ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2015 р. Справа № 909/883/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Гарант-Сервіс",

вул. Джохара Дудаєва, 1, м. Івано-Франківськ,76000

до відповідача: ОСОБА_1 сільської ради

вул. Польова, 1,с. Угринів, Тисменицький район,

Івано-Франківська область,77423

до відповідача: ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області

вул. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76018

про визнання незаконним (в частині) рішення сільської ради та визнання недійсним (в частині) Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 - адвокат, (довіреність від 11.06.15);

від відповідача ОСОБА_1 сільської ради Тисменицького району: не з'явився;

від відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області: ОСОБА_4 - представник, (довіреність №01-ю-11/922 від 28.08.2015 р.); ОСОБА_5 - представник, (довіреність №01-10-11/305 від 20.10.15).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укр-Гарант-Сервіс" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовною вимогою до ОСОБА_1 сільської ради та до ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області про визнання незаконним (в частині) рішення сільської ради та про визнання недійсним (в частині) Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 10.08.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 17.09.2015 року. Ухвалою суду від 17.09.2015 року відкладено розгляд справи на 06.10.2015 року. Ухвалою суду від 06.10.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 20.10.2015 року. Ухвалою суду від 20.10.2015 року відкладено розгляд справи на 22.10.2015 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити. Представник відповідача ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області проти позову заперечив згідно підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача ОСОБА_1 сільської ради в судове засідання жодного разу не з'явився, причини такої неявки суду не повідомив. З приводу цього варто вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив таке.

У своїй позовні заяві позивач вказує на те, що згідно Державного акту серії ІФ №066810 за товариством з обмеженою відповідальністю "Укр-Гарант-Сервіс" зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,30 га, яка знаходиться в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області по Калуській трасі - згідно плану земельної ділянки, вказаному в Державному акті.

Вказана земельна ділянка була придбана ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" на підставі договору купівлі-продажу з ОСОБА_1 сільською радою, нотаріально посвідченого 08.06.2005 року приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за №1638, кадастровий номер даної земельної ділянки :17:197:0001. Земельна ділянка була надана для будівництва автогазозаправної станції та пункту обслуговування автомобілів, відповідно земельна ділянка буда відведена в натурі у відповідних межах та площі.

За словами позивача, 18.09.2008 року ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" придбало у ОСОБА_8 згідно нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Тисменицького районного нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за №4097, земельну ділянку площею 0,14 га в с. Угринів, кадастровий номер :17:197:0002. Вказана земельна ділянка знаходиться поряд (межує) з раніше придбаною земельною ділянкою 0,30 га, також відведена в натурі.

Позивач стверджує, що на земельній ділянці площею 0,30 га ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" було збудовано приміщення автомобільного газозаправочного пункту - с. Угринів, Калуське шосе, 28 Тисменицького району, яке належить товариству на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності від 22.06.2006 року та витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно від 22.06.2006 року, реєстр №15161542.

Відповідно до позовної заяви в подальшому позивач звернувся у відділ Держземагентства в Тисменицькому районі за отриманням витягу з Державного земельного кадастру на обидві земельні ділянки, на що була отримана відмова. Згідно листа Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області від 03.12.2014 року №4044/07/55 дана земельна ділянка площею 18,13941 га була передана Державній службі автомобільних доріг України в Івано-Франківській області рішенням ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року б/н в межах села Угринів для обслуговування автомобільної дороги Н-09 Мукачево-Івано-Франківськ-Рогатин-Львів. Крім того, у вказаному листі зазначено, що згідно виготовленої технічної документації з відновлення меж земельної ділянки з кадастровим номером :17:197:0001, площа перекриття із земельною ділянкою :17:199:0454, що перебуває в постійному користуванні служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області становить - 0,1453 га.

Позивач вважає, що ОСОБА_1 сільською радою при постановленні рішення від 05.07.2012 року про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 Автомобільних доріг без погодження меж з ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс", а також без відведення її в натурі було порушено норми вимог земельного та цивільного законодавства та порушено право власності позивача на земельну ділянку.

З огляду на викладене, позивач просить суд: 1) визнати незаконним рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року про передачу в постійне користування ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області земельної ділянки в частині земельної ділянки площею 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс", що належить останньому згідно Державного акту на право власності ІФ№066810 зареєстрованим за №06 від 08.07.2005 року; 2) визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківської області серії ЯЯ №128382 від 28.11.2012 року, зареєстрованого 28.11.2012 року за №26258000 / кадастровий номер земельної ділянки :17:199:0454 / в частині площі земельної ділянки 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" відповідно до Державного акту на право власності ІФ №066810, зареєстрований за №06 від 08.07.2005 року, кадастровий номер :17:197:0001, площею 0,30 га.

Відповідач ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області проти позовних вимог заперечує, подав суду відзив на позовну заяву №01-10-08/306 від 20.10.2015 року (вх.№16012/15 від 20.10.2015). У своєму відзиві відповідач вказує на те, що автомобільна дорога Н-09 Мукачеве - Львів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.04.2012 року №301 "Про затвердження переліку автомобільних доріг загального користування державного значення" є автомобільною дорогою загального користування загального значення.

Відповідач вказує на те, що земельна ділянка площею 0,30 га включає в себе частину смуги відведення автомобільної дороги загального користування Мукачеве - Львів. Це, за словами позивача, вбачається з експлікації угідь, що міститься в технічній документації по земельно-кадастровій інвентаризації та виготовленню документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками в смузі відчуження автомобільної дороги державного (національного) значення Н-09 Мукачеве - Івано-Франківськ - Рогатин - Львів км 302+749+318+079 на ділянках, що визначені для обслуговування ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області на території Тисменицького району.

Відповідач вказує, що відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської обласної ради депутатів трудящих №337/2 від 17.08.1973 року на загальнодержавних шляхах залишено максимальну ширину смуги відводу - 39 м (тобто по 19,5 м в обидві сторони від осі дороги). На сьогоднішній день частина смуги відведення автомобільної дороги загального користування державного значення Мукачеве - Львів знаходиться у власності приватної організації, що, на думку відповідача, є грубим порушенням ст.7 Закону.

Крім того, за словами відповідача, відведення у 2005 році товариству "Укр-Гарант-Сервіс" вищевказаної земельної ділянки, що межує з автомобільною дорогою державного значення, здійснене без погодження зі ОСОБА_2 автомобільних доріг як власником дороги.

Відповідач стверджує, що посилання позивача на лист головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області від 03.12.2014 року №4044/07/55 не можна вважати належним доказом, що підтверджує факт перекриття земельних ділянок, оскільки з вказаного листа не зрозуміло в якому місці є перекриття земельних ділянок.

Таким чином, відповідач просить суд відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Укр-Гарант-Сервіс" у задоволенні позовних вимог.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку.

Відповідно до п. 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" державні акти про право власності або право постійного користування на земельну ділянку є документами, що посвідчують відповідне право і видаються на підставі рішень Кабінету Міністрів України, обласних, районних, Київської і Севастопольської міських, селищних, сільських рад, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, районної, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій.

У спорах, пов'язаних з правом власності або постійного користування земельними ділянками, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти про право власності чи постійного користування.

Відповідно до пункту 2 роз'яснення Вищого господарського суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2005 року між ОСОБА_1 сільською радою (продавець) та ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продав, а покупець купив земельну ділянку за адресою: с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, по Калуській трасі, розміром 3000 кв. м.

Згодом, 18.09.2008 року, між ОСОБА_8 (продавець) та ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого продавець передав, а покупець прийняв у власність належну ОСОБА_8 земельну ділянку загальною площею 0,1400 га, що розташована в с.Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, кадастровий №:17:197:0002.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ №066810 від 08.07.2005 року, власником земельної ділянки площею 0,3000 га є ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс". Крім того, позивач ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" є власником земельної ділянки площею 0,1400 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №554357 від 26.01.2009 року.

Рішенням Угнинівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 05.07.2012 року, зокрема, передано у постійне користування ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області земельні ділянки площею 18,1394 га для обслуговування дорожнього господарства, що знаходяться в межах с. Угринів Тисменицького району і вказано оформити державні акти, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками. На підставі вказаного рішення було видано Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №128382, відповідно до якого ОСОБА_2 автомобільних доріг України в Івано-Франківській області є постійним користувачем земельної ділянки площею 8,5323 га.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в підтвердження своїх вимог подав суду та посилається у своїх позовних вимогах на такі докази:

1)лист Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області №4044/07/55 від 03.12.2014 року;

2) договір купівлі-продажу від 08.062005 року;

3) договір купівлі-продажу від 18.09.2008 року;

4) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ №066810 від 08.07.2005 року;

5) Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №554357 від 26.01.2009 року;

6) висновок №4/10/15 від 16.10.2015 року;

7) висновок №4/10/15 д від 20.10.2015 року;

8) рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року;

9) Державний акт серії ЯЯ №128382 від 28.12.2012 року.

Оцінюючи подані сторонами докази, в порядку ст.43 ГПК України суд прийшов до висновку про те, що позивач ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" є власником двох земельних ділянок - 0, 3000 га та 0,1400 га. Відповідач ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області є постійним користувачем земельної ділянки площею 8,5323 га. Вказані факти доведені перед судом належними та допустимими доказами.

Проте, суду не доведено такими ж доказами факт перекриття земельної ділянки позивача земельною ділянкою відповідача в розмірі 0,1453 га, як це вказано в позовній заяві. При цьому, суд виходив з того, що лист Головного управління Держземагентства в Івано-Франківській області №4044/07/55 від 03.12.2014 року не є належним і допустимими доказом по справі. Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Факт накладенні земельних ділянок не встановлено також проведеною експертизою, результати якої відображено у висновку №4/10/15 від 16.10.2015 року., в п.5 зазначеного висновку вказано, що факти порушення меж між суміжними землекористувачами ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" та служби автомобільних доріг по вул. Калуське шосе в с. Угринів Івано-Франківської області не виявлено.

Висновком №4/10/15 д від 20.10.2015 року також не встановлено накладення земельних ділянок в розмірі 0,1453 га. Зокрема, в п. 1 вказаного висновку зазначено, що накладанняможе мати місце і становить площу 0,016 га.

Таким чином, позивачем не подано жодного доказу в підтвердження факту накладення земельної ділянки, як в розмірі 0,1453 га, так і будь-якому іншому розмірі. Висновок №4/10/15 д від 20.10.2015 року вказує лише на можливість такого накладення в розмірі 0,016 га.

Разом з тим, позивач просить визнати незаконним рішення та визнати недійсним Державного акту частково в розмірі, що стосується накладення земельної ділянки площею 0,1453 га, не довівши цього факту перед судом, а також не вказав фактичне місцезнаходження такого накладення. Відтак, суду не доведено наявність підстав для визнання незаконним рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування серії ЯЯ№128382 від 28.11.2012 року.

При цьому суд зауважує, що спір розглядався строго в рамках предмету спору а саме: визнання незаконним рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року та визнання недійсним Державного акту на право постійного користування серії ЯЯ№128382 від 28.11.2012 року саме в частині, що стосується накладення земельної ділянки в розмірі 0,1453 га.

Згідно ч.2 ст.21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до пункту 2 роз'яснення Вищого господарського суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" - обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

З урахуванням всіх обставин справи, пояснень сторін, вивченням доказів, які містяться в матеріалах справи, на підставі вимог діючого законодавства - вимога позивача про визнання незаконним рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року про передачу в постійне користування ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області земельної ділянки в частині земельної ділянки площею 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс", що належить останньому згідно Державного акту на право власності ІФ№066810 зареєстрованим за №06 від 08.07.2005 року та про визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківської області серії ЯЯ №128382 від 28.11.2012 року, зареєстрованого 28.11.2012 року за №26258000 / кадастровий номер земельної ділянки :17:199:0454 / в частині площі земельної ділянки 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" відповідно до Державного акту на право власності ІФ №066810, зареєстрований за №06 від 08.07.2005 року, кадастровий номер :17:197:0001, площею 0,30 га - не визнається судом обґрунтованою, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального Кодексу доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В силу ст.49 ГПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.124, 144 Конституції України, ч.2 ст.21 Цивільного кодексу України, ч.1, 10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю "Укр-Гарант-Сервіс" / вул. Джохара Дудаєва, 1, м. Івано-Франківськ, 76000 / до ОСОБА_1 сільської ради / вул. Польова,1, с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, 77423 / та до ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області / вул. Петрушевича, 1, м. Івано-Франківськ, 76018 / про визнання незаконним рішення ОСОБА_1 сільської ради від 05.07.2012 року про передачу в постійне користування ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківській області земельної ділянки в частині земельної ділянки площею 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс", що належить останньому згідно Державного акту на право власності ІФ№066810 зареєстрованим за №06 від 08.07.2005 року та про визнати недійсним Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ОСОБА_2 автомобільних доріг в Івано-Франківської області серії ЯЯ №128382 від 28.11.2012 року, зареєстрованого 28.11.2012 року за №26258000 / кадастровий номер земельної ділянки :17:199:0454 / в частині площі земельної ділянки 0,1453 га, яка юридично накладається на земельну ділянку ОСОБА_6 "Укр-Гарант-Сервіс" відповідно до Державного акту на право власності ІФ №066810, зареєстрований за №06 від 08.07.2005 року, кадастровий номер :17:197:0001, площею 0,30 га - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.15

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ ОСОБА_9 26.10.15