ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" жовтня 2015 р.Справа № 916/1744/15

За позовом: Товариства з обмеженою відпоідальністю "К-2" Інвестмент"

До відповідача: Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про стягнення 1771651,04 грн.

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Шаратов Ю.А.

Зайцев Ю.О.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: Пшенична В.В. довіреність від 28.05.2015р. Кондратьєв В.Ю. довіреність від 09.06.2015р.; Баліцька І.П. довіреність від 28.05.2015р.

від відповідача: Подолян Д.С. довіреність від 01.07.2015р.; Цвігун Н.Ф. довіреність від 24.09.2015р.

У судовому засіданні 22.10.2015р. приймали участь представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: Цвігун Н.Ф. довіреність від 24.09.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 1771651,04 грн., яка складається з суми основної заборгованості 1 317 164,37грн., 3% річних в розмірі 47 347,77грн., інфляційні 407 138,90грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2015р. порушено провадження у справі №916/1744/15.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. призначено справу №916/1744/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Згідно автоматичного розподілу справ господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. на підставі розпорядження керівника апарату суду №782 від 24.06.2015р. справу №916/1744/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., суддя Никифорчук М.І., суддя Шаратов Ю.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.06.2015р прийнято справу №916/1744/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., Никифорчук М.І., суддя Шаратов Ю.А.

22.07.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про призначення судової (економічної) експертизи.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.08.2015р., приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Никифорчук М.І. у відпустці визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді - Панченко О.Л. Шаратов Ю.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.08.2015р. прийнято справу №916/1744/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., суддя Панченко О.Л., суддя Шаратов Ю.А.; колегіальний розгляд справи призначено на 07.10.2015р. о 15:30.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 07.10.2015р. №1506, приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Панченко О.Л. на лікарняному з 01.10.2015р., визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді -Шаратов Ю.А., Зайцев Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. прийнято справу №916/1744/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., суддя Шаратов Ю.А., суддя Зайцев Ю.О.

22.07.2015 року до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК", в порядку ст. 25 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК" в порядку ст. 25 ГПК України по справі №916/1744/15 - задоволено. Здійснено процесуальне правонаступництво по справі №916/1744/15, замінивши Товариство з обмеженою відпоідальністю "Артемсіль регіони-СК" (08600, Київська обл., місто Васильків, вул. Соборна, будинок 70 Код ) на Товариство з обмеженою відпоідальністю "К-2" Інвестмент" (08500, м. Фастів, вул. Червоний шлях, 26 Код )

Представник відповідача у судові засідання з'являвся, але відзив на позовну заяву не надав, у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 22.10.2015р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила.

28 жовтня 2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Покупець) було укладено договір поставки № 135, згідно якого Постачальник зобов'язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити наступний товар: сіль, сіль з протизлежувальною добавкою (Товар).

Пунктом 3.1. Договору від 28.10.2011р. передбачено, що ціна за одиницю товару встановлюється за домовленістю сторін на кожну окрему партію Товару, з урахуванням ринкових цін, умов поставки, термінів розрахунків і фіксується в Додаткових угодах до Договору.

Пунктом 4.3. Договору від 28.10.2011р. передбачено, що розрахунки за отриманий Товар здійснюються протягом 45 (сорок п'ять) календарних днів від дати отримання товару Покупцем. Якщо Покупець не може виконати свої зобов'язання в зв'язку з затриманням фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється після отримання Покупцем коштів на свій поточний рахунок.

Пунктом 4.5 Договору від 28.10.2011р. встановлено, що транспортні витрати, пов'язані з доставкою Товару -залізничним транспортом, Покупець відшкодовує тільки за залізничний тариф.

Позивач зазначає, що у період 2013 - 2014 року позивач здійснив поставку партій товару на загальну суму 2 117 164,37грн., що підтверджується видатковими накладними № РН-0001014 від 25.09.2013р. на суму 33 248,68грн.; № РН-0001015 від 25.09.2013р. на суму 33 248,68грн.; № РН-0001014 від 25.09.2013р. на суму 32405,08грн.; № РН-0001043 від 01.10.2013р. на суму 33787,48грн.; № РН-0001044 від 01.10.2013р. на суму 33 787,48грн.; № РН-0001045 від 01.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001048 від 01.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001049 від 01.10.2013р. на суму 35788,28грн.; № РН-0001050 від 01.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001052 від 01.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001053 від 01.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001060 від 03.10.2013р. на суму 34 195,48грн.; № РН-0001061 від 03.10.2013р. на суму 33 787,48грн.; № РН-0001062 від 03.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001063 від 03.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001064 від 03.10.2013р. на суму 34 195,48грн.; № РН-0001065 від 03.10.2013р. на суму 35788,28грн.; № РН-0001066 від 03.10.2013р. на суму 33343,88грн.; № РН-0001067 від 03.10.2013р. на суму 33787,48грн.; № РН-0001068 від 04.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001069 від 04.10.2013р. на суму 34559,48грн.; № РН-0001070 від 05.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001071 від 05.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001072 від 05.10.2013р. на суму 34 210,28грн.; № РН-0001073 від 05.10.2013р. на суму 33 438,28грн.; № РН-0001074 від 05.10.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001089 від 10.10.2013р. на суму 33787,48грн.; № РН-0001090 від 10.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001100 від 11.10.2013р. на суму 33 149,08грн.; № РН-0001107 від 11.10.2013р. на суму 34605,88грн.; № РН-0001112 від 12.10.2013р. на суму 34195,48грн.; № РН-0001113 від 12.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001118 від 12.10.2013р. на суму 34195,48грн.; № РН-0001119 від 13.10.2013р. на суму 33787,48грн.; № РН-0001121 від 13.10.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001123 від 13.10.2013р. на суму 34559,48грн.; № РН-0001136 від 14.10.2013р. на суму 32957,88грн.; № РН-0001517 від 17.11.2013р. на суму 33438,28грн.; № РН-0001604 від 30.11.2013р. на суму 33149,08грн.; № РН-0001606 від 30.112013р. на суму 35016,28грн.; № РН-0001607 від 30.11.2013р. на суму 32571,88грн.; № РН-0001704 від 09.12.2013р. на суму 32859,88грн.; № РН-0001753 від 11.12.2013р. на суму 33245,88грн.; № РН-0001830 від 26.12.2013р. на суму 34195,20грн.; № РН-0001832 від 26.12.2013р. на суму 35016грн.; № РН-0001833 від 26.12.2013р. на суму 34195,20грн.; № РН-0001834 від 26.12.2013р. на суму 35016грн.; № РН-0001835 від 26.12.2013р. на суму 33438грн.; № РН-0001836 від 26.12.2013р. на суму 34195,20грн.; № РН-0000061 від 30.01.2014р. на суму 33787,48грн.; № РН-0000062 від 30.01.2014р. на суму 33787,48грн.; № РН-0000063 від 30.01.2014р. на суму 33787,48грн.; № РН-0000064 від 30.01.2014р. на суму 33787,48грн.; № РН-0000065 від 30.01.2014р. на суму 33824,28грн.; № РН-0000067 від 31.01.2014р. на суму 33787,48грн.; № РН-0000068 від 31.01.2014р. на суму 33438,28грн.; № РН-0000069 від 31.01.2014р. на суму 34559,48грн.; № РН-0000070 від 31.01.2014р. на суму 32957,88грн.; № РН-0000071 від 31.01.2014р. на суму 33438,28грн.; № РН-0000096 від 08.02.2014р. на суму 32571,88грн.; № РН-0000097 від 09.02.2014р. на суму 32571,88грн.; № РН-0000100 від 09.02.2014р. на суму 32571,88грн.; № РН-0000101 від 09.02.2014р. на суму 32571,88грн.; № РН-0000105 від 10.02.2014р. на суму 33434,88грн.

Між сторонами було підписано акт № ОУ - 0000022 здачі - прийняття робіт (надання послуг) щодо тарифу на відправлення порожнього вагону приватного парку на суму - 408грн.

Відповідачем було частково оплачено отриманий товар, а саме 15.10.2013р. - 300 000грн., 28.01.2014р. - 300 000грн., 03.02.2014р. 200 000грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 317 164,37грн. (2 117 164,37- 800 000 = 1 317 164,37грн.)

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, сума 3% річних в розмірі 47 347,77грн., інфляційні в розмірі 407 138,90грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором від 28.10.2011р. обов'язку щодо оплати заборгованості за отриманий товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

22.07.2015 року до господарського суду Одеської області надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК", в порядку ст. 25 ГПК України. Своє клопотання позивач мотивує тим, що 09 червня 2015 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Артемсіль Регіони-СК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "К-2" Інвестмент" було підписано договір про відступлення права вимоги (цесії), згідно з умовами якого Позивач передав право вимоги щодо стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох поцентів річних від простроченої суми, та права вимоги щодо сплати нейстойки (пені, штрафних санкцій), за Договором № 135 від 28 жовтня 2011 року, укладеним між Дочірним підприємством "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "автомобільні дороги України" та Товариством з обмеженою відпоідальністю "Артемсіль регіони-СК".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТЕМСІЛЬ РЕГІОНИ-СК" в порядку ст. 25 ГПК України по справі №916/1744/15 - задоволено. Здійснено процесуальне правонаступництво по справі №916/1744/15, замінивши Товариство з обмеженою відпоідальністю "Артемсіль регіони-СК" (08600, Київська обл., місто Васильків, вул. Соборна, будинок 70 Код ) на Товариство з обмеженою відпоідальністю "К-2" Інвестмент" (08500, м. Фастів, вул. Червоний шлях, 26 Код ).

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором від 28.10.2011р. в сумі 1 317 164,37грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було нараховано три відсотки річних на суму простроченого грошового зобов'язання в розмірі 47 347,77грн. та інфляційні витрати в сумі 407 138,90грн. Розглянувши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних за прострочення виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобов'язань та інфляційних витрат, колегія суддів доходить висновку, що вказані розрахунки було здійснено позивачем обґрунтовано, з урахуванням приписів чинного законодавства, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 47 347,77грн. та інфляційні витрати в сумі 407 138,90грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

22.07.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про призначення судової (економічної) експертизи.

Колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової (економічної) експертизи по справі слід відмовити з огляду на таке.

Так, господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань (ст. 41 ГПК України).

Як зазначається у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" від 30.05.1997 року, неприпустимо призначати судову експертизу у випадках, коли з'ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, також неприпустимим є порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду.

У пункті 1 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання призначення судових експертиз" від 27.11.2006 р. N 01-8/2651 вказується на те, що судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні положення вказані в п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 4 „Про деякі питання практики призначення судової експертизи".

Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для проведення судової (економічної) експертизи, оскільки для встановлення даних, що входять до предмета доказування, не потрібні спеціальні знання.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 50, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Одеський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (65031, м. Одеса, вул. М. Грушевського, буд. 49, ) на користь Товариства з обмеженою відпоідальністю "К-2" Інвестмент" (08500, м. Фастів, вул. Червоний шлях, 26, ) - заборгованість у розмірі 1 771 651,04грн., яка складається з суми основної заборгованості 1 317 164,37грн., 47 347,77грн. 3% річних, інфляційні втрати 407 138,90грн.; витрати по сплаті судового збору в сумі 35 433,02 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 жовтня 2015 р.

Головуючий - О.Ю. Оборотова

Суддя Ю.А. Шаратов

Суддя Ю.О. Зайцев