донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

28.10.2015 р. справа №913/413/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.
суддівТатенко В.М. , Бойченко К.І.

за участю представників сторін:
від позивача:Гусаков Є. І., довіреність № 149 від 08.07.15,
від відповідача:Короба Ю. А., довіреність № 5 від 15.01.14,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області,

на рішення господарського суду Луганської області
від08.09.2015 (повний текст підписано 10.09.2015)

по справі№913/413/15

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об"єднання", м. Луганськ,
доПублічного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області,
провирішення розбіжностей, які виникли при укладенні договору про постачання електричної енергії

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом Луганської області від 08.09.2015 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ (далі - ТОВ «ЛЕО»), задоволено в повному обсязі та виключено з договору про постачання електричної енергії № 4 від 01.03.2015 (далі - Договір) п.п.2.2.5 п. 2.5 розділу 2 в редакції протоколу розбіжностей Публічного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі - ПАТ "Краснодонвугілля").

Не погодившись із вказаним рішенням, ПАТ «Краснодонвугілля" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Луганської області від 08.09.2015 просить скасувати і прийняти нове, яким залишити Договір в редакції протоколу розбіжностей ПАТ «Краснодонвугілля».

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ "Краснодонвугілля" стверджує, що суд неповністю з'ясував обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, прийняв рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що умови, передбачені в спірному п.п. 2.2.5, не підпадають виключно під сферу регулювання відносин між платниками податків, а тому можуть бути включені до договору про постачання електричної енергії.

Крім того, заявник вважає, що позивачем пропущено 20-денний строк на звернення до суду для врегулювання розбіжностей при укладанні договору, передбачений ст. 181 Господарського кодексу України, а подані ним на підтвердження цього докази (лист від 22.05.2015) судом неправомірно не прийнято до уваги.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечує, вважає її такою, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що штамп Краснодонського РЕМ не є належним доказом вручення ТОВ "ЛЕО" спірного договору та протоколу розбіжностей, а доводи відповідача про те, що позивач пропустив строк на звернення до суду з вимогами щодо розгляду розбіжностей, які виникли при укладені договору, є необґрунтованими.

Щодо спірного підпункту Договору позивач зазначає, що він не є конкретизацією умов Типового договору про постачання електричної енергії, його умови відносяться до сфери дії Податкового кодексу, а відтак не можуть бути включені до господарського договору.

До відзиву на апеляційну скаргу позивач додав клопотання про долучення додаткового доказу (копії листа начальника Краснодонського РЕМ від 01.09.2015), посилаючись на те, що про зазначений лист, який є відповіддю на запит головного механіка відповідача, стало відомо після винесення рішення судом першої інстанції. З урахуванням викладеного, колегія суддів клопотання позивача задовольнила.

В судовому засіданні 28.10.2015 представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скразі та відзиві на неї.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сотрін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ЛЕО" на підставі ліцензії серії АБ № 220851 від 20.04.2006 постачає електричну енергію підприємствам та населенню Луганської області.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Згідно з п. 5 Правил користування електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.1996 з наступними змінами та доповненнями (далі - Правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін (пп. 5.1).

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (пп. 5.2 Правил).

Форма типового договору про постачання електричної енергії міститься в додатку № 3 до Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що при укладанні Договору про постачання електричної енергії сторони мали визначити його зміст на основі зазначеного Типового договору.

Загальний порядок укладення договорів встановлений ст. 181 Господарського кодексу України.

Зокрема, згідно з ч. 7 ст. 181 Господарського кодексу України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Як свідчать матеріали справи, 28.04.15 позивач направив відповідачу проект договору про постачання електричної енергії № 4 від 01.03.15р., який отриманий останнім 28.04.15, про що свідчить штамп "ПАТ Краснодонвугілля" з реквізитами: "вхідний № 2 від 28.04.2015 р."(а. с. 22).

Листом №1/8-331 від 21.05.15 відповідач повернув позивачу підписаний договір з протоколом розбіжностей (а. с. 23).

Розглянувши запропоновані розбіжності, 18.06.2015 позивачем був складений протокол узгодження розбіжностей до договору, який отриманий відповідачем 19.06.2015 за вхідним номером "2", однак відповідач протокол узгодження розбіжностей не розглянув і відповіді не надав.

Відповідач стверджує, що ТОВ "ЛЕО" пропущений, встановлений ст. 181 Господарського кодексу України, 20-денний строк врегулювання розбіжностей за спірним договором. В якості доказу відповідач надав суду супровідний лист від 21.05.15 про направлення Генеральному директору Товариства спірного договору з протоколом розбіжностей, який містить штамп Краснодонського РЕМ та дату " 22.05.15р." (а. с. 88).

Відповідач зазначає, що цей штамп є доказом вручення 22.05.15 ТОВ "ЛЕО" договору з протоколом розбіжностей, та вказує, що дата на штампі є підтвердженням дати отримання їх позивачем згідно приписів Типового положення інструкції з діловодства в центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 1242 від 30.11.2011 та Інструкції з діловодства в центральному апараті Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, затвердженої наказом № 603 від 09.08.2012.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено що, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що лист відповідача № 1/8-331 від 21.05.2015, який містить штамп "ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання» Краснодонський РЕМ та дату "22.05.2015" не є належним доказом дати отримання позивачем підписаного Договору з протоколом розбіжностей.

Крім того, апеляційна інстанція враховує, що сторонами Договору є безпосередньо юридичні особи - ТОВ «ЛЕО» та ПАТ «Краснодонвугілля», матеріали справи не містять доказів, що їх структурні підрозділи, а зокрема, Краснодонський РЕМ, були уповноважені на укладення договору про постачання електричної енергії.

Таким чином, датами отримання відповідних документів (проекту договору, договору з протоколом розбіжностей та протоколу врегулювання розбіжностей), в тому числі для визначення 20-денного строку, передбаченого ст. 181 Господарського кодексу України, є дати отримання зазначених документів сторонами договору, тобто юридичними особами, а не їх структурними підрозділами.

За змістом ч. 5 ст. 181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду.

Матеріалами справи підтверджено отримання 28.04.2015 ПАТ «Краснодонвугілля» проекту Договору, отримання 11.06.2015 ТОВ «ЛЕО» підписаного відповідачем Договору з протоколом розбіжностей та вручення відповідачу 19.06.2015 протоколу узгодження розбіжностей до Договору (а. с. 22, 23, 25).

З огляду на наведені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає, що позивачем не було пропущено встановлений законодавством строк для звернення до суду з вимогами про розгляд розбіжностей, що виникли при укладенні договору.

Розбіжності між сторонами виникли відносно підпункту 2.2.5 розділу 2 наступного змісту: "Постачальник зобов'язаний з дотриманням вимог чинного законодавства (зокрема, із застосуванням відтвореного у встановленому порядку цифрового підпису уповноваженої постачальником особи та спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується для реєстрації податкових накладних), здійснити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних:- податкової накладної на всю суму податкових зобов'язань з ПДВ, що виникли в Постачальника - протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту виникнення податкових зобов'язань з ПДВ; - розрахунку коригування до податкової накладної на всю суму збільшення компенсації вартості електричної енергії - протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту зазначеного збільшення суми компенсації вартості.

Постачальник зобов'язаний протягом 5 (пяти) календарних днів з моменту зменшення суми компенсації вартості електричної енергії скласти та надати Споживачу шляхом, погодженим із Споживачем, розрахунок коригування до податкової накладної на всю суму зазначеного зменшення компенсації вартості.

У разі, якщо внаслідок порушення Постачальником встановлених чинним законодавством та цим Договором вимог до форми, порядку заповнення, надання та/або реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування до податкової накладної, Споживач втратить право на включення до податкового кредиту суми податку на додану вартість, зазначеної в податковій накладній, Постачальник зобов'язаний відшкодувати Споживачу всі пов'язані з таким порушенням збитки протягом трьох робочих днів з моменту відправки йому відповідного повідомлення Споживачем або в інший термін, узгоджений Сторонами".

Відповідач вимагає включити зазначений підпункт до Договору на постачання електричної енергії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Податкового кодексу України податкові накладні, які не зареєстровані в ЄРПН протягом 180 днів з дати їх складання, не можуть бути підставою для формування податкового кредиту; що починаючи з жовтня 2014 року позивач припинив виставляти відповідачеві податкові накладні, тому відповідач втрачає право на податковий кредит.

Проаналізувавши зміст Договору, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо його відповідності змісту Типового договору.

Зокрема, в п. 2.1 розділу 2 Договору передбачаються загальні обов`язки сторін щодо вирішення необумовлених договором питань. Окрім цього в Договорі передбачаються окремо обов`язки як Постачальника (пп. 2.2.1-2.2.4 п. 2.2 Договору), так і обов`язки Споживача (пп. 2.3.1-2.3.2).

Аналогічно Договором передбачена й відповідальність сторін: загальні підстави відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань та окремо пункти щодо відповідальності кожної сторони (Постачальника - п. 4.3 Договору, Споживача - п. 4.4 Договору).

Запропонована відповідачем умова, що міститься у спірному підпункті 2.2.5 Договору, має на меті унеможливити ймовірні збитки, які можуть бути завдані відповідачеві через недобросовісні дії позивача у зв'язку з несвоєчасним наданням податкових накладних.

Таким чином, спірна умова, викладена відповідачем у підпункті 2.2.5 Договору, фактично має регулювати відносини у сфері податкового законодавства України, а тому не може бути включена до цього Договору

Доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, відносно того, що спірна умова про реєстрацію податкових накладних відноситься виключно до сфери регулюванян податкових відносин та ніяким чином не відноситься до предмету договору про постачання електричної енергії, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Отже, підпункт 2.2.5 розділу 2 Договору в редакції протоколу розбіжностей підлягає виключенню з умов договору.

За таких обставин судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду відповідає обставинам справи, прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому підлягає залишенню в силі. Доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в рішенні, не спростовують.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги віповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Краснодонвугілля", м. Сєвєродонецьк Луганської області, залишити без задоволення, а рішення господарського суду Луганської області від 08.09.2015 у справі № 913/413/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

К.І. Бойченко

Надруковано 7 прим.:

2 - позивачу

2 - відповідачу

1 - у справу

1 - ГСЛО

1 - ДАГС