ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2015 р.Справа № 922/5596/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія Агро", с.Розбишівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Експорт ЛЛС", м. Харків
про стягнення коштів у сумі 400000,00 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, дов. б/н від 10.09.2015 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Вікторія Агро - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Агротрейд Експорт ЛЛС про стягнення 400000,00 грн. Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 6000,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань за договором № ПК-02/1502-12 від 12.02.2015 р. щодо оплати вартості отриманого товару.

В судове засідання 27.10.2015 р. зявився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні 27.10.2015 р. не скористався, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки в судове засідання не повідомив, хоча про розгляд справи судом був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштових відправлень арк.с. 20, 41).

Враховуючи ненадання відповідачем неодноразово витребуваного ухвалами суду відзиву на позовну заяву, з метою недопущення безпідставного затягування даного судового процесу, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

12 лютого 2015 року між позивачем (як постачальником) та відповідачем (як покупцем) було укладено договір поставки № ПК-02/1502-12 (далі договір поставки).

Відповідно до п. 1.1 договору поставки постачальник зобов'язується передати у встановлений договором термін товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

В п. 1.2 договору поставки сторони домовились, що товаром за договором є сільськогосподарська продукція, визначена у видаткових накладних та/або у специфікаціях за Договором (далі по тексту - «Товар»).

Згідно з п. 2.1 договору поставки найменування і асортимент поставленого товару визначається за видатковими накладними або специфікаціями до договору.

Загальна кількість товару, що поставляється за договром визначається шляхом підсумовування кількості товару, зазначеного у видаткових накладних або специфікаціях (п. 2.2 договору поставки).

02 березня 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв обумовлений договором поставки товар на загальну суму 3300000,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 5 від 02.03.2015 р. та довіреністю № 11 від 02.03.2015 р. (арк.с. 13, 14).

Відповідно до п. 4.1 договору поставки загальна вартість договору визначається шляхом підсумовування вартості товару, яка вказана у видаткових накладних або специфікаціях, підписаних покупцем.

В пункті 4.2 договору поставки сторони дійшли згоди, що ціна за одиницю товару, загальна вартість партії товару вказуються у видаткових накладних або специфікаціях до даного договору.

Згідно з п. 4.3 договору поставки оплата кожної партії товару здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 4.4 договору поставки сторони передбачили, що спосіб оплати товару покупцем: безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника. У призначенні платежу має бути вказаний цей договір і відповідний рахунок-фактура.

09 вересня 2015 року відповідач частково розрахувався з позивачем за отриманий згідно договору поставки товар, сплативши за нього 2900000,00 грн.

Позивач стверджує, що решту вартості поставленого товару відповідач не сплатив, що призвело до виникнення заборгованості за договором поставки в сумі 400000,00 грн. та зумовило звернення з позовом у даній справі до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору поставки 02.03.2015 р. позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3300000,00 грн. (видаткова накладна № 5 від 02.03.2015 р. та довіреність № 11 від 02.03.2015 р., арк.с. 13, 14). Факт прийняття відповідного товару без зауважень не заперечується та не спростовується відповідачем.

Згідно положень ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договором поставки сторони домовились, що оплата кожної партії товару здійснюється на умовах відстрочки платежу протягом 3-х (трьох) банківських днів з моменту поставки товару (п. 4.3 договору поставки).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 ЦК України).

Таким чином, строк оплати поставленого позивачем відповідачу товару згідно видаткової накладної № 5 від 02.03.2015 р. на суму 3300000,00 грн. наступав 05.03.2015 р.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що відповідач частково розрахувався за отриманий згідно договору поставки товар, сплативши за нього 2900000,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про оплату отриманого товару в більшій частині або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобовязань за договором поставки на суму 400000,00 грн., а отже позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 400000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст.49 ГПК України. Відповідно до даної норми судові витрати при задоволенні позовних вимог покладаються на відповідача. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 6000,00 грн.

З огляду на наведене, відповідно ст.ст. 253-255, 526, 610, 612, 692, 712 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротрейд Експорт ЛЛС» (61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, оф. 805, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікторія Агро» (37330, Полтавська область, с. Розбишівка, вул. Леніна, 3, ) заборгованість в сумі 400000,00 грн., судовий збір в сумі 6000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_2