впливають на вартість предмета лізингу.

Пунктом 2.14 загальних умов договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. визначено, що у разі настання подій, зазначених в п.2.12 та /або п.2.13 загальних умов, розмір лізингових платежів та/або розмір авансового платежу за договором, може бути змінений шляхом укладення сторонами додаткової угоди. Сторонами не представлено доказів в підтвердження укладення такої додаткової угоди.

13.03.2014р. сторонами укладено додаткову угоду №3 від 13.03.2014р. в якій у додатку №1 до договору сторонами погоджено графік внесення лізингових платежів у новій редакції та встановлена загальна сума лізингових платежів в розмірі 1201657,18грн.

На виконання умов даного договору 29.03.2013р., згідно акту прийому-передачі предмета лізингу, лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв, в якості предмета лізингу автомобіль DAF FT XF105; 2012 року випуску, шасі №XLRTE47MS0E950662, двигун № НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідач на виконання своїх зобовязань по договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. здійснив оплату в загальній сумі 680702,79грн., що підтверджено долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень та визнається обома сторонами.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору, з посиланням на прострочення сплати лізингових платежів, лізингодавець надіслав на адресу лізингоодержувача лист-вимогу вих.№675-УПК від 30.09.2014р. про сплату заборгованості в розмірі 78151,59грн., пеню в сумі-903,83грн та 6006,95грн. Як вбачається з матеріалів справи, даний лист був надісланий ФОП ОСОБА_1 08.10.2014р., та отриманий 15.10.2014р., що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення №220.

16.10.2014р. позивачем надіслано на адресу відповідача повідомлення №681-УПК про відмову (розірвання) від договору від 14.10.2014р. та отримано відповідачем 22.10.2014р., що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення №629. У якому зокрема зазначено, що ТзОВ «Український лізинговий фонд» у звязку із простроченням сплати чергового платежу більш ніж 30 днів з дня настання строку платежу, встановленого графіку сплати лізингових платежів, відповідно до умов п.п.11.2.1 договору, лізингодавець в односторонньому досудовому порядку передбаченому п.11.4 договору відмовляється від договору. Відповідно до п.11.6 договору, датою розірвання договору вважатиметься дата фактичного повернення (вилучення) предмету лізингу з фінансового лізингу за актом повернення.

Пунктом 11.2.1 загальних умов договору передбачено, що лізингодавець має право достроково, в односторонньому порядку відмовитися (розірвати) від договору та вилучити предмет лізингу у випадку, коли лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю) та/або інший платіж передбачений договором, та прострочення оплати становить більше 30 днів з дня настання строку платежу.

Так, у звязку з наведеним, 16.10.2014р. позивачем було направлено відповідачу повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу №1922/09/13-В від 18.09.2013р. У повідомленні, позивач, на підставі ст.7 ЗУ Про фінансовий лізинг та п.11.4 Загальних умов договору, зобовязав відповідача повернути предмет лізингу та всі належні документи протягом 7 днів з моменту направлення цього повідомлення.

ТзОВ Український лізинговий фонд у звязку з відмовою відповідача добровільно повернути предмет лізингу та вважаючи, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не сплачено щомісячні лізингові платежі за користування предметом лізингу, які підлягали сплаті в порядку, розмірі та терміни, встановлені Графіком платежів (Додаток № 1 до Договору фінансового лізингу № 883/02/13-В від 28 лютого 2013р.) звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (третя особа у справі) з заявою про вчинення на підставі п.11.2.1. Договору фінансового лізингу виконавчого напису на повернення від позивача відповідачу автомобіля DAF FT XF105; 2012 року випуску, шасі № XLRTE47MS0E950662 двигун №А109881, реєстраційний номер НОМЕР_2.

26.11.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис №2175, відповідно до якого, нотаріусом запропоновано позивачу повернути на користь відповідача автомобіль DAF FT XF105; 2012 року випуску, шасі №XLRTE47MS0E950662 двигун №А109881, реєстраційний номер НОМЕР_2, вартістю 877400грн., що переданий у користування на підставі договору фінансового лізингу №883/02/13-В, укладеного 28 лютого 2013 року, що підлягав поверненню за невиплачені лізингові платежі за період з 29 серпня 2014 року по 26 листопада 2014 року у розмірі 98014,64грн.

11.12.2014р. головним державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції винесено постанову ВП №45796149 з примусового виконання цього виконавчого напису за №2175, виданого 26.11.2014р.

Рішенням господарського суду Львівської області від 10.08.2015р. у справі №914/1811/15 позов фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі ФОП ОСОБА_1Я.) до товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) Український лізинговий фонд про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 26.11.2014р. та зареєстрований в реєстрі за №2175; стягнуто з ТзОВ Український лізинговий фонд на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати; в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову від 03.07.2015р. відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 10.08.2015р. у справі № 914/1811/15 залишено без змін.

За умовами ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У рішенні господарського суду Львівської області від 10.08.2015р. у справі №914/1811/15, зокрема встановлено, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки подані нотаріусу документи, за наведених вище обставин, не підтверджували безспірність заборгованості боржника перед стягувачем (відповідачем). Подані ТзОВ Український лізинговий фонд для вчинення виконавчого напису документи, спростовували безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Так, з матеріалів заяви, на підставі якої вчинявся виконавчий напис, вбачається, що належні до оплати позивачем (лізингоодержувачем) 29.08.2014р., 29.09.2014р. та 29.10.2014р. грошові суми за своїм розміром перевищували належні до сплати у ці дати загальні суми лізингових платежів, встановлені Графіком внесення лізингових платежів, який затверджено сторонами Додатковою угодою №3 від 13 березня 2014 року до Договору №883/02/13-В фінансового лізингу від 28 лютого 2013 року. Цей додаток також долучався відповідачем до заяви про вчинення виконавчого напису нотаріуса. Вказані суми перевищували суми, погоджені сторонами 13.03.2014р. у Графіку внесення лізингових платежів, на суми, як зазначено у незавірених копіях рахунків, винагороди (комісії) лізингодавця згідно пункту 2.6. Загальних умов Договору фінансового лізингу.

В рішенні у справі №914/1811/15 також зазначено, що порядок здійснення відповідачем відмови від договору не відповідає встановленому п.11.4. Загальних умов до Договору порядку такої відмови. Так, лист-вимогу №675-УПК від 30.09.2014р. надіслано позивачу 08.10.2014р. Повідомлення №681-УПК про відмову (розірвання) від Договору датоване 14.10.2014р. Докази його надіслання чи вручення нарочно позивачу до заяви про вчинення виконавчого напису третій особі не додані. Натомість, додані докази надіслання 16.10.2014р. повідомлення №682. Тоді як п.11.4. Загальних умов передбачено направлення повідомлення про відмову від Договору у разі, якщо протягом 20 календарних днів від дати направлення лізингоодержувачу (позивачу) повідомлення згідно п.11.3. Загальних умов, він не усуне визначені у повідомленні порушення або не викупить предмет лізингу. Надіслання лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору є істотним та важливим, оскільки саме у ньому лізингодавець повинен зазначити термін та місце добровільної передачі лізингоодержувачем предмета лізингу. І лише у разі відмови лізингоодержувача від повернення предмета лізингу у цей термін, лізингодавець має право самостійно його вилучити у беззаперечному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса або відповідного рішення суду.

У постанові Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. у даній справі №914/1811/15 зазначено, що аналізом матеріалів справи встановлено, що лист-вимога скерований позивачу 08.10.2014р., а повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу вих.№681-УПК від 14.10.2014р. було надіслано лізингоодержувачу 16.10.2014р., тобто з порушенням 20-ти денного строку, який надається позивачу договором для виконання листа-вимоги. З огляду на викладене, відповідач з порушенням встановленого договором фінансового лізингу порядку вчинив відмову від договору, відтак, така відмова не може вважатися законною та призводити до припинення договірних відносин.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 292 ГК України передбачено, що лізингом є господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

За умовами ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 16 Закону України Про фінансовий лізинг передбачено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Як було зазначено вище п.2.1 загальних умов передбачає, що лізингові платежі за цим договором включають платежі в погашення (компенсацію) вартості предмета лізингу і винагороду (комісію) лізингодавця за наданий в лізинг предмет лізингу.

В той час, відповідно до п.2.2 загальних умов договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. загальна сума лізингових платежів на дату укладення договору визначається п.8.1. договору і може змінюватися відповідно до умов цього договору. Порядок, розмір та терміни оплати лізингоодержувачем лізингових платежів встановлюється в графіку платежів (додаток №1 до договору).

Зокрема, згідно із п.2.12. договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. загальна вартість предмета лізингу, передбачена п.3.3. договору, до моменту підписання акту прийому-передачі предмета лізингу може змінюватися (корегуватися) внаслідок зміни вартості предмета лізингу продавцем відповідно до умов договору купівлі-продажу, укладеного між лізингодавцем та продавцем, в тому числі в разі збільшення відпускної ціни заводом-виробником, збільшення розміру митних зборів, зміни курсу валют, збільшення розміру діючих або введення нових податків, зборів або обовязкових платежів, які безпосередньо впливають на вартість предмета лізингу.

У п.2.6. Загальних умов сторони погодилися, що лізингові платежі, які підлягають виплаті згідно даного договору, розраховуються з використанням середньозваженого курсу української гривні до долара США на міжбанківському ринку (за офіційними даними НБУ, розміщеними на сайті http://bank.gov.ua/control/uk/index) за встановленою цим пунктом формулою, лише у разі зазначення в п.8.5. договору на застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют. Однак, у п.8.5. вказаного договору йдеться про те, що офіційний курс гривні до долара США на дату укладення договору становить 7,993, про застосування при визначенні розміру лізингового платежу коригування курсу валют у цьому пункті не йдеться. Як вбачається із вищенаведених положень загальних умов договору в п.8.5 договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. мова йде виключно про достроковий викуп предмета лізингу. У випадку оплати лізингових платежів згідно із графіком платежів, суворо його дотримуючись, - при розрахунку лізингових платежів їх коригування з використанням середньозваженого курсу української гривні до долара США на міжбанківському ринку (за офіційними даними НБУ) не відбувається.

Пунктом 2.14 загальних умов договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. визначено, що у разі настання перелічених вище подій, в тому числі зміни розміру платежів, розмір лізингових платежів та/або розмір авансового платежу за договором може бути змінений шляхом укладання сторонами додаткової угоди. Тому, посилання позивача на п.2.6. загальних умов, як на підставу визначення лізингових платежів лізингодавцем в односторонньому порядку, є безпідставним, оскільки договором та додатками до нього встановлено окремий порядок зміни лізингових платежів шляхом укладення між сторонами додаткової угоди.

За таких обставин, розмір грошового зобовязання відповідача чітко визначений графіком внесення лізингових платежів в редакції додаткової угоди № 3 від 13.03.2014р.

Відтак, враховуючи вищевикладене позовні вимоги щодо стягнення заборгованості із врахуванням вимог викладених у заяві про збільшення позовних вимог виходячи із долученого до неї розрахунку по 29.09.2015р. підлягають задоволенню частково у розмірі 213806,92грн., що складає різницю між сумою 894509,71грн. що підлягала оплаті по 29.09.2015р. згідно додаткової угоди №3 до договору №883/02/13-В фінансового лізингу від 28.02.2013р. та сумою здійсненої відповідачем оплати - 680702,79грн., яка визнана обома сторонами та підтверджена долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

В силу приписів ч.2 ст.598 ЦК України, припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч.1 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із п.11.2, 11.2.1 договору №883/02/13-В від 28.02.2013р. лізингодавець має право достроково в односторонньому поряду розірвати цей договір (відмовитися від цього договору) та вилучити предмет лізингу у випадках, коли лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або повністю ) і /або інший платіж, передбачений договором, та прострочення оплати становить більше 30(тридцяти) днів від дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів або загальними умовами.

Як вбачається із матеріалів справи, станом на момент звернення позивача із даним позовом (09.04.2015р., згідно поштового штемпеля на конверті) та зазначено у позовній заяві, у відповідача існувала заборгованість понад 30 календарних днів із оплати частини вартості предмета лізингу та оплати комісії (винагороди), а також як встановлено судом, частково із оплати 22-го платежу, 23-го та 24-го платежів згідно графіку внесення лізингових платежів додаток №1 до додаткової угоди №3 від 13.03.2014р. до договору №883/02/13-В фінансового лізингу від 28.02.2013р. Таким чином мало місце прострочення оплати яке становить більше 30 (тридцяти) днів від дня настання строку платежу, встановленого графіком платежів. З огляду на встановлене, позовні вимоги в частині розірвання договору є підставними та підлягають задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 213806,92грн. та щодо розірвання договору фінансового лізингу №883/02/13-В від 28.02.2013р. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню. В решті позовних вимог належить відмовити.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79060, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (04205, м.Київ пр.-т Оболонський, 35А, оф.301, ) 213806,92грн. боргу та 5494,14грн судового збору. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Розірвати договір фінансовго лізингу №883/02/13-В від 28.02.2013р., укладений між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (79060, АДРЕСА_2, ідент. номер НОМЕР_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» (04205, м.Київ, пр.-т Оболонський, 35А, оф.301, ).

В решті позовних вимог відмовити.

Головуючий суддя Іванчук С.В.

суддя Коссак С.М.

суддя Манюк П.Т.

повне рішення складено 30.10.2015р.