УХВАЛА

13.10.2015Справа № 910/23314/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь банк"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача: Перевертун В.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача: Куделя Д.Ю. (представник за довіреністю);

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь банк", 02.09.2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 13206/1739 від 31.08.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 28СL від 08.08.2008р. в частині повернення грошових коштів в сумі 4 577 557,02 доларів США (еквівалент 98077372,60 грн.)., належне виконання якого забезпечено договором іпотеки 28СL/М1 від 08.08.2008р. Отже, враховуючи прострочення позичальником терміну повернення грошових коштів, за твердженнями заявника, у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, яка передбачена ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Ухвалою суду від 04.09.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/23314/15, призначено розгляд справи на 22.09.2015 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

Через відділ діловодства суду 22.09.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи та документи на виконання вимог ухвали суду, які було долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 22.09.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті спору, підтримав клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а також заявив клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів.

Судом відкладено розгляд клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи до наступного судового засідання.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 22.09.2015 року не з'явилися, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки до суду не повідомили, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено до 13.10.2015 року.

Через відділ діловодства суду 08.10.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду раніше поданого ним клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, а також додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Також через відділ діловодства суду 08.10.2015 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 13.10.2015 року з'явились, дали пояснення по суті спору, представник третьої особи в судове засідання не з'явився, вимог ухвали не виконав.

В судовому засіданні 13.10.2015 року представник відповідача подав заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Також відповідачем було подані клопотання про витребування доказів, про надання часу для примирення сторін та укладення мирової угоди - 3 місяці, а також про призначення експертизи щодо вартості об'єкту іпотеки, вартість якої відповідач погодився оплатити.

Розглянувши подану представником позивача заяву про зміну предмету позову, суд вважає за необхідне її задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до вказаної заяви позивач просив на підставі ст. 16 Цивільного кодексу України змінити предмет позову, а саме звернути стягнення на предмет іпотеки: нерухоме майно - нежитлове приміщення за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 20, загальною площею 117,0 кв.м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належать товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Оліверс Трейд» на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №13040969 від 19.11.2013р., виданого ПН КМНО Приладишевою Р.В., в рахунок погашення заборгованості спільного українсько-німецького підприємства «МАРКОМ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю перед Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором № 28СL від 08.08.2008 року у розмірі 4 577 557,02 доларів США (еквівалент 98077372,60 грн.), з яких: 4180000,00 доларів США (еквівалент 89559434,36 грн.) - заборгованість по кредиту, 333436,23 доларів США (еквівалент 7144105,30 грн.) - заборгованість по процентам, 64120,79 доларів США (еквівалент 1373832,94 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів. Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною - 19 241 900,00 грн.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Оскільки клопотання про зміну предмету позову подане до початку розгляду справи по суті та з дотриманням вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України, воно приймається судом до розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі № 01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов позивач посилається на неналежне виконання третьою особою умов кредитного договору № 28СL від 08.08.2008 року в частині повернення грошових коштів в сумі 4 577 557,02 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України еквівалентно 98 077 372,60 грн. та сплати процентів і пені за користування кредитними коштами у строк, що передбачений договором, належне виконання якого забезпечено договором іпотеки № 28 СL/М1 від 08.08.2008 р. укладеного між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь банк"), як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд", як іпотекодавцем, що виступає майновим поручителем Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, як позичальника.

Отже, враховуючи прострочення позичальником терміну повернення грошових коштів, за твердженнями заявника, у Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь банк" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, яка передбачена ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

У ст. 39 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, приймаючи до уваги приписи ст. 39 Закону України «Про іпотеку», обставини стосовно визначення вартості, а отже, і початкової ціни предмету іпотеки, за іпотечним договором від №28СL/М1 від 08.08.2008р., а саме: на нерухоме майно - нежитлове приміщення за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 20, загальною площею 117,0 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Оліверс Трейд» на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №13040969 від 19.11.2013р., виданого ПН КМНО Приладишевою Р.В. та входять до предмету доказування у даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вищевказаних обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців. Аналогічні висновки наведено у постановах 16.06.2014р., від 31.07.2014р. та від 20.08.2014р. Вищого господарського суду України по справах № 903/962/13, № 910/2095/13 й № 910/3159/14.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи № 910/23314/15 виникла необхідність визначення вартості предмету іпотеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови № 4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

За приписами п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

В судовому засіданні 13.10.2015 року господарським судом було зобов'язано учасників судового процесу надати пропозиції стосовно експертної установи та переліку питань для проведення у справі судової експертизи.

Позивач в судовому засіданні 13.10.2015 року заперечив проти проведення експертної оцінки, мотивуючи дане заперечення тим, що обраною ним експертною установою вже було проведено оцінку об'єкту іпотеки та даний висновок є належним, а тому немає необхідності для проведення додаткової експертної оцінки.

Представник відповідача заперечив проти належності оцінки експертної установи, запропонованої позивачем, та просив суд провести експертизу щодо вартості об'єкту іпотеки, а витрати пов'язані з проведенням судової експертної оцінки погодився оплатити в повному обсязі.

Проте, як вже зазначалось, суд не обмежений при визначенні кола питань, які повинні бути поставлені на вирішення судового експерта, тими питаннями, які запропоновані учасниками судового процесу та зобов'язаний максимально конкретно визначити такі питання в ухвалі.

За приписами з ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Суд дійшов висновку про необхідність доручення проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, який відповідно до чинного законодавства здійснює судово-експертну та наукову діяльність у галузі криміналістики і судової експертизи у справі № 910/23314/15.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За приписами п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позову, за висновками суду, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи покладаються на відповідача за його власної ініціативи.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк".

За приписами п.1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Призначити судову експертизу у справі № 910/23314/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд" та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про звернення стягнення на предмет іпотеки.

2. Зупинити провадження у справі № 910/23314/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд" та за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про звернення стягнення на предмет іпотеки до отримання результатів судової експертизи.

3. На вирішення експерту поставити наступне питання:

«Яка ринкова вартість предмета іпотеки за іпотечним договором № 28СL/М1 від 08.08.2008р., укладеним між Акціонерним товариством «Індустріально-Експортний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь банк"), як іпотекодержателем, та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд", як іпотекодавцем, що виступає майновим поручителем Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, як позичальника, а саме нежитлового приміщення за адресою м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 20, загальною площею 117,0 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією «Оліверс Трейд» на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №13040969 від 19.11.2013р., виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Приладишевою Р.В.?»

5. Проведення судової експертизи у справі № 910/23314/15 доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, Солом'янський район, вул. Смоленська, 6, ).

6. Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

8. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземною інвестицією "Оліверс Трейд" сплатити вартість судової експертизи відповідно до рахунку, який буде надано Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

9. Зобов'язати Київський науково-дослідний інститут судових експертиз відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

10. Копію даної ухвали направити відповідачу у справі.

Суддя О.С. Комарова