РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/24976/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Вегаком" м. Києва

до Комунального підприємства "Вітряні гори Подільського району м. Києва"

про стягнення боргу, неустойки, відшкодування збитків, ціна позову 104447,08 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: Шевченко В.І.,

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у вересні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Вегаком" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між ним та відповідачем були укладені договори поставки №№ 1 від 3 січня 2013 р. та 2 від 17 січня 2014 р., згідно з якими він зобов'язався передати відповідачу товар, а останній - прийняти та оплатити його вартість.

Всупереч умов указаних договорів відповідач частково оплатив одержаний товар, заборгувавши йому за першим договором 63567,92 грн., другим - 49363,98 грн.

Також зазначав, що з метою врегулювання погашення заборгованості за вказаними договорами поставки між сторонами було укладено два договори про реструктуризацію заборгованості № 50/704 від 11 листопада 2013 р. та № 4 від 25 лютого 2015 р.

Всупереч умов указаних договорів про реструктуризацію заборгованості останній прострочив сплату передбачену цими договорами сум, заборгувавши йому станом на 11 листопада 2013 р. за договором № 50/704 від 11 листопада 2013 р. 31320,22 грн., станом на 25 лютого 2015 р. за договором № 4 від 25 лютого 2015 р. - 49363,98 грн.

Також зазначав, що внаслідок прострочення сплати заборгованості передбаченої договором про реструктуризацію № 4 від 25 лютого 2015 р. він на підставі п. 6.5 договору відмовився від цього договору.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 80684,20 грн. боргу, борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення 20000 грн., 3762,88 грн. передбаченого п. 3.2 договорами штрафу, а також понесені ним по справі судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений у встановленому порядку.

Справа відповідно до вимог ст. 75 ГПК України розглядається за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що між сторонами по справі були укладені договори поставки № 1 від 3 січня 2013 р. та № 2 від 17 січня 2014 р., згідно з умовами яких позивач зобов'язався передати відповідачу товар в асортименті, кількості та за цінами відповідно до заявок та рахунків-фактур, які є невід'ємними частинами договору, а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного товару на умовах договору.

Поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи видатковими накладними №№ №№ РН-0000080, РН-0000082 від 16 квітня 2013 р., РН-0000085 від 17 квітня 2013 р., РН-0000088 від 18 квітня 2013 р., РН-0000093, 0000094, 0000095 від 24 квітня 2013 р., РН-0000099 від 25 квітня 2013 р., РН-0000110, РН-0000111, РН-0000112 від 22 травня 2013 р., РН-0000117, РН-0000118, РН-0000119 від 27 травня 2013 р., РН-0000120 від 28 травня 2013 р., РН-0000127 від 4 червня 2013 р., РН-0000126, РН-0000128 від 5 червня 2013 р., від 3 січня 2013 р. та №№ РН-0000004 від 20 січня 2014 р., РН-0000009 від 24 січня 2014 р., РН-0000011, РН-0000012 від 29 січня 2014 р., РН-0000015, РН-0000016 від 6 лютого 2014 р., РН-0000032 від 20 березня 2014 р., РН-0000054 від 14 травня 2014р., РН-0000062, РН-0000063 від 3 червня 2014 р., РН-0000064 від 4 червня 2014 р., РН-0000074 від 23 червня 2014 р., РН-0000077 від 1 липня 2014 р., РН-0000082 від 14 липня 2014 р., РН-0000083, РН-0000085 від 1 серпня 2014 р., РН-0000091 від 12 серпня 2014 р., РН-0000092, РН-0000094 від 13 серпня 2014 р., РН-0000098, РН-0000099 від 27 серпня 2014 р., РН-0000103, РН-0000105, РН-0000106 від 8 вересня 2014 р., РН-0000111, РН-0000112 від 18 вересня 2014 р., РН-0000113, РН-0000114 від 19 вересня 2014 р., РН-0000115 від 22 вересня 2014 р., РН-0000116 від 25 вересня 2014 р., РН-0000120 від 2 жовтня 2014 р., РН-0000121 від 3 жовтня 2014 р., РН-0000122 від 13 жовтня 2014 р., РН-0000128 від 17 жовтня 2014 р., РН-0000130 від 28 жовтня 2014 р. стверджується факт передачі позивачем відповідачу товару за указаними договорами поставки та заборгованості відповідача по оплаті за одержаний товар за договорами № 1 від 3 січня 2013 р. у розмірі 63567,92 грн. та № 2 від 17 січня 2014 р. - 49363,98 грн.

Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивача, наявними у матеріалах справи копіями вищезгаданих договорів, видатковими накладними.

Також судом встановлено, що з метою врегулювання погашення заборгованості за вказаними договорами поставки між сторонами було укладено два договори про реструктуризацію заборгованості № 50/704 від 11 листопада 2013 р. та № 4 від 25 лютого 2015 р.

За умовами договору про реструктуризацію заборгованості № 4 від 25 лютого 2015 р. відповідач визнав суму боргу за договором поставки № 2 від 17 січня 2014 р. станом на 25 лютого 2015 р. у розмірі 49363,98 грн. та зобов'язався сплатити указану суму протягом 1 березня 2015-26 лютого 2016 років у розмірі по 4113,67 грн. до 26 числа кожного поточного місяця.

Строк дії договору № 4 встановлений з моменту його укладення і діє до 28 лютого 2016 р.

Відповідно до умов п. 6.5 договору про реструктуризацію заборгованості № 4 від 25 лютого 2015 р. постачальник має право розірвати даний договір в односторонньому порядку у випадку порушення боржником умов п. 1.1 договору, щодо порушення строків погашення заборгованості, більше ніж на 3 місяці, про що зобов'язаний письмово попередити боржника.

Доказів належної оплати за договором суду в установлений строк суду не надано.

Листом № 9 від 28 травня 2015 р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, спірний договір про реструктуризацію заборгованості № 4 від 25 лютого 2015 р. є розірваним.

Оскільки договір про реструктуризацію заборгованості № 4 від 25 лютого 2015 р. розірвано, визнана відповідачем заборгованість за цим договором відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України у розмірі 49363,98 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

За умовами договору про реструктуризацію заборгованості № 50/704 від 11 листопада 2013 р. відповідач визнав суму боргу за договором поставки № 1 від 3 січня 2013 р. станом на 11 листопада 2013 р. у розмірі 63567,92 грн. та зобов'язався сплатити указану суму протягом 11 листопада 2013-31 березня 2016 років у розмірі по 2176,30 грн. до 28 числа кожного місяця та протягом 1 -28 квітня 2016 р. - 2175,72 грн.

Строк дії договору № 50/704 встановлений з моменту його укладення і діє до 28 квітня 2016 р.

Доказів припинення в установленому порядку договору про реструктуризацію заборгованості № 50/704 від 11 листопада 2013 р. суду не надано.

Таким чином, враховуючи умови договору реструктуризації заборгованості № 50/704 від 11 листопада 2013 р., яка виникла за договором поставки № 1 від 3 січня 2013 р., позивач вправі вимагати з відповідача сплати належних платежів за період з 11 листопада 2013 до 1 жовтня 2015 р. у загальному розмірі 48878,60 грн.

Поясненнями позивача, частково поданим ним розрахунком, проведеним відповідно до умов спірного договору та вимог чинного законодавства, стверджується факт оплати відповідачем на користь позивача належних за договором № 50/704 від 11 листопада 2013 р. сум у розмірі 33968,20 грн.

Доказів належної оплати за цим договором суду не надано.

З урахуванням встановлених обставин прострочення відповідача, розірвання договору про реструктуризацію заборгованості № 4 від 25 лютого 2015 р., з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 622, 1212 ЦК України підлягає стягненню 49363,98 грн. боргу за договором № 4 від 25 лютого 2015 р., 14910,40 грн. боргу за договором № 50/704 від 11 листопада 2013 р. (48878,60-33968,20), а всього 64274,38 грн. боргу (49363,98+14910,40).

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано доказів набуття права вимагати від відповідача здійснення сплати платежів щодо погашення заборгованості за отриману від постачальника продукцію за договором поставки № 1 від 3 січня 2013 р. достроково, тобто раніше, ніж це передбачено умовами договору про реструктуризацію заборгованості після 1 жовтня 2015 р.

Враховуючи викладене, у позові про стягнення сплати у розмірі 16409,82 грн., строк здійснення яких не настав, на підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України слід відмовити.

Вимоги про стягнення збитків внаслідок інфляції за час прострочення відповідно до вимог ст. 625 ЦК України підлягають частковому задоволенню за договором № 4 від 25 лютого 2015 р. на суму 1221,75 грн. з урахуванням фактичного періоду прострочення та розміру прострочених сум.

Відповідно до умов п. 3.2 договорів у разі порушення боржником умов п. 1.1. договорів, боржник сплачує постачальнику штраф у розмірі 0,01 % від суми заборгованості за кожен день затримки.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання за договором, з нього на користь позивача відповідно до вимог ст.ст. 231, 232 ГК України, ст. 624 ЦК України підлягає стягненню 2097,15 грн. передбаченого п. 3.2 договору № 4 штрафу, 679,91 грн. передбаченого п. 3.2 договору № 50/704 штрафу з урахуванням фактичного періоду прострочення, що мало місце з 1 липня 2014 -1 жовтня 2015 років, а всього 2777,06 грн. штрафу (2097,15+679,91).

Оскільки позов задоволено частково, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Вегаком" м. Києва задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Вітряні гори Подільського району м. Києва" (04123, м. Київ, вул. Межова, 25, код 37333608) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма Вегаком" (04215, м. Київ, проспект Свободи, 32, кв. 14, код 33230554) 64274,38 грн. боргу, 1221,75 грн. грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 2777,06 грн. штрафу, 1024,09 грн. витрат по оплаті судового збору.

У позові в іншій частині відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар