ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.2015 Справа № 905/970/15

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЕСТ"
до Публічного акціонерного товариства " СЛОВВАЖМАШ"
про стягнення 1089137,04 грн.
Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1 представник за дов.; від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРЕСТ" до Публічного акціонерного товариства "СЛОВАЖМАШ" про стягнення 1089137,04 грн. основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №182/75 від 26.12.2011 в частині своєчасної та повної оплати вартості переданого за видатковими накладними №№347,356,363,371,402 товару, у звязку з чим заборгованість відповідача становить 1089137,04грн.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору поставки №182/75 від 26.12.2011р., видаткових накладних №347 від 07.11.2014р., №363 від 19.11.2014р., №371 від 24.11.2014 р.,№402 від 10.12.2014р., довіреності №512 від 07.11.2014 р., копії ТТН від 07.11.2014р., від 13.11.2014 р., від 19.11.2014 р., від 24.11.2014р., від 10.12.2014р., вимоги від.25.05.2015р.

Відповідач відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Ухвали суду були надіслані на адресу відповідача зазначену в позовній заяві та в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. За таких обставин, відповідач про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду обох сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

26.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРЕСТ", як постачальником (позивач) та Публічним акціонерним товариством "СЛОВАЖМАШ", як покупцем (відповідач) підписаний договір поставки №182/75.

Згідно з п.1.1 постачальник забов'язується передати у властність покупця товар, а покупець зобовязується прийняти товар та своєчасно оплатити його вартість.

Назва, номенклатура, кількість, умови поставки, ціна товару визначається за домовленістю між сторонами та вказується в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору.(п.1.2 договору).

Між сторонами підписана специфікація №1 до договору, в якій погоджені умови про товар, ціну, поставки та оплати.

Відповідно до специфікації покупець оплачує вартість товару на умовах 30 днів відстрочки платежу з моменту отримання товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими на те сторонами і діє до 31 грудня 2012 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором (п.9.1 договору).

Договір та специфікація підписаний сторонами, скріплений їх печатками та міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товар на загальну суму 1089137,04грн., що підтверджується видатковими накладними від 10.12.2014 №402, від 24.11.2014 №371, від 19.11.2014 №363, від 13.11.2014 №356, від 07.11.2014 №347 та відповідними товаро-транспортними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи.

Поставлений згідно вищезазначених накладних товар з боку відповідача прийнято уповноваженою особою, що підтверджується підписом останньої на вказаних накладних та довіреністями на отримання товаро-матеріальних цінностей від 10.12.2014 №534, від 18.11.2014 №528, від 07.11.2014 №512.

З представлених накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про товар, а також містять відомості про фактичне отримання товару. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірного товару.

Відповідачем жодних заперечень щодо отримання товару від позивача на підставі договору, не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що поставка товару позивачем відповідачу на підставі вищевказаних накладних здійснювались на виконання договору поставки №182/75 від 26.12.2011.

Оскільки відповідачем отримано товар, відповідно до вищезазначених накладних, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у договорі. Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач умови договору щодо оплати вартості отриманого товару не виконав, доказів оплати не надав.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, умови договору у повному обсязі не виконав, а саме не перерахував позивачу кошти у розмірі 1089137, 04 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем направлялася відповідачу вимога від 25.05.2015 з проханням сплатити заборгованість протягом семи календарних днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідач дану вимогу отримав 25.06.2015, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Заначена вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідно до умов договору позивачем було здійснено поставку товару відповідачу, вартість якого останній не оплатив, станом на теперішній час заборгованість становить 1089137,04грн.

Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження перерахування відповідачу коштів у розмірі 1089137,04грн., а матеріали справи таких не містять.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1089137,04грн. суми основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «СЛОВВАЖМАШ» (84102, Донецька область, м.Слов'янськ, вул.Заводська, б.2; ; з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕСТ» (69035, м.Запоріжжя, вул.Правди, б.12, офіс 30; ) суму основного боргу у розмірі 1 089 137 (один мільйон вісімдесят дев'ять тисяч сто тридцять сім) грн. 04 коп., судовий збір у розмірі 21782 (двадцять одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 74коп.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЕСТ» (69035, м.Запоріжжя, вул.Правди, б.12, офіс 30; ) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 0 (нуль) грн. 02 коп.

4. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Д.М. Огороднік

Дата складення повного рішення 11.09.2015 .