ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015р. Справа№ 914/3133/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», м. Київ

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна», м. Львів

про: відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) в сумі 28 132,18 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_1 - дов. №70 від 02.01.2015 року.

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» заявлено позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) в сумі 28 132,18 грн. Ухвалою господарського суду Львівської області від 04.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.09.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування платіжним дорученням №14013 від 23.07.2015 р. на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1505-14-00163, предметом якого є страхування засобу Mazda CX-5 державний реєстраційний №ВН 0372 ЕН. У звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Газ» д.н. №ВН0156АА, яким керував винний у ДТП ОСОБА_2, що відбулась 02.07.2015 р., застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Граве Україна», позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування 28 132,18 грн. і витрати понесені на сплату судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

В судове засідання 26.10.2015 р. представник позивача не зявився, 15.10.2014 р. до господарського суду Львівської області надійшла від представника позивача заява про розгляд справи без його участі. Зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити. Вимоги ухвали суду позивач виконав.

В судове засідання 26.10.2015 р. представник відповідача зявився, відзив на позов не подав, у вирішенні спору покладається на розсуд суду, вимоги ухвали суду виконав частково.

В судовому засіданні 26.10.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

14.08.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (страховик, позивач по справі) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-1505-14-00163 (далі договір). предметом якого є страхування транспортного засобу Mazda CX-5 державний реєстраційний №ВН 0372 ЕН.

02.07.2015 р. у м. Одесі, на вул. Левітана (119А) мала місце дорожньо-транспортна пригода (надалі-ДТП) за участю транспортного засобу «МАН» державний реєстраційний № НОМЕР_1, з напівпричепом Mazda CX-5 державний реєстраційний №ВН 0372 ЕН, яким керував водій ОСОБА_3 та транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний №ВН 0156 АА під керуванням ОСОБА_2.

У результаті даного зіткнення транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний №ВН 0156 АА під керуванням ОСОБА_2, спричинено технічні пошкодження автомобілю НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3.

Згідно довідки ДАІ №67395602 від 18.08.2015 р., дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що порушення: ОСОБА_2 не вибравши безпечної дистанції, - а безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_3.

Постановою Балтського районного суду Одеської області від 18.08.2015 р. у справі №493/1521/15-п, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

03.07.2015 р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав усі необхідні документи.

22.07.2015 р. позивачем на підставі рахунку №СЧ-342327 від 06.07.2015 р. та звіту №07-020 від 16.07.2015 року було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, згідно якого сума страхового відшкодування становить 28 632,18грн. (копія міститься в матеріалах справи).

23.07.2015 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 28 632,18грн., що підтверджується платіжним дорученням №14013 від 23.07.2015 р.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний №ВН 0156 АА застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна» згідно полісу №АІ/7125388.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями спеціального Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором (полісом) страхування.

Таким чином, у позивача виникло право регресної вимоги на суму 28 632,18грн. до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна».

Доказів відшкодування шкоди на день прийняття рішення сторонами не подано, заборгованість не заперечено представником відповідача в судовому засіданні.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України обєкти страхування, види обовязкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України Про страхування здійснення страхувальником виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України Про страхування та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки позивач у визначеному законом порядку виплатив страхувальнику згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 14.08.2014 р. №28-1505-14-00163 страхове відшкодування у сумі 28 632,18грн., що підтверджується платіжним дорученням №14013 від 23.07.2015 року, до нього відповідно до ст.27 Закону України Про страхування та статті 993 ЦК України перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у даному випадку до ОСОБА_2 Аналогічна правова позиція висловлюється і Вищим господарським судом України (оглядовий лист ВГС України від 14.01.2014р. Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування).

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ГАЗ» державний реєстраційний №ВН 0156 АА, яким керував винуватець ДТП ОСОБА_2, була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Граве Україна», а тому остання є належним відповідачем у справі.

При прийнятті рішення суд також бере до уваги пояснення представника відповідача.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Оскільки, згідно з витягу з бази МТСБУ Договір цивільно правової відповідальності, укладений між винною особою та відповідачем передбачає франшизи у розмірі 500 (пятсот) гривень, позивач зменшив розмір страхового відшкодування фактично виплаченого страхувальнику позивача до ліміту відповідальності відповідача та на розмір фрашншизи, передбаченого договором №АІ/7125388.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні господарського суду м. Києва у справах №5011-23/6919-2012, №910/808-13, №910/26052, постановах №5011-23/6919-2012, №32/39, постанові Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 року у справі №42/92.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Враховуючи викладене, заявлений до стягнення розмір відшкодування шкоди у сумі 28 132,18 грн. (Поліс № АІ/7125388.), є обґрунтованим, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 25, 27 Закону України Про страхування, ст.ст.3, 12, 33, 34, 43, 49, 82, 85,116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Граве Україна» (адреса: вул. Метрологічна, 2, м. Львів, 79044, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (адреса: вул. Федорова, 32-А, м. Київ, 03038, ідентифікаційний ) 28 132,18 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827,00 грн. витрат понесених на сплату судового збору.

3.Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.10.2015 р.

Cуддя Долінська О.З.