ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27 жовтня 2015 р. Справа № 918/1082/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали справи

за позовом Спільного підприємства "Мехагробуд"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг"

про стягнення заборгованості в сумі 9 600 грн. 38 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (довіреність б/н від 23.09.2015р.).

ОСОБА_3 (довіреність б/н від 03.08.2015р.).

Від відповідача : не з'явився.

Суть спору: Спільне підприємство "Мехагробуд" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" про стягнення 13 600 грн. 12 коп. заборгованості, 3 347 грн. 34 коп. пені, 263 грн. 79 коп. 3% річних та 5 989 грн. 25 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 14.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження, справу призначено до слухання на 24.09.2015р.

Ухвалою суду від 24.09.2015р. розгляд справи відкладено на 13.10.2015р..

Представник відповідача в судові засідання 24.09.2015р. та 13.10.2015р. не зявився. Проте, до господарського суду Рівненської області повернулись поштові відправлення, якими відповідачу за адресою: 33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 112М, було направлено ухвали 14.09.2015р., 24.09.2015р. з довідкою відділення підприємства звязку: «Фірма по даній адресі не значиться» та «Фірма вибула» (а.с.18-20, 44-46).

Разом з тим, з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23.09.2015р. вбачається, що місцезнаходження ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг": 33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 112М.

Відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Отже, за змістом вищезазначеної норми відповідач завчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату та час судових засідань, крім того, останньому надавалося достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, письмових пояснень та додаткових документів.

Така сама правова позиція знайшла своє відображення в пункті 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» яким роз'яснено, що за змістом цієї норми (статті 64 ГПК України), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалою суду від 13.10.2015р. розгляд справи відкладено на 27.10.2015р..

27.10.2015р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав клопотання про припинення провадження у справі частині заявлених позовних вимог, в якому останній зазначив, що відповідач здійснив оплату суми заборгованості у розмірі 13 600 грн. 12 коп. Клопотання відповідача прийнято судом до розгляду.

Також, 27.10.2015р. позивач, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подав заяву у якій просив суд стягнути з відповідача 3 347 грн. 34 коп. пені, 263 грн. 79 коп. 3% річних та 5 989 грн. 25 коп. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 27.10.2015р. представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, вказаних у позовній заяві та з урахуванням клопотання про припинення провадження у справі та заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 27.10.2015р. не зявився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50).

Суд вбачає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду позовної заяви без участі представника відповідача відповідно до статті 75 ГПК України.

В результаті розгляду матеріалів справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.12.2014р. Спільне підприємство "Мехагробуд" (надалі Підрядник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" (надалі Замовник) уклали договір про надання послуг машинами і механізмами №44 (а.с. 9).

Крім того, 02.01.2015р. Спільне підприємство "Мехагробуд" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" уклали договір про надання послуг машинами і механізмами №9 (а.с. 10).

У відповідності до п. 1.1. Договорів, на основі заявки "Замовника" в установленій формі "Підрядник" виділяє на послуги у розпорядження "Замовника" механізми для виконання будівельних та навантажувально-розвантажувальних робіт.

Згідно з п. 3.1. Договорів, вартість робіт вираховується за фактично відпрацьованою кількістю машино-годин згідно змінних рапортів по планово розрахункових цінах, виходячи з ринкових умов і в залежності від зміни ціноутворюючих, планово-розрахункові ціни можуть змінюватися.

Відповідно до п. 3.3. Договорів, "Замовник" здійснює розрахунок за надані "Підрядником" послуги у безготівковій формі на підставі предявлених розрахунків і актів виконаних робіт на протязі 10 днів з моменту їх отримання.

У відповідності до п. 4.1. Договорів, за прострочення оплати послуг, наданих за цими договорами "Замовник" сплачує "Підряднику" пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми належної до оплати, за кожен день прострочення платежу.

Вищевказані Договори підписано уповноваженими представниками, скріплено відбитками печаток сторін.

Вбачається, що на виконання умов Договорів, підрядником були надані замовникові послуги автокрана на загальну суму 15 600 грн. 12 коп., що стверджується наявними в матеріалах справи актом приймання виконаних робіт №45 від 31.12.2014р. на суму 10 800 грн. 02 коп. та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №15 від 26.01.2015р. на суму 4 800 грн. 10 коп., підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим їх печатками (а.с.11-12).

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" здійснило оплату наданих послуг несвоєчасно та не в повному обсязі всього сплачено 2 000 грн. 00 коп., що стверджується банківською випискою (а.с 14).

Пропозиція сплатити 13 600 грн. 12 коп. заборгованості за договорами, яка вбачається з претензії позивача №28 від 06.08.2015р. залишена відповідачем без відповіді та задоволення (а.с. 13).

На підставі п. 4.1. Договорів, з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 3 347 грн. 34 коп., 3% річних в розмірі 263 грн. 79 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 5 989 грн. 25 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України), субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір є обовязковим для виконання сторонами.(ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.(ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 13 600 грн. 12 коп. є обґрунтованими.

Однак, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 13 600 грн. 12 коп. заборгованості, що підтверджується банківською випискою з рахунку копія, якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за послуги перевезення, суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в звязку з відсутністю предмету спору.

Крім того, позивачем за неналежне виконання умов договору в частині проведення розрахунків, на підставі п. 4.1. Договорів та ст. 625 ЦК України нараховано 3 347 грн. 34 коп. пені, 263 грн. 79 коп. 3% річних та 5 989 грн. 25 коп. інфляційних втрат (розрахунок а.с. 3-4).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Перевіривши розрахунок позовних вимог, судом встановлено, що пеня нарахована на фактичну суму заборгованості по кожному акту приймання виконаних робіт окремо та з урахуванням часткової оплати заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за періоди, що не перевищують шість місяців від дати прострочення зобов'язання. При цьому, судом встановлено, що розмір пені становить 3 897 грн. 70 коп., однак враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд задовольняє заявлену позивачем вимогу про стягнення 3 347 грн. 34 коп. пені.

Як визначено ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 263 грн. 79 коп. та 5 989 грн. 25 коп. інфляційних втрат.

При цьому, судом встановлено, що 3% річних та інфляційних втрат нарахована на фактичну суму заборгованості по кожному акту приймання виконаних робіт окремо та з урахуванням часткової оплати заборгованості. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, суд вважає, що задоволенню підлягає 262 грн. 00 коп. 3% річних та 5 987 грн. 65 коп. інфляційних втрат.

У частині стягнення з відповідача 01 грн. 79 коп. 3% річних та 01 грн. 60 коп. - інфляційних втрат суд відмовляє.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам згідно з ч.1 ст.49 ГПК України в сумі 1 217 грн. 57 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрбудреммонтаж інжиніринг" (33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 112М, ) на користь Спільного підприємства "Мехагробуд" (33001, м. Рівне, вул. Нижньодворецька, буд. 31, ) 3 347 (три тисячі триста сорок сім) грн. 34 коп. пені, 262 (двісті шістдесят дві) грн. 00 коп. 3% річних, 5 987 (пять тисяч девятсот вісімдесят сім) грн. 65 коп. інфляційних втрат та 1 217 (одна тисяча двісті сімнадцять) грн. 57 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні позову в частині стягнення 01 грн. 79 коп. 3% річних та 01 грн. 60 коп. - інфляційних втрат відмовити.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 13 600 (тринадцять тисяч шістсот) грн. 12 коп.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення підписане суддею 28 жовтня 2015р..

Суддя Горплюк А.М.