ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015р. Справа№ 914/3149/15

За позовом: Прокурора Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м.Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Пивна Карта, м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 підрозділу «Вокзал станції Львів» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», м. Львів,

про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди та зобовязання повернути обєкт оренди.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.

Прокурор: Шевчук В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не зявився,

від третьої особи: ОСОБА_3

На розгляд господарського суду Прокурором Залізничного району м.Львова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Пивна Карта про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати, розірвання договору оренди та зобовязання повернути обєкт оренди.

Ухвалою суду від 07.09.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 29.09.2015р., залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 підрозділ «Вокзал станції Львів» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця». Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

27.10.2015 р. прокурором подано заяви, у яких він відмовляється від позовної вимоги про розірвання договору оренди та просить стягнути з відповідача 34 903,26 грн. заборгованості з орендної плати, 3 990,20 грн. пені та 6 980,65 грн. штрафу. Позивач підтримав такі заяви прокурора.

У судове засідання 27.10.2015р. прокурор та представник позивача зявилися, заявлені позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та заявах, поданих 27.10.2015р., просили зобовязати відповідача звільнити шляхом виселення нежитлове приміщення та стягнути з відповідача 34 903,26 грн. заборгованості з орендної плати, 3 990,20 грн. пені та 6 980,65 грн. штрафу. Від вимоги про розірвання договору відмовилися, зазначивши, що їм відомі наслідки такої відмови.

У судові засідання 29.09.2015р., 13.10.2015 р. та 27.10.2015 р. відповідач участі повноважного представника не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав. Поштові конверти із ухвалою про порушення провадження у справі, ухвалами суду про відкладення розгляду справи, надіслані відповідачу на адресу, вказану у ОСОБА_3 з ЄДРЮОФОП та позовній заяві, повернулися на адресу суду з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч.1 ст.64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відтак, суд виконав вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Представник третьої особи у судовому засіданні 27.10.2015 р. позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

14.09.2012 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Пивна Карта (орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна №149. Відповідно до п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно частину площі будівлі вантажного складу №1, секції №1 (№№23-26) загальною площею 153,0 кв.м, реєстровий №01059900.100071.АААВГЖ890, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Чернівецька, 17 та перебуває на балансі ВП «Вокзал станції Львів» ДТГО «Львівська залізниця». Майно передається в оренду з метою розміщення складу (п.1.2 договору).

Згідно з п.3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. №786, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди липень 2012 року 4 623,43 грн. Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2012 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць липень 2012 р. на індекси інфляції серпня та вересня 2012р. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3 договору).

Відповідно до п.3.8 договору у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяця, орендар також сплачує штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні: 70% до державного бюджету на рахунок, визначений Управлінням Державного казначейства України, 30% на рахунок балансоутримувача. У разі припинення або розірвання договору майно протягом 3-х робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу (п.10.9 договору).

14.09.2012р. сторони підписали відповідний акт приймання-передачі орендованого майна в оренду.

11.10.2013 р. сторонами підписано Договір про внесення змін до договору оренди від 14.09.2012 р. та продовжено термін дії договору до 13.09.2014 включно.

20.10.2014 р. сторонами підписано Договір про внесення змін до договору оренди від 14.09.2012 р. та продовжено термін дії договору до 13.09.2015 включно.

Листом №77/07-15 від 13.07.2015 р. відповідач звернувся до позивача зі заявою про розірвання договору оренди.

Листом №11-03-06285 від 28.09.2015 р. РВ ФДМУ по Львівській області звернулося до відповідача зі заявою про припинення Договору оренди №149 від 14.09.2012 р.

Станом на дату прийняття рішення докази сплати заборгованості та повернення приміщення відповідачем у матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.22 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову. Відмова від позову викладаються в адресованих суду письмових заявах і долучаються до матеріалів справи (ст.78 ГПК України). Прокурор, який бере участь у справі, користується правами і несе обовязки сторони, крім права на укладення мирової угоди. Відмова прокурора від поданого ним позову не позбавляє позивача права вимагати вирішення спору по суті (ст.29 ГПК України).

Прокурор скористався своїм правом та подав заяву про відмову від частини позовних вимог, позивач підтримав таку заяву, тому суд приймає відмову від позовної вимоги про розірвання договору та припиняє провадження у справі у цій частині на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Одним із основних обовязків орендаря у зобовязанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до пункту 5.3. договору відповідач зобовязувався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.17 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України 04.10.1995р., у разі, коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується: за цілісні майнові комплекси державних підприємств - до державного бюджету; за нерухоме майно державних підприємств, організацій - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків державному підприємству, організації, на балансі яких перебуває це майно; за майно, що не ввійшло до статутного фонду господарського товариства, створеного у процесі приватизації (корпоратизації), - до державного бюджету. Якщо господарське товариство, створене у процесі приватизації (корпоратизації), утримує об'єкти житлового фонду, що не ввійшли до його статутного фонду, - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків господарському товариству.

Матеріалами справи підтверджується заборгованість відповідача зі сплати орендних платежів на суму 34 903,26грн.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п.3.7 договору за несвоєчасну сплату орендної плати прокурором та позивачем правомірно нараховано відповідачу 3 990,20 грн. пені, а на підставі п.3.8 договору 6 980,65 грн. штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Аналогічна правова норма міститься в ч. 1 ст. 785 ЦК України.

У пункті п.10.9 договору сторони погодили, що у разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу. Договір припинив свою дію 13.09.2015 р., однак орендар не виконав свого обовязку та не повернув балансоутримувачу у визначений договором строк орендоване майно, а тому позовні вимоги про повернення орендованого приміщення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди.

2. Решта позовних вимог задоволити повністю.

3. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю Пивна Карта (79000, м.Львів, вул.Чернівецька, буд.17, ) звільнити шляхом виселення та повернути балансоутримувачу ОСОБА_1 підрозділу «Вокзал станції Львів» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» (79023, м. Львів, площа Двірцева, буд.1, ідентифікаційний ) нежитлові приміщення частину площі будівлі вантажного складу №1, секції №1 (№№23-26) загальною площею153,0 кв.м, реєстровий №01059900.100071.АААВГЖ890, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Чернівецька, 17.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пивна Карта (79000, м.Львів, вул.Чернівецька, буд.17, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79000, м.Львів, вулиця Січових Стрільців, 3, ) 34 903,26 грн. заборгованості з орендної плати, 3 990,20 грн. пені та 6 980,65 грн. штрафу.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пивна Карта (79000, м.Львів, вул.Чернівецька, буд.17, ) в дохід Державного бюджету України 2 436,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 27.10.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення складено та підписано 30.10.2015р.

Суддя Яворський Б.І.