УХВАЛА

29 жовтня 2015 року Справа № 922/2251/15

Провадження № 27/913/17/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., б/н від 13.10.2015 р. про заміну вибулої сторони виконавчого провадження у справі № 922/2251/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РосУкрМеханіка", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 271755 грн. 76 коп.,-

Суддя Байбак О.І.

Секретар судового засідання Зоріна О.Г.

за участю представників сторін:

стягувача ОСОБА_1 (б/н від 05.05.2015 р.)

ОСОБА_2 (б/н від 05.05.2015 р.)

боржника не зявився

ТОВ "Екойл" не зявився

обставини справи:

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.05.2015 р. у справі № 922/2251/15 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю РосУкрМеханіка, м. Дніпропетровськ (далі за текстом - стягувач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі за текстом - боржник), стягнуто з останнього на користь стягувача 263988 грн. заборгованості, 7767,76 грн. пені, 5435,12 грн. судового збору.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили, в зв'язку з чим, на його виконання судом видано відповідний наказ № 922/2251/15.

16.10.2015 р. боржник звернувся до господарського суду Луганської області з заявою б/н від 13.10.2015 р. про заміну вибулої сторони виконавчого провадження у справі № 922/2251/15.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", та зазначає, що 09.10.2015 р. між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екойл", м. Київ укладено договір б/н від 09.10.2015 р.,згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Екойл", м. Київ прийняло на себе зобов'язання боржника за наказом господарського суду Луганської області № 922/2251/15 про стягнення 277190,88 грн.

Зазначені обставини, на думку боржника, є підставами для заміни сторони-боржника у виконавчому провадженні з виконання наказу господарського суду Луганської області № 922/2251/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк Луганської області на Товариство з обмеженою відповідальністю "Екойл", м. Київ, та просить суд здійснити відповідну заміну.

Стягувач засобами електронного звязку надіслав на адресу суду відзив на заяву боржника (вх.. № 4913 від 27.10.2015 р.), в якій проти задоволення заяви заперечує, зазначаючи що така заміна суперечить положенням укладеного між сторонами договору підряду № 565/14-7РА від 04.08.2014 р. та ст. 520 ЦК України.

Також стягувач засобами електронного звязку надіслав на адресу суду клопотання (вх. № 4912 від 26.10.2015 р.) в якому просив суд в відкласти розгляд заяви, оскільки він не має змоги направити на судове засідання свого представника.

Також в даному клопотанні стягував заперечує проти задоволення заяви боржника, та зазначає, що останній ініціює укладання між сторонами мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.10.2015 р. розгляд зазначеної заяви відкладено на 29.10.2015 р. за відповідним клопотанням стягувача, та в звязку з необхідністю надання сторонами додаткових документів.

Боржник надав суду клопотання (вх. № 4986 від 28.10.2015 р.) в якому просить суд залишити його заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні без розгляду, на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України, посилаючись на неможливість надання документів, витребуваних ухвалою від 27.10.2015 р. по даній справі

Розглянувши зазначене клопотання суд приходить до висновку про залишення його без задоволення, оскільки вирішення питання про залишення позову (заяви) без розгляду або розгляду позову (заяви) по суті покладається на суд, який, з урахуванням вимог ст. 32-43 ГПК України, вирішує дане питання за результатами розгляду матеріалів справи. При цьому, за змістом ст. 22 ГПК України, заявник до прийняття судом рішення у спорі має право відмовитися від позову (заяви).

В даному випадку, при поданні клопотання (вх. № 4986 від 28.10.2015 р.) боржник не заявляє про свою відмову від заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, тоді як суд, розглянувши матеріали справи, визнає їх достатніми для розгляду вищезгаданої заяви по суті, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин положень п. 5 ст. 81 ГПК України, та залишення відповідної заяви боржника без розгляду.

На судове засідання 29.10.2015 р. прибули представники стягувача, які просять в задоволенні заяви боржника відмовити.

Боржник та ТОВ «Екойл» на судове засідання 29.10.2015 р. свого представника не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неприбуття представників суд не повідомили.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розглядати заяву за відсутності представників боржника та ТОВ «Екойл», за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд приходить до висновку про залишення заяви боржника про заміну сторони у виконавчому провадженні без розгляду, виходячи з наступного:

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Оскільки виконання судового рішення є стадією судового процесу, відповідно процесуальне правонаступництво за змістом зазначеної статті допускається також і на зазначеній стадії.

Як вже було зазначено вище, заява боржника про заміну вибулої сторони виконавчого провадження у справі № 922/2251/15 обґрунтована останнім з посиланням на те, що 09.10.2015 р. між боржником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екойл", м. Київ укладено договір б/н від 09.10.2015 р., згідно з умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Екойл", м. Київ прийняло на себе зобов'язання боржника за наказом господарського суду Луганської області № 922/2251/15 про стягнення 277190,88 грн.

Згідно з п. 5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають з рішення суду.

Однак, згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Укладений між сторонами договір підряду № 565/14-7-РА від 04.08.2014 р. та судове рішення від 20.05.2015 р. у даній справі про стягнення заборгованості за зазначеним договором підряду породжує у сторін певні зобовязання, в т.ч. зобовязання боржника сплатити на користь стягувача існуючу заборгованість.

Згідно зі ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Проте, боржник по даній справі вимагаючи його заміни на стадії виконання рішення у справі № 922/2251/15 з посиланням на договір б/н від 09.10.2015 р., при цьому не надав суду доказів того, що такий договір укладено за згодою стягувача, тобто доказів того, що кредитор за договором підряду № 565/14-7-РА від 04.08.2014 р. та судовим рішенням від 20.05.2015 р. надав свою згоду на зміну боржника за зазначеним зобовязанням.

На відсутності такої згоди також наполягає і сам стягувач, зокрема у відзиві на заяву боржника, та його представник в судовому засіданні 29.10.2015 р. по даній справі.

Таким чином, при укладанні між боржником та ТОВ «Екойл» договору б/н від 09.10.2015 р. заміну боржника в зобовязанні за судовим рішенням є такою, що не відбулася, сам даний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому, не може породжувати для сторін будь-яких юридичних наслідків.

З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги боржника про його заміну у виконавчому провадженні з виконання судового рішення по даній справі позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і вимогам чинного законодавства України, в звязку з недоведеністю існування обставин, які б могли зумовити таку заміну.

За таких обставин в задоволенні відповідної заяви боржника слід відмовити.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Керуючись ст. ст. 25 33-36, 75, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська обл., б/н від 13.10.2015 р. про заміну вибулої сторони виконавчого провадження у справі № 922/2251/15 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя Байбак О.І.