ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 р. Справа №917/1816/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком", вул. Жовтнева, 33, м.Полтава, 36000

до Публічного акціонерного товариства "Тепловозоремонтний завод", вул.Гайового, буд.30, м.Полтава, 36005

про стягнення грошових коштів в розмірі 9248,87 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. 3621 від 03.11.2014р.

після перерви: ОСОБА_1, дов. 3621 від 03.11.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. б/н від 03.10.2014р.

після перерви:не з'явились.

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 08.10.2015р.

Розглядається позовна заява про стягнення грошових коштів у розмірі 9248,87 грн. боргу за договором "Про надання послуги використання місця в каналі кабельної каналізації" № 05-36-28 від 01.02.2010р., у тому числі 6711,16 грн. основного боргу, 533,84 грн. пені, 130,02 грн. - 3% річних, 1873,85 грн. інфляційних нарахувань.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав належним чином свої договірні зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

10.09.2015р. позивачем надана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просить стягнути грошови кошти у розмірі 9819,72 грн., у тому числі 7282,01 грн. основного боргу, 533,84 грн. пені, 130,02 грн. - 3% річних, 1873,85 грн. інфляційних нарахувань.

Заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята судом до розгляду згідно ухвали від 10.09.2015р.

З урахуванням поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення 9819,72 грн., у тому числі 7282,01 грн. основного боргу, 533,84 грн. пені, 130,02 грн. - 3% річних, 1873,85 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідач у відзиві, поданому через канцелярію суду 11.09.2015р., зазначає, що ним не отримувалися рахунки та не підписувалися акти надання послуг; заявлена у позові сума заборгованості не відповідає бухгалтерським даним його підприємства.

В судове засідання 08.10.2015р. відповідачем подане клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати даний спір.

В судовому засіданні 08.10.2015р. оголошена перерва до 20.10.2015р.

Після перерви позивачем надані додаткові докази для залучення до матеріалів справи (вх. № 15285 від 20.10.2015р.).

Представник позивача наполягає на задоволенні позовних вимог за обґрунтуванням наведеним у позовній заяві з врахування заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач після перерви в судове засідання 20.10.2015р. представництво не забезпечив. Останній відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" був належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судових засідань, про що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку вирішення спору, відсутність клопотання щодо продовження строку вирішення спору, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Між Відкритим акціонерним товариством Укртелеком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Укртелеком, (надалі - Укртелеком, позивач) та Відкритим акціонерним товариством Тепловозоремонтний завод (після зміни назви - Публічне акціонерне товариство Тепловозоремонтний завод) (далі Відповідач, замовник) 01.02.2010р. було укладено договір Про надання послуги використання місця в каналі кабельної каналізації за № 05-36-28 (надалі - Договір).

Умовами договору визначено, зокрема, наступне:

- п.1.1. Укртелеком відповідно до умов цього Договору, у тому числі згідно зазначених у Додатку № 1 до Договору технічних даних, зобов'язується надати Замовнику послугу використання місця в каналі кабельної каналізації у м. Полтава, а Замовник зобов'язується оплатити ці послуги відповідно до умов цього Договору.

- п.2.2.1.Замовник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі оплачувати вартість послуги, визначену відповідно до умов цього Договору, на підставі виставлених Укртелекомом рахунків;

- п.2.3.1. Укртелеком має право вимагати своєчасної та повної оплати вартості послуги, визначеної відповідно до умов цього Договору, на підставі виставлених ним рахунків;

- п.2.3.2. відмовитися від Договору у зв'язку з несплатою Замовником рахунку протягом трьох місяців з дати його виставлення, письмово попередивши про це Замовника за 10 (десять) днів до дати розірвання Договору;

- п.2.3.4. Укртелеком має право в односторонньому порядку змінювати тарифи та визначати нову вартість послуга з технічного нагляду за роботою сторонньої організації при виконанні робіт в кабельній каналізації Укртелекому у будь-який час.

- п.3.1. Вартість послуги використання місця в каналі кабельної каналізації визначається відповідно до діючих тарифів Укртелекому. У Додатку № 2 до Договору зазначена вартість послуг, щорозрахована на підставі діючих на момент підписання Договору тарифів. Тарифи та вартість послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації Укртелеком має право змінювати в односторонньому порядку відповідно до п. 2.3.3 цього Договору.

- п.3.4. Оплату вартості послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації замовникздійснює щомісячно не пізніше 20-го числа поточного місяця на підставі рахунку Укртелеком виставленого до 10-го числа поточного місяця.

- п.4.2. За порушення строків сплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню розмірі облікової ставки НБУ. що діяла в період, за який нараховується пеня, від варто неоплачених послуг за кожний день прострочення.

28.08.2015р. договір був припинений в односторонньому порядку з боку позивача на підставі п.2.3.2. договору через існування заборгованості у відповідача.

Як зазначає позивач, на виконання умов вищезазначеного Договору від підписання договору по серпень 2015 року (до 28.08.2015р., коли договір був припинений в одностронньому порядку з боку позивача) ним були надані відповідачу послуги використання місця в каналі кабельної каналізації.

За даними позивача, у період з вересня 2013р. по серпень 2015р. відповідачем в порушення умов несвоєчасно та не в повному обсязі здійснювалася оплата вартості отриманої за договором послуги.

В підтвердження надання послуг за вказаний період позивачем надані рахунки-акти за вересень 2013р. - серпень 2015р. (копії додані до матеріалів справи, а.с.18-40, 52), які виставлялися Відповідачу щомісячно для оплати послуг.

При цьому, позивач вказує, що вартість наданої ним послуги до 2013 року тарифи визначалися Укртелекомом самостійно, і загальний місячний розмір оплати послуг був вказаний у додатку № 2 до Договору.

З 01.01.2013 року введені в дію Граничні тарифи на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, затверджені рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 29.11.2012 року № 620, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.12.2012р. за № 2093/22405. З 18 лютого 2014 року набули чинності Граничні тарифи на надання в користування кабельної каналізації електрозв'язку операторів телекомунікацій, затверджені рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв'язку та інформатизації від 30.12.2013 № 861, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 лютого 2014 р. за № 230/25007, а попереднє рішення НКРЗІ від 29.11.2012 року № 620 втратило чинність.

Позивач вказує, що вищезазначені рішення НКРЗІ були прийняті ним до безумовного застосування, зокрема, і при обчисленні вартості послуги використання кабельної каналізації електрозв'язку згідно із Договором, що підтверджується рахунками, які виставлялися Укртелекомом для оплати відповідачу.

За даними позивача, у зв"язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості послуг, виникла заборгованість за період з жовтня 2013р. по серпень 2015р. у розмірі 7282,01 грн.

Позивач вказує, що відповідачем заборгованість погашена не була, тому вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 9819,72 грн., у тому числі 7282,01 грн. основного боргу, 533,84 грн. пені, 130,02 грн. - 3% річних, 1873,85 грн. інфляційних нарахувань.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у період з жовтня 2013 року по серпень 2015 року надано послуги на виконання умов Договору. Факт надання позивачем послуг не заперечується відповідачем.

Разом з тим, у відзиві, відповідач зазначає, що ним не отримувалися рахунки та не підписувалися акти надання послуг; заявлена у позові сума заборгованості не відповідає бухгалтерським даним його підприємства.

З огляду на те, що відповідач не спростовує факт надання позивачем послуг за договором у спірний період, визначення у договорі сторонами строку здійснення оплати вартості послуги з використання місця в каналі кабельної каналізації (п.3.4), ненадання відповідачем будь-яких спростувань (контрозрахунку) щодо визначеного позивачем розміру заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 7282,01 грн. заборгованості підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, сторони у п.4.2 договору передбачили, що за порушення строків сплати, передбачених цим Договором, Замовник сплачує пеню розмірі облікової ставки НБУ. що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплачених послуг за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на умови договору та ст.625 ЦК України позивачем заявлені до стягнення пеня, інфляційні втрати та 3% річних.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 533,84 грн., інфляційних втрат у розмірі 1873,85 грн. та 3% річних у розмірі 130,02 грн. (з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань з оплати вартості отриманої послуги та проведених відповідачем часткових оплат), суд прийшов до висновку, що заявлені розміри пені, інфляційних та 3% річних відповідають вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню (розрахунок сум здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Тепловозоремонтний завод» (вул.Гайового, буд.30, м.Полтава, 36005, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" (вул. Жовтнева, 33, м.Полтава, 36000, ) 7282,01 грн. основного боргу, 533,84 грн. пені, 130,02 грн. - 3% річних, 1873,85 грн. інфляційних нарахувань, 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено _____.2015р.

Суддя Киричук О.А.