РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015Справа №910/24891/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»

про стягнення 19591,29 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Самборська Ю.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ТДВ «Альянс Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 19591,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.03.2015, по пр. Повітрофлотсьмому, 77, у м. Києві, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. АА0521КН, Кашковалом К.І., сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА.

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Ніссан» - ТОВ «Бейо Україна» (страхувальник) договору добровільного страхування наземного транспорту № MOD (2501.00).4511 від 16.05.2014, виплатив власнику пошкодженого страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 20091,29 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. АА0521КН, було застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Україна», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 19591,29 грн., з урахуванням розміру франшизи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.05.2014 між ТОВ «Альянс Україна» (страховик) та ТОВ «Бейо Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № MOD (2501.00).4511, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 60465558, 27.03.2015, по пр. Повітрофлотсьмому, 77, у м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. АА0521КН, під керуванням Кашковала К.І., та автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, під керуванням Сольського І.А., внаслідок якої пошкоджено вказані транспортні засоби.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 10.04.2015 по справі № 760/6361/15-п, Кашковала К.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № MOD (2501.00).4511 від 16.05.2014, на підставі страхового акту № 6-15 від 23.04.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Ніссан» в розмірі 20091,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4084 від 24.04.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку СТО - ТОВ «Автоальянс Київ» № 02185 від 06.04.2015, згідно з яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, становить 20091,29 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина водія автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. АА0521КН, Кашковала К.І., у скоєнні вказаної ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Згідно з довідкою МТСБУ, наданою позивачем, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ГАЗ», д.н.з. АА0521КН, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4457393 у ПрАТ СК «Україна», діючим на момент ДТП (27.03.2015). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн, розмір франшизи - 500 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № MOD (2501.00).4511 від 16.05.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач звертався до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (вих. № Н-573/06 від 11.06.2015), проте відповідач вказану заяву залишив без відповіді та задоволення.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягає стягненню виплачене останнім страхове відшкодування.

В той же час, суд вважає за належне зазначити таке.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Довіра», за замовленням позивача, було проведено автотоварознавче дослідження автомобіля марки «Ніссан», д.н.з. АА3662МА, з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу.

За результатами проведення дослідження складено звіт (вих. № 11395 від 14.04.2015), у якому визначено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складає 14182,74 грн. При цьому, експертом при розрахунку застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який дорівнює 0,5326, внаслідок наявності на транспортному засобі не усунених пошкоджень та деформації.

Позивач, в свою чергу, при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування, не застосував коефіцієнт фізичного зносу.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги положення ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в розмірі, визначеному на підставі звіту про визначення вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 13682,72 грн. виплаченого страхового відшкодування (14182,72 грн. - 500 грн. франшизи).

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, 42-Г; ідентифікаційний код 30636550) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21-Г; ідентифікаційний код 32253696) страхове відшкодування в сумі 13682 (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 850 (вісімсот п'ятдесят) грн. 66 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко