ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 Справа № 917/1771/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт", вул. Почайнинська, 45, м. Київ, 04070

до Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина", вул. Броваря, 83, с. Олексіївка, Гребінківський район, Полтавська область, 37411

про стягнення заборгованості по кредиту, процентам, пені

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 09.09.2015

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складення повного рішення у відповідності до вимог 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позов про стягнення з відповідача 988275,48 грн заборгованості по Кредитному договору №49/КЛ-0614 від 24.06.2014, з яких: 799408,40 грн заборгованість по кредиту, 94527,30 грн заборгованість за процентам, 84741,20 грн заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту та 9598,58 грн заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, в обґрунтування позовних вимог посилався на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у розгляді справи не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, проте не скористався своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України та виходячи з того, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторони, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

24.06.2014 Приватне сільськогосподарське підприємство "Ярина" (Позичальник) та Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Стандарт" уклали Кредитний договір №49/КЛ-0614.

Відповідно до п. 1.1 договору, банк на умовах, передбачених цим договором, відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію, в межах якої надає позичальнику в користування грошові кошти на умовах: загальний ліміт кредитування за кредитною лінією - 2000000,00 грн.

Кредитна лінія відкривається з 24.06.2014 по 30.04.2015 (п. 1.1.2 договору).

Підписаним сторонами графіком погашення кредиту визначені граничні ліміти кредитної лінії у відповідний період, а саме: до 24.12.2014 - 2000,00 грн; до 24.01.2014 - 1600000,00 грн; до 24.02.2015 - 1200000,00 грн; до 24.03.2015 - 800000,00 грн; до 30.04.2015- 400000,00 грн, станом на 01.05.2015 р. - 0,00 грн.

Відповідно до п. 1.1.6 Кредитного договору остаточна дата повернення (повного погашення) кредиту - 30.04.2015, з врахуванням строків погашення частин/траншів кредиту в строки, що визначені графіком погашення кредиту та/або графіком зменшення загального ліміту кредитування.

Згідно з п. 1.1.4 Кредитного договору процентна ставка за користуванням кредитом - 26% річних.

Відповідно до п. 4 Кредитного договору проценти за користування позичальником кредитом нараховуються банком у валюті кредиту з дня надання кредиту до дня його фактичного погашення на суму фактичного щоденного залишку заборгованості позичальника за кредитом (п. 4.1).

Нарахування процентів здійснюється не рідше одного разу на місяць та в день остаточного повернення кредиту. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у календарному місці та році, при цьому враховується день надання кредиту і не враховується день повного фактичного погашення кредиту (п.п. 4.2, 4.4).

Разом з тим, аналогічно нараховуються проценти і на прострочену заборгованість по кредиту відповідно до п. 4.3 Кредитного договору.

Крім того, з матеріалів справи ПАТ КБ "Стандарт" зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надав ПСП "Ярина" кредит відповідно до заяв останнього в розмірі 799408,40 грн, що підтверджується меморіальними ордерами №125 від 17.07.2014, №1190 від 25.07.2014, №665 від 25.06.2014, №961 від 02.07.2014, №1771 від 11.07.2014 (а.с. 51-55).

Проте, порушуючи умови договору, ПСП "Ярина", взятих на себе зобов'язань не виконало, у звязку з чим станом на 18.06.2015 у нього виникла заборгованість за Кредитним договором у розмірі 893935,70 грн, у тому числі: 799408,40 грн - заборгованість по кредиту, 94527,30 грн - заборгованість за процентами за період з 01.01.2015 по 15.06.2015.

Зазначену суму основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 2 зазначеного закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Право ПАТ КБ "Стандарт" на стягнення з ПСП "Ярина" неустойки за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату відсотків, передбачено п.п. 9.2, 9.3 та 9.4 Кредитного договору.

За розрахунком, здійсненим позивачем та перевіреним судом, сума пені за несвоєчасне повернення кредиту становить 84741,20 грн за період з 25.03.2015 по 15.06.2015, а за несвоєчасну сплату процентів - 9598,58 грн за період з 11.02.2015 по 15.06.2015.

Таким чином, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 799408,40 грн заборгованості по кредиту; 94527,30 грн заборгованості за процентам; 84741,20 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту; 598,58 грн пені за несвоєчасну сплату процентів та задовольняє їх у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Сягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Ярина" (, Полтавська область, Гребінківський район, с. Олексіївка, вул. Броваря, 83 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Стандарт", , 04071 Україна, м. Київ, вул. Почайнинська, 45 - 799408,40 грн заборгованості по кредиту, 94527,30 грн заборгованості за процентам, 84741,20 грн заборгованості по пені за несвоєчасне повернення кредиту та 9598,58 грн заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Стягнути в дохід Державного бюджету України, отримувач коштів: УДКСУ у м. Полтава (м. Полтава), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ) 38019510; рахунок отримувача: 3002; банк отримувача: ГУДКСУ у Полтавській області; код отримувача 831019; код класифікації доходів бюджету 22030001 - 19765,51 грн судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.11.2015.

Суддя Д.М Сірош