ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 жовтня 2015 року Справа № 04/5026/803/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області
на постанову та ухвалувід 29.09.2015 Київського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 господарського суду Черкаської області
у справі№ 04/5026/803/2012 господарського суду Черкаської області
за заявою Управління Пенсійного фонду України в Жашківському районі Черкаської області
дотовариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод"
про ліквідаторвизнання банкрутом арбітражний керуючий Левченко О.А.

ВСТАНОВИВ:

Подана Уманською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області касаційна скарга від 07.10.2015 № 9301/23-05-10-033 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Уманська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області оскаржує в касаційному порядку постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015, що була винесена за результатами здійснення перегляду в апеляційному порядку ухвали господарського суду Черкаської області від 20.08.2015 про продовження строку ліквідаційної процедури товариства з обмеженою відповідальністю "ВІГ-Жашківський цукровий завод" та продовження ліквідатору банкрута строку для подання звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу до завершення ліквідаційної процедури.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 11113 ГПК України ухвали місцевого та апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною першою статті 106 цього Кодексу.

В свою чергу нормами п. 10 ч. 1 ст. 106 вказаного кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Оскаржувана ухвала місцевого суду від 20.08.2015 винесена відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011 № 4212-VІ, що набрала законної сили з 19.01.2013.

Згідно норм ч. 3 ст. 8 цього закону у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В інших випадках (при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом") касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

Аналогічний висновок наведений в п. 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ)".

Таким чином, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, що прийнята за результатами перегляду ухвали місцевого суду про продовження строку ліквідаційної процедури боржника, не підлягає оскарженню до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви (у даному випадку - касаційної скарги), якщо вона не підлягає розгляду в господарських судах України.

З огляду на зазначене у прийнятті касаційної скарги Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.08.2015 слід відмовити.

Керуючись ст. 129 Конституції України, нормами ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 86, 107, 106, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Уманській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області в прийнятті касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.08.2015 у справі № 04/5026/803/2012.

2. Касаційну скаргу Уманської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області повернути заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич