РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/22522/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

До Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Акорд"

Про стягнення 35 146,55 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники :

від позивача: Іванов В.Г. (дов. №52 від 20.03.2015)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 21.10.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

28.08.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява від 26.08.2015 Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Акорд" (надалі - відповідач) про стягнення 35 146,55 грн.

Позовні вимоги виникли у зв'язку з тим, що на думку позивач, а у відповідача внаслідок неналежного виконання умов договору на користування електричною енергією №1305 від 13.03.2003 виникла заборгованість перед позивачем в сумі 35 146,55 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.09.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/22522/15, розгляд справи призначено на 16.09.2015.

В судове засідання, призначене на 16.09.2015, представник позивача з'явився та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 16.09.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 5.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 розгляд справи було відкладено на 21.10.2015.

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представник позивача з'явився та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 21.10.2015, представник відповідача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення за номером 01 3.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2003 між ДАЕК "Київобленерго" (нова назва - Публічне акціонерне товариство "Київобленерго") (електропостачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Акорд" (споживач) укладено Договір на користування електричною енергією (для споживачів з малим споживанням) №1305, відповідно до умов якого електропостачальник зобов'язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами договору, а споживач своєчасно проводити сплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені даним договором (п. 1 Договору).

За умовами п. 2 Договору електропостачальник зобов'язався відпускати електроенергію як різновид промислової продукції споживачу в межах 160 кВА (кВт) приєднаної (дозволеної до використання) потужності згідно з визначеними йому цим договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності.

В свою чергу, споживач зобов'язався своєчасно сплачувати поточну плату за електроенергію банківськими коштами, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами та умовами цього договору (п. 4.1. Договору).

Пунктами 6, 6.1. Договору сторони погодили, що розрахунки за електричну енергію та інші платежі за розрахунковий період (місяць) здійснюються за діючими тарифами відповідно до тарифних груп та класів напруги кожного приєднання. Щомісячно 16 числа згідно з Додатком №4 до Договору на користування електроенергією направляється представник споживача у відділ збуту Бр. РЕМ за адресою: м. Бровари, вул. Вокзальна, 10, для подання звіту про використану електроенергію за розрахунковий період (місяць), документів, що підтверджують оплату за розрахунковий період та одержання платіжних рахунків (платіжних доручень) для поточної сплати електроенергії, що споживається в наступному розрахунковому періоді та інших платіжних документів. При цьому сума оплати за електроенергію визначається у відповідності з очікуваним споживанням електроенергії в наступному розрахунковому періоді з урахуванням сальдо розрахунків за минулий розрахунковий період і є поточною оплатою.

Згідно з Додатком №4 до Договору, який є Графіком зняття показань лічильників та надання їх електропостачальнику, споживач знімає показання електролічильників о 24-00 год. 15 числа розрахункового періоду.

Відповідно до п. 6.2. Договору оплата платіжних документів банківськими коштами здійснюється споживачем самостійно, в 10-ти денний термін після дати, зазначеної в платіжному документі.

Цей договір укладається на термін до 31.12.2003 і набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору, або його перегляд (п. 13 Договору).

Під час розгляду справи доказів припинення дії договору сторонами не надано, а отже він є діючим та приймається судом до уваги.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу електричну енергію за період з серпня 2012 року по липень 2015 на загальну суму 19 921,56 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з інтегрованої бази даних "САП" ПАТ "Київобленерго" та рахунками-фактурами за активну електроенергію з серпня 2012 року по липень 2015.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо постачання електричної енергії.

Натомість, відповідач свої зобов'язання за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості спожитої електричної енергії належним чином не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 19 921,56 грн. та в зв'язку з чим 03.04.2013 відповідача було відключено від електромереж, що підтверджується нарядом на відключення за несплату.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений сторонами договір є договором енергопостачання, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями параграфу 3 глави 30 Господарського кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Пунктом 6.2. Договору сторони погодили, що оплата платіжних документів банківськими коштами здійснюється споживачем самостійно, в 10-ти денний термін після дати, зазначеної в платіжному документі.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт поставки позивачем відповідачу електричної енергії та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати електроенергії підтверджений матеріалами справи, її фактичними обставинами та не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 19 921,56 грн.

Також, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 6 994,05 грн., 3% річних у розмірі 636,89 грн. та інфляційних втрат у розмірі 7 594,05 грн. за період з серпня 2012 по липень 2015.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В пункті 6.3. Договору сторони визначили, що при відсутності оплати за електроенергію, яка спожита на дату закінчення розрахункового періоду (тобто після дати сальдових розрахунків за розрахунковий місяць по показниках розрахункових лічильників) обумовлену договором, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату виникнення боргу на суму боргу за спожиту електроенергію на дату закінчення розрахункового періоду.

Окрім того, у відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства, тому вимоги позивача в цій частині також підлягають задоволенню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги або свідчили про відсутність у нього обов'язку оплатити спожиту електричну енергію у заявленому позивачем розмірі.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Акорд" (03062, м. Київ, улиця Невська, будинок 37, ідентифікаційний номер 16467616) на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б, ) 19 921 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот двадцять одна) грн. 56 коп. основного боргу, 6 994 (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 05 коп. пені, 636 (шістсот тридцять шість) грн. 89 коп. 3% річних, 7 594 (сім тисяч п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 05 коп. інфляційних втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено 28.10.2015

Суддя М.О. Лиськов