ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Справа № 904/3267/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Подобєд І.М.,

при секретарі судового засідання: Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, виписка з ЄДРПОФОП серія ААА №497032 від 16.12.05, директор;

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №б/н від 08.04.15, представник;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №14-345 від 18.09.15, представник;

представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Первинної профспілкової організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року у справі № 904/3267/15

за позовом Первинної профспілкової організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 960 210,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулась Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (далі Позивач) до Публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (далі Відповідач) про стягнення 960 210,36 грн. заборгованості з відрахувань на оплату придбання путівок на санаторно-курортне лікування згідно зобов'язань власника по колективному договору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Первинну організацію профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ".

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що згідно статті 10 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки, тоді як згідно пункту 6.1.5 укладеного між Відповідачем та ОСОБА_4 особою Колективного договору, власник зобовязаний перераховувати на розрахунковий рахунок профспілкового комітету підприємства щоквартально, але не пізніше 15-ти днів до початку кварталу, наступного за звітним, фінансові кошти з метою своєчасної оплати вартості путівок на санаторно-курортне лікування в межах виділених на це коштів, тоді як Відповідач перераховував ОСОБА_4 особі значно більше коштів, що на думку Позивача ставить працівників, які належать до профспілки Позивача у нерівне становище.

Вказані обставини, на думку Позивача, відбулись у звязку з безпідставним набуттям ОСОБА_4 особою грошових коштів, які мали бути перераховані Позивачу, а тому мають бути витребувані Відповідачем у ОСОБА_4 особи як безпідставно отримані грошові кошти та перераховані Позивачу, як це передбачено ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позивач вважає, що за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року він з вини Відповідача відповідно до зобовязань останнього за колективним договором недоотримав для членів своєї профспілки кошти на придбання санаторно-курортних путівок на загальну суму 960 210,36 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року (суддя Соловйова А.Є.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що колективним договором не передбачені конкретні розміри фінансових коштів, які Відповідач мав виділяти Позивачу на оплату вартості путівок на санаторне-курортне лікування.

Не погодившись з даним рішенням господарського суду Дніпропетровської області Первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" звернулась до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом не враховано що позивач, як сторона колективного договору, мав таке ж право як і ОСОБА_4 особа, отримати від відповідача кошти на придбання санаторно-курортних путівок у розмірі саме 1 240 грн. на одного працівника, замість отриманих 240 гривень на одного працюючого.

Зазначає, що Відповідачем кошти перераховувались ОСОБА_4 особі по 2-м кошторисам, а Позивачу по 1-му кошторису. Таким чином Відповідач порушував по відношенню до Позивача принцип рівності прав профспілкових організацій, передбачений ст. 10 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Крім того судом не було досліджено, та не надано належної правової оцінки письмовим доказам, в порушення принципів всебічного, повного і обєктивного розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Публічне акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що Відповідачем щоквартально перераховувались кошти, передбачені п. 6.1.5 Колективного договору в повному обсязі на рахунок Позивача пропорційно чисельності членів профспілки Позивача, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи. Крім того, повне перерахування коштів профспілкам на закупівлю санаторно-курортних путівок підтверджується постановами конференцій трудового колективу від 24.02.2011 року, 28.02.2012 року, в яких вказано, що пункт Колективного договору стосовно поліпшення соціально-побутових умов, умов відпочинку, оздоровлення та лікування виконано повністю.

Вважає, що доводи скаржника про те, що кошти на придбання санаторно-курортних путівок перераховувались ОСОБА_4 особі по 2-м кошторисам, а Позивачу - по 1 кошторису не відповідають дійсності, оскільки кошти на придбання санаторно-курортних путівок перераховувались лише відповідно до Кошторису соціальних затрат та матеріальних виплат на 2010-2012 роки.

Крім того, на користь ОСОБА_4 особи перераховувались кошти відповідно до статті додаткових затрат "Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов, покращення умов відпочинку, оздоровлення і лікування працівників" (Додаток 6 до Колективного договору, розділ Б). У відповідності до даної Програми кошти направлялись на покращення умов відпочинку, оздоровлення та лікування працівників підприємства, членів їх сімей, непрацюючих пенсіонерів незалежно від приналежності або неприналежності до будь-якої конкретної профспілкової організації. Відповідні кошти перераховувались саме на рахунок профспілки третьої особи, так як Колективний договір підписаний з нею. Кошти за даною програмою не виділялись на придбання санаторно-курортних путівок, а призначались для покращення умов відпочинку усього трудового колективу.

Також, вважає, що даний спір взагалі не повинен розглядатися господарськими судами.

Представник ОСОБА_4 особи відзив на апеляційну скаргу не надав. Надав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності, просить рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 19.10.2015 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом була оголошена вступну та резолютивна частина постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини.

19.11.1999 року статут Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів затверджений Зїздом Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів (за змінами, внесеними Другим зїздом від 26.11.2004), зареєстрований Міністерством юстиції України 19.01.2000 за №1310 (а.с. 13).

Згідно виписки серії ААА №497032 від 14.07.2011 первинна профспілкова організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" внесена до Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 12).

02.01.2007 року між Відповідачем (від імені та в інтересах Власника) та ОСОБА_4 особою (від імені та в інтересах Трудового колективу Відповідача) був підписаний Колективний договір на 2007-2008 роки, згідно пункту 1.2 якого Трудовий колектив уповноважує виборні органи первинних профспілкових організацій профспілки металургів та гірничих України, незалежної профспілки гірничих України, Всеукраїнської профспілки робітників науки, виробництва та фінансів, представляти інтереси робітників при веденні перемов, укладенні та виконанні даного договору (а.с. т. 1 а.с. 16-17).

Виконання зобовязань власника за даним Договором покладається на адміністрацію підприємства (п. 1.4 Колективного договору).

Пунктом 1.4 Колективного договору передбачено, що власник зобовязується виконувати всі умови та положення, передбачені договором, здійснювати планування, управління та контроль виробничої діяльності підприємства, найм, підвищення кваліфікації робітників та спеціалістів.

Крім того, пунктом 6.1.5 Колективного договору передбачено, що власник зобовязується перераховувати на розрахунковий рахунок профспілкового комітету підприємства щоквартально, але не пізніше 15-ти днів до початку кварталу, наступного за звітним, фінансові кошти з метою своєчасної проплати вартості путівок на санаторно-курортне лікування в межах виділених на це коштів. Розподіл та реалізація путівок здійснюється профспілковим комітетом у відповідності з замовленнями цехових комітетів.

Згідно з розділом 10 Колективного договору, він вступає в силу з 01.01.2007 року та поширюється на всіх наявних в списковому складі робітників підприємства та діє до прийняття колективного договору на 2009 рік. Контроль за виконанням договору здійснюється вибірними органами первинних профспілкових організацій профспілок металургів та гірничих України, незалежної профспілки гірничих України, Всеукраїнської профспілки робітників науки, виробництва та фінансів з однієї сторони та службою глави адміністрації з кадрів та звязкам з суспільністю - з іншої сторони.

Позивач звернувся до Відповідача з листом №13 від 18.02.2013 (а.с.18), в якому просив надати розяснення з питання щодо невідповідності суми яка фактично виділяється на оздоровлення робітника в розмірі 240,00 грн. сумі, яка має бути виділена на таке оздоровлення в сумі 1 240,00 грн., а також надати відповідь щодо виділення коштів, а саме кому та скільки по профспілках виділялось коштів в загалі та на одну особу за період з 2007 року по 2013 рік.

Листом №05-646 від 04.03.2013 (а.с. 19) Відповідач надав відповідь на лист Позивача №13 від 18.02.2013, згідно якого повідомив останнього що розрахунком коштів, які виділяються на оздоровлення одного робітника на рік, займалась первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ".

З подальшого листування сторін вбачається, що розрахунком коштів які виділяються на оздоровлення одного робітника, протягом 2007-2012 років займалась первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ".

Крім того, Позивач направив на адресу ОСОБА_4 особи запит №46 від 10.04.2013, в якому просив останнього надати відповідні розрахунки при розподілі коштів між діючими на підприємстві Відповідача профспілковими організаціями (а.с. 24).

Листом №ПН-392 від 07.05.2013 (а.с. 25) ОСОБА_4 особа надала відповідь Позивачу на запит №46 від 10.04.2013, в якій повідомила що не вбачає правових підстав та не вважає за доцільне звітувати перед іншими профспілковими організаціями щодо коштів, які виділяються власником.

Також, листом №73 від 03.06.2013 Позивач звернувся до ОСОБА_4 особи, в якому запропонував останньому в добровільному порядку перерахувати на рахунок Позивача не донараховні фінансові кошти, які виділялась власником у відповідності з пунктом 6.1.5 Колективного договору для придбання санаторно-курортних путівок за період з 2007 по 2012 рік включно (а.с. 26).

ОСОБА_4 особа відповіді на вказаний лист не надала, грошові кошти не перерахувала, у звязку з чим Позивач був вимушений звернутись до господарського суду з метою захисту своїх інтересів.

На виконання ухвали господарського суду відповідачем надано копії банківських виписок про перерахування Відповідачем на рахунок ОСОБА_4 особи фінансових коштів для подальшого придбання, розподілу та реалізації путівок згідно кошторису соціальних видатків та матеріальних витрат за період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року (т. 1 а.с. 84-119).

З даних виписок вбачається 41 платіжне доручення щодо перерахування коштів ОСОБА_4 особі із цільовим призначенням - придбання санаторно-курортних путівок. Ці платіжні доручення поділяються на дві категорії:

- придбання путівок з кошторису витрат та матеріальних виплат (27 платіжних доручень);

- придбання путівок з програми заходів направлених на покращення соціально-побутових умов робітників (14 платіжних доручень).

А саме, у 14 платіжних дорученнях з програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов робітників (платіжне доручення від 05.04.2011р. на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 31.05.2011р. на суму 6 583000,00 грн.; платіжне доручення на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 13.09.2011р. на суму 5 956750,00 грн.; платіжне доручення від 12.02.2010р. на суму 14 632000,10 грн.; платіжне доручення від 27.12.2011р. на суму 3 392000,68 грн.; платіжне доручення від 10.01.2012р. на суму 4 378300,00 грн.; платіжне доручення від 10.01.2012р. на суму 3 000000,00 грн.; платіжне доручення на суму 2 143950,00 грн.; платіжне доручення від 04.04.2012р. на суму 6 552250,00 грн.; платіжне доручення від 06.07.2012р. на суму 6 552250,00 грн.; платіжне доручення від 09.10.2012р. на суму 2 159813,00 грн.; платіжне доручення від 30.10.2012р. на суму 2 099121,27 грн.; платіжне доручення від 29.11.2012р. на суму 2 293 315,73 грн. ) у графі призначення платежу зазначено - придбання санаторно-курортних путівок (т. 1 а.с. 98-119).

Таким чином, матеріалами справи підтверджені доводи апеляційної скарги, що Відповідач у період з 2010 по 2012 роки перераховував на рахунки ОСОБА_4 особи кошти для придбання санаторно-курортних путівок з двох джерел. Зокрема, з «Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов працівників» для придбання путівок перерахував 71 656 249 грн.

Крім того, твердження Відповідача про те, що кошти перераховувались лише з «Кошторису соціальних витрат та матеріальних виплат» не відповідають дійсним обставинам справи та спростовується офіційною відповіддю директора департаменту по персоналу від 02.07.2013р. у листі № 05-2641 (т. 1 а.с. 167).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги Позивач вказує на те, що грошові кошти, перераховані Відповідачем ОСОБА_4 особі розподілялись останньою не рівномірно та без перевірки відповідних розподілень самим Відповідачем, у звязку з чим члени трудового колективу Позивача не мали можливості оздоровлення в повному обсязі.

Вказані грошові кошти, на думку Позивача, мали бути перераховані ОСОБА_4 особою Позивачу в кількості значно більшій, ніж вони фактично були перераховані, а отже, з посиланням на статтю 1212 Цивільного кодексу України, Позивач вказує на необхідність витребування Відповідачем у ОСОБА_4 особи вказаних коштів, як безпідставно отриманих (оскільки, на думку Позивача, вони мали бути перераховані саме йому) та їх перерахування первинній профспілковій організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", оскільки згідно статті 10 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки.

Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", первинна організація профспілки - добровільне об'єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Статтею 2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" передбачено, що професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Згідно статті 10 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", усі профспілки рівні перед законом і мають рівні права щодо здійснення представництва та захисту прав і інтересів членів профспілки.

Статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об'єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб (ч. 2 ст. 11 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності").

Відповідно до статті 37 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності", профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Свої повноваження первинні профспілкові організації здійснюють через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не створюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів профспілки, який діє в межах прав, наданих цим Законом та статутом профспілки. Якщо на підприємстві, в установі або організації діє кілька первинних профспілкових організацій, представництво колективних інтересів працівників підприємства, установи або організації щодо укладання колективного договору здійснюється об'єднаним представницьким органом, який утворюється цими первинними профспілковими організаціями, за ініціативою будь-якої з них. У цьому випадку кожна профспілкова організація має визначитися щодо своїх конкретних зобов'язань за колективним договором та відповідальності за їх невиконання. Представницький орган утворюється на засадах пропорційного представництва. Первинна профспілкова організація, що відмовилася від участі в представницькому органі, позбавляється права представляти інтереси найманих працівників при підписанні колективного договору.

Пунктами 1, 6 частини 1 статті 38 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору та бере участь у вирішенні соціально-економічних питань, визначенні та затвердженні переліку і порядку надання працівникам соціальних пільг.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Стаття 193 ГК України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Пунктом 6.1.5 Колективного договору передбачено, що власник зобовязується перераховувати на розрахунковий рахунок профспілкового комітету підприємства щоквартально, але не пізніше 15-ти днів до початку кварталу, наступного за звітним, фінансові кошти з метою своєчасної проплати вартості путівок на санаторно-курортне лікування в межах виділених на це коштів. Розподіл та реалізація путівок здійснюється профспілковим комітетом у відповідності з замовленнями цехових комітетів.

Як вбачається з наведених положень законодавства, а також з наявного в матеріалів справи Колективного договору не вбачаються конкретні розміри фінансових коштів з метою своєчасної проплати вартості путівок на санаторно-курортне лікування в межах виділених на це коштів.

Отже, оскільки діючим Колективним договору не були передбачені конкретні розміри фінансових коштів на придбання санаторно-курортних путівок (фіксований розмір коштів або відсоток від фонду оплати праці, чи інше), то у Відповідача не виникло перед Позивачем зобов'язання перерахувати саме конкретну суму грошей на придбання санаторно-курортних путівок.

Відтак, вимоги Позивача про стягнення з Відповідача саме 960 210,36 грн. заборгованості з відрахувань на оплату придбання путівок на санаторно-курортне лікування згідно зобов'язань власника за пунктом 6.1.5 колективному договору, є безпідставними, оскільки не засновані на колективному договорі.

Оскільки ні діючим законодавством, ні Колективним договором не були встановлені конкретні розміри фінансових коштів на придбання путівок на санаторно-курортне лікування, то розрахунок розміру даних коштів з «Кошторису витрат та матеріальних виплат» здійснювався наступним чином:

- кошти, які були виділені на придбання санаторно-курортних путівок на рік на весь трудовий колектив Відповідача (наприклад «Кошторис витрат та матеріальних виплат на 2010 рік» в сумі 12 500 000 грн.) ділились на суму середньої чисельності працівників підприємства (39 215 працівників) та чисельності ветеранів, що перебувають на обліку підприємства Відповідача (20 765 ветеранів);

- отриманий розмір коштів на придбання санаторно-курортних путівок на одного чоловіка (208,4 грн.) помножувався на чисельність членів профспілки Позивача (т. 1 а.с. 129).

Матеріалами справи підтверджено, що Відповідачем протягом 2010 2012 років з «Кошторису витрат та матеріальних виплат» було перераховано кошти, передбачені п. 6.1.5 Колективного договору, в повному обсязі на рахунок Позивача пропорційно чисельності членів профспілки Позивача, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 129-145).

Крім того, повне перерахування коштів профспілкам на закупівлю санаторно-курортних путівок підтверджується постановами конференцій трудового колективу від 24.02.2011 року та 28.02.2012 року, в яких вказано, що пункт Колективного договору стосовно поліпшення соціально-побутових умов, умов відпочинку, оздоровлення та лікування виконано повністю (т. 1 а.с. 146-149).

Також, матеріалами справи підтверджені доводи апеляційної скарги, що Відповідач у період з 2010 по 2012 роки перераховував на рахунки ОСОБА_4 особи кошти для придбання санаторно-курортних путівок не лише з «Кошторису витрат та матеріальних виплат», а й з «Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов працівників», з якої для придбання путівок перерахував 71 656 249 грн.

В той же час, оскільки нормами законодавства та умовами Колективного договору не передбачено порядку розподілу грошових коштів, а пунктом 6.1.5 Колективного договору прямо передбачено, що власник зобовязується перераховувати кошти на розрахунковий рахунок профспілкового комітету підприємства, не зазначаючи при цьому якого саме профспілкового комітету, то відсутні підстави вважати протиправними дії Відповідача в частині перерахування грошових коштів з «Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов працівників» на розрахунковий рахунок саме ОСОБА_4 особи, так як вказані зобовязання виконані Відповідачем в межах кошторисних видатків.

На думку колегії суддів, факт перерахування Відповідачем лише ОСОБА_4 особі коштів для придбання путівок з «Програми заходів, направлених на покращення соціально-побутових умов працівників» може бути врахований Відповідачем при розподілі грошових коштів на придбання санаторно-курортних путівок у наступних періодах.

Доводи апеляційної скарги про те, що Позивач не отримував в повному обсязі кошти на придбання санаторно-курортних путівок саме з вини Відповідача, оскільки останній не перевіряв розрахунки, виконані профкомом ОСОБА_4 особи та перераховував Позивачу зменшені суми коштів, є безпідставними, оскільки розрахунком коштів па оздоровлення одного працівника на рік займалася Первинна профспілкова організація ОСОБА_4 особи, та перевіряти правильність та достовірність наданої інформації від профкому ОСОБА_4 особи - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не було зобовязане.

Крім того, навіть у разі збільшення чисельності профспілки Позивача, Відповідач, в свою чергу, доплачував кошти на придбання санаторно-курортних путівок, в залежності від розміру збільшення кількості нових членів профспілки.

Оскільки за своєю правовою природою кошти, які начебто недораховані Позивачу на придбання санаторно-курортних путівок, враховуючи положення ст. 22 Цивільного кодексу України, не підпадають під поняття збитків, то на думку колегії суддів обраний Позивачем в позовній заяві в якості способу захисту спосіб - відшкодування збитків, не відповідає обставинам справи.

Колегія суддів, також, не погоджується з доводами Позивача, який посилається на ст. 1212 Цивільного кодексу України, відповідно до якої особа, яка набула або зберегла у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно та вказує, що Відповідач повинен був, на підставі вказаної статті, витребувати у ОСОБА_4 особи майно (кошти цільового призначення) і перерахувати Позивачу, оскільки ні ст. 1212 Цивільного кодексу України, ні положення Колективного договору не передбачають обовязку Відповідача по витребуванню коштів у ОСОБА_4 особи та передачі їх на користь Позивача.

З огляду на обґрунтованість рішення господарського суду, відповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги скаржника про скасування рішення є необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організація Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 року у справі №904/3267/15 залишити без змін.

Повернути Первинній профспілковій організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва та фінансів ПАТ "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50024, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Харитонова 14/73, код ЕДРПОУ 35927661) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 9 602,10 грн., перерахований згідно платіжного доручення № 356 від 09.07.2015 року, яке знаходить в матеріалах справи №904/3267/15.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 26.10.2015 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Подобєд