РІШЕННЯ

27 жовтня 2015 року Справа № 913/728/15

Провадження № 24/913/728/15

За позовом Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання", м. Луганськ

про стягнення 89815 грн. 41 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Рябцева О.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Гудей Н.Ф.

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю від 14.01.2015 № 20/85;

від відповідача ОСОБА_2 провідний юрисконсульт групи правового забезпечення Старобільського району електричних мереж, довіреність від 08.07.2015 № 149.

Комунальне підприємство "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради 28.08.2015 (згідно поштового штемпелю) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" про стягнення заборгованості за спільне використання технологічних електричних мереж за договором від 01.10.2010 № ДСВ 16 в сумі 77004 грн. 03 коп., пені в сумі 1876 грн. 21 коп., 3% річних в сумі 734 грн. 50 коп., інфляційних втрат в сумі 10200 грн. 67 коп., всього 89815 грн. 41 коп.

На обґрунтування заявленої вимоги позивач вказує, що за договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.10.2010 № ДСВ 16 надав відповідачу послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного користування на суму 78164 грн. 03 коп., за які відповідач розрахувався частково на суму 1160 грн. 00 коп., залишок заборгованості складає 77004 грн. 03 коп. За прострочення грошового зобовязання відповідачу нараховано відповідно до п.п. 8.2.1 договору пеню в сумі 1876 грн. 21 коп., а відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3% річних в сумі 734 грн. 50 коп. та інфляційні втрати в сумі 10200 грн. 67 коп.

Ухвалою суду від 03.09.2015 порушено провадження у справі № 913/728/15, призначено справу до розгляду на 06.10.2015 та витребувано у сторін документи по суті спору.

Відповідач відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав. Представник відповідача у судовому засіданні 06.10.2015 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Позивач заявою від 02.10.2015 № 20/3290 просив зменшити розмір позовних вимог до 89815 грн. 41 коп., у звязку з тим, що у тексті позовної заяви була допущена описка. Дана заява задоволена. Нова ціна позову становить 89815 грн. 41 коп.

Ухвалою суду від 06.10.2015 розгляд справи відкладено на 27.10.2015, у звязку з ненаданням відзиву на позовну заяви і витребуваних документів.

У судове засідання 27.10.2015 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким відповідач вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 140 грн. 02 коп. відповідач вважає нарахованими безпідставно, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку не враховано п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань". Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 1876 грн. 21 коп., то відповідач не заперечує проти її нарахування, але просить суд відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України зменшити розмір заявленої до стягнення пені. Крім того, представник відповідача усно у судовому засіданні підтвердив наявність заборгованості в сумі 77004 грн. 03 коп.

Заявляючи клопотання про зменшення розміру пені відповідач посилається на наявність заборгованості перед ДП "Енергоринок" за придбану електричну енергію в сумі НОМЕР_1 грн. 21 коп., яка виникла у звязку з неналежними розрахунками споживачів за отримані ними послуги. Також, у відповідача обліковується дебіторська заборгованість споживачів побутового та юридичного секторів в сумі НОМЕР_2 грн. 61 коп. Крім того, у звязку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області велика кількість підприємств змушена призупинити свою господарську діяльність. Адміністративні будівлі товариства, в яких знаходяться серверне обладнання з програмним забезпеченням та базами даних, захоплені озброєними людьми. На підтвердження настання несприятливих умов господарювання товариство звернулось до Торгово-промислової палати України, яка сертифікатами від 30.09.2014 № 691 та № 692 засвідчила настання форс-мажорних обставин, які стосуються справляння строків для подання податкових декларацій, дата настання форс-мажорних обставин для товариства з 12 серпня 2014 року, дата закінчення не встановлена. Наявність скрутного фінансового та матеріального становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" є основними причинами невиконання підприємством зобовязань за договором від 01.10.2010 № ДСВ 16.

Оцінивши надані докази і доводи сторін, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 01.10.2010 між Комунальним підприємством "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" в особі Рубіжанського району електричних мереж укладено договір № ДСВ 16 про спільне використання технологічних електричних мереж.

Згідно п. 1.1 договору власник (позивач) зобовязався надавати послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання для забезпечення технічної можливості передачі (транзиту) електричної енергії в точки приєднання електроустановок користувача (відповідача) або інших субєктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує користувач, а користувач зобовязався своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4.1 договору відповідач зобовязався здійснювати оплату за послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання, належних власникові, в строк, встановлений договором.

За умовами п. 7.1 договору розрахунковим вважається період з 01 числа наступного місяця.

У відповідності до п. 7.3 договору оплата відповідачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на підставі рахунку, виставленого позивачем відповідачу. Позивач виставляє рахунок після підписання сторонами акта про обсяг переданої електричної енергії та акта прийому-здачі наданих послуг. Відповідач сплачує рахунок протягом десяти днів, починаючи з дня його отримання від позивача.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з утримання технологічних електричних мереж спільного використання за період з вересня 2012 року по липень 2015 року включно на загальну суму 78164 грн. 03 коп., що підтверджується актами про обсяг переданої електричної енергії та актами прийому-здачі наданих послуг. Крім того, факт надання послуг підтверджується рахунками, виставленими позивачем, які надсилались відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням. Проти отримання рахунків відповідач не заперечив.

Відповідач за отримані послуги розрахувався частково на суму 1160 грн. 00 коп., залишок заборгованості складає 77004 грн. 03 коп., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Доказів сплати боргу на час прийняття рішення відповідачем не надано.

Згідно п.п. 8.2.1 договору за невнесення платежів, передбачених п. 4.1 договору, з порушенням терміну, визначеного п. 7.3 договору, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Відповідно до умов договору позивачем нараховано пеню за зобовязаннями з серпня 2014 року по липень 2015 року в сумі 1876 грн. 21 коп. за загальний період з 19.09.2014 по 26.08.2015.

Відповідачу відповідно до ст. 625 ЦК України за зобовязаннями з січня 2014 року по липень 2015 року нараховано 3% річних в сумі 734 грн. 50 коп. за загальний період з 08.04.2014 по 26.08.2015 та інфляційні втрати за вказаними зобовязаннями в сумі 10200 грн. 67 коп. за період з квітня 2014 року по липень 2015 року включно.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 ГК України.

У відповідності з п. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Наявність заборгованості підтверджена матеріалами справи і визнана відповідачем, у звязку з чим борг в сумі 77004 грн. 03 коп. підлягає стягненню.

Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Позивачем в розрахунку пені за зобовязаннями серпня, жовтня-грудня 2014 року, січня-червня 2015 року невірно визначено початок прострочення грошового зобовязання, оскільки відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Період прострочення грошового зобовязання за зобовязаннями:

- серпня 2014 року становить з 20.09.2014 по 20.03.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 09.09.2014, десять днів на оплату спливає 19.09.2014);

- жовтня 2014 року становить з 29.11.2014 по 29.05.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 18.11.2014, десять днів на оплату спливає 28.11.2014);

- листопада 2014 року становить з 27.12.2014 по 26.06.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 16.12.2014, десять днів на оплату спливає 26.12.2014);

- грудня 2014 року становить з 24.01.2015 по 24.07.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 13.01.2015, десять днів на оплату спливає 23.01.2015);

- січня-червня 2015 року становить з 08.08.2015 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 28.07.2015, десять днів на оплату спливає 07.08.2015).

Враховуючи викладене, до стягнення підлягає пеня за загальний період з 20.09.2014 по 26.08.2015 в сумі 1876 грн. 21 коп., яка заявлена позивачем до стягнення.

Втім, суд розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, суд задовольняє його, зменшуючи заявлену до стягнення суму на 50%, з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання. Статтею 233 ГК України також передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідач на обґрунтування свого скрутного фінансового та матеріального становища вказує наявність кредиторської заборгованості за придбану електричну енергію в сумі НОМЕР_1 грн. 21 коп. та дебіторської заборгованості споживачів в загальній суму НОМЕР_2 грн. 61 коп. Також посилається на наявність форс-мажорних обставин.

Враховуюче викладене, господарський суд зменшує розмір пені на 50%, тому розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 938 грн. 11 коп.

Згідно п. 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем в розрахунку 3% річних за зобовязаннями лютого, квітня, серпня, жовтня-грудня 2014 року, січня-червня 2015 року невірно визначено початок прострочення грошового зобовязання, оскільки відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Період прострочення грошового зобовязання за зобовязаннями:

- лютого 2014 року становить з 05.04.2014 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 09.09.2014, десять днів на оплату спливає 19.09.2014);

- квітня 2014 року становить з 24.05.2014 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 13.05.2014, десять днів на оплату спливає 23.05.2014);

- серпня 2014 року становить з 20.09.2014 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 09.09.2014, десять днів на оплату спливає 19.09.2014);

- жовтня 2014 року становить з 29.11.2014 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 18.11.2014, десять днів на оплату спливає 28.11.2014);

- листопада 2014 року становить з 27.12.2014 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 16.12.2014, десять днів на оплату спливає 26.12.2014);

- грудня 2014 року становить з 24.01.2015 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 13.01.2015, десять днів на оплату спливає 23.01.2015);

- січня-червня 2015 року становить з 08.08.2015 по 26.08.2015 (дата отримання відповідачем рахунку 28.07.2015, десять днів на оплату спливає 07.08.2015).

Враховуючи викладене, до стягнення підлягають 3% річних за загальний період з 08.04.2014 по 26.08.2015 в сумі 733 грн. 04 коп. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 1 грн. 46 коп. слід відмовити.

Водночас, при обчисленні втрат від інфляції позивачем не враховано, що індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Державною службою статистики України і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат.

Як зазначено у пункті 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення,починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

А тому інфляційні втрати за порушення грошового зобовязання, з урахуванням заявленого позивачем періоду прострочення, обчислюються наступним чином:

- за зобовязаннями січня 2014 року на суму 2121 грн. 60 коп. зі строком оплати 07.04.2014 з травня 2014 року по липень 2015 року включно;

- за зобовязаннями лютого 2014 року на суму 2121 грн. 60 коп. зі строком оплати 04.04.2014 з травня 2014 року по липень 2015 року включно;

- за зобовязаннями березня 2014 року на суму 2121 грн. 60 коп. зі строком оплати 21.04.2014 з травня 2014 року по липень 2015 року включно.

Інфляційні втрати за цей період прострочення становлять 3246 грн. 06 коп. (1082 грн. 02 коп. за кожний період) та підлягають до стягнення.

Інфляційні втрати за прострочення грошових зобовязань за зобовязаннями квітня 2014 року червня 2015 року включно підлягають задоволенню в заявленій позивачем сумі.

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в сумі 140 грн. 02 коп. слід відмовити.

Всього підлягає стягненню 88735 грн. 83 коп., у тому числі: заборгованість в сумі 77004 грн. 03 коп., пеня в сумі 938 грн. 11 коп., 3% річних в сумі 733 грн. 04 коп., інфляційні втрати в сумі 10060 грн. 65 коп.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1824 грн. 12 коп.

У судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, п. 3 ст. 83, ст.ст. 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання" про стягнення 89815 грн. 41 коп. задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне обєднання", юридична адреса: м. Луганськ, кв. Гайового, 35а, фактична адреса: Луганська область, м. Старобільськ, вул. Горького, 123, ідентифікаційний код 31443937 на користь Комунального підприємства "Рубіжанське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Рубіжанської міської ради, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Менделєєва, 49, ідентифікаційний код 32026192 заборгованість в сумі 77004 грн. 03 коп., пеню в сумі 938 грн. 11 коп., 3% річних в сумі 733 грн. 04 коп., інфляційні втрати в сумі 10060 грн. 65 коп., судовий збір в сумі 1824 грн. 12 коп., видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені в сумі 938 грн. 10 коп., зменшеної в порядку п. 3 ст. 83 ГПК України, відмовити.

4.У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 1 грн. 46 коп. та інфляційних втрат в сумі 140 грн. 02 коп. відмовити.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

6.Повне рішення складено і підписано - 02.11.2015.

Суддя О.В.Рябцева