УХВАЛА

27.10.2015Справа № 910/24067/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрселко", м. Тернопіль

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк", м. Київ

про визнання недійсним з кредитного договору № 74-МВ/14 від 15.05.2014 року

представники сторін:

від позивача не з'явились;

від відповідача Григориця В.О. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрселко", 08 вересня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 07.09.2015 року до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк", про визнання недійсним з кредитного договору № 74-МВ/14 від 15.05.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що кредитний договір № 74-МВ/14 від 15.05.2014 року є недійсним, на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України, з огляду на те, що з боку позивача був підписаний директором, з перевищенням своїх повноважень та без одержання попередньої або наступної письмової згоди зборів учасників товариства позивача.

Ухвалою суду від 10.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/24067/15 та призначено розгляд справи на 13.10.2015 року.

В судовому засіданні 13.10.2015 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та дав пояснення по суті спору.

Представник позивача у судове засідання 13.10.2015 року не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 13.10.2015 року розгляд справи відкладено на 27.10.2015 року.

В судовому засіданні 27.10.2015 року представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та дав пояснення по суті спору.

Представник позивача у судове засідання 27.10.2015 року повторно не з'явився, вимог ухвал суду від 10.09.2015 року та від 13.10.2015 року не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Як зазначено в п.п. 4.9 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрселко", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства "Альфа Банк" про визнання недійсним з кредитного договору № 74-МВ/14 від 15.05.2014 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі витребовує від сторін документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені приписи ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, а також предмет спору у справі № 910/24067/15, ухвалами Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 року та від 13.10.2015 року було зобов'язано позивача надати суду: власне письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору; витяги з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (на час звернення до суду), у випадку іншої адреси відповідача - направити копію позовної заяви з додатками на юридичну адресу, докази чого надати до суду; завірену копію договору про відкриття кредитної лінії № 74-МВ/14 від 15 травня 2014 року належної якості та всі додаткові угоди до спірного кредитного договору, які підписано сторонами, якщо є такі; статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрселко" який діяв на момент укладання договору про відкриття кредитної лінії № 74-МВ/14 від 15 травня 2014 року. (засвідчену копію надати суду); власні установчі документи; відповідача зобов'язано надати суду відзив на позовну заяву та докази, що підтверджують направлення відзиву позивачу; власні установчі документи.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник позивача в судові засідання 13.10.2015 року та 27.10.2015 року не з'явився, вимог ухвал Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 року та від 13.10.2015 року не виконав, про поважність причин невиконання вимог ухвали суду від 15.09.2015 суд не повідомив.

Крім того, ухвалами суду, зокрема, явка позивача в судові засідання визнана обов'язковою та необхідна для безпосереднього сповіщення останнім про знані їм відомості та докази по справі, з'ясування наявності чи відсутності обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги в їх сукупності, вирішення інших питань, без оцінки яких неможливий всебічний, повний і об'єктивний розгляд справи по суті.

Факт нез'явлення позивача на виклик у засідання господарського суду позбавляє суд можливості отримання жодних пояснень з боку позивача щодо підставності позову з боку позивача, необхідних для правильного вирішення господарського спору, а отже перешкоджає вирішенню його по суті, на розгляді якого саме позивач і наполягав з огляду на подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Як вбачається зі змісту п.п. 3.9.1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК.

Враховуючи наведене, судом встановлено, що позивач не подав докази, витребувані судом та не направив свого представника в судові засідання без поважних причин.

В свою чергу, невиконання позивачем свого процесуального обов'язку щодо добросовісного користування належними йому процесуальними правами без поважних причин, свідчить про невжиття останнім заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Отже, нез'явлення позивача в судові засідання 13.10.2015 року та 27.10.2015 року та неподання останнім вищезазначених витребуваних судом доказів без поважних причин безпосередньо перешкоджає вирішенню спору по суті, а тому суд дійшов висновку, що справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду виноситься ухвала, в якій можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Підстави повернення судового збору, яке здійснюється за ухвалою суду, визначені частиною 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір". Зокрема, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи неподання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності, неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення позивачу сплаченого ним судового збору.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому статтею 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Комарова