ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" жовтня 2015 р.Справа № 916/4051/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі судового засідання Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність № 01-36/81 від 09.09.2015р.),

від відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 21 380, 04 грн.

встановив:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради (ДКВ ОМР) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 21 380, 04 грн., з яких: 1 573, 51 грн. заборгованість з орендної плати та 19 806, 53 грн. неустойка. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем вимог укладеного між сторонами договору оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р. в частині здійснення своєчасних платежів по орендній платі та вчасного повернення орендованих приміщень.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 05.10.2015 р. порушено провадження по справі № 916/4051/15 за даним позовом, розгляд справи призначено на 28.10.2015 р.

В судовому засіданні 28.10.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про поважність причин відсутності не повідомив, письмового відзиву на позовну заяву до суду не надав, право на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином шляхом надсилання ухвали суду на адресу реєстрації, яка не змінювалася, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців України № 21277967 від 02.10.2015р., наявний в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення було повернуто із відміткою поштової установи „адресат не розшукан, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 28.10.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

20.10.2006р. між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, правонаступником якого є Департамент комунальної власності Одеської міської ради, (Орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендарем) укладено договір оренди нежитлового приміщення № 17/51 (Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху, площею 37,4 кв.м. та нежитлового приміщення- горища, площею 48,5кв.м., - загальною площею 85,9 кв.м, які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 76.

Строк дії договору оренди з 20.10.2006р. до 01.09.2007р. (п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.2 Договору, за орендоване приміщення Орендар зобовязується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 903, 76 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Згідно п. 2.4 Договору Орендар вносить орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Згідно з п. 4.7 Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобовязався у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди.

Відповідно до п. 5.2 Договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченного платежу за кожен день прострочки.

У разі невнесення орендарем орендної плати на протязі 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню у відповідності з чинним законодавством (п.5.3. договору №17/51 від 20.10.2006р.).

Обєкт оренди був переданий відповідачу згідно акту приймання-передачі від 20.10.2006р.

Крім того, сторонами договору №17/51 від 20.10.2006р. було підписано додаток №1 до нього розрахунок орендної плати, в якому зазначено експертну вартість орендованого приміщення 72 301грн.

Згідно підписаних сторонами додаткових погоджень від 20.09.2007р. №3, від 17.06.2008р. №4, від 05.11.2010р. строк дії договору продовжувався та востаннє був визначений до 05.05.2011р.

З огляду на відсутність будь-яких заяв від сторін про припинення договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору 05.05.2011р. його було пролонговано автоматично згідно ч. 2 ст. 17 ЗУ Про оренду державного та комунального майна.

У зв`язку з невиконанням ФОП ОСОБА_2 всіх умов договору оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р., заступник прокурора Малиновського району м. Одеси звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з позовом до ФОП ОСОБА_2 про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 7 478, 19 грн., з яких: 7 103,71грн. заборгованість з орендної плати за період з 01.01.2013р. по 30.11.2013р., 374,48грн. пеня за період з 16.01.2013р. по 30.11.2013р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.01.2014р. по справі № 916/2984/13 (суддя Малярчук І.А.) позов прокурора задоволено повністю:

- стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 7 103, 71 грн. заборгованості з орендної плати та 374, 48 грн. пені;

- розірвано договір оренди №17/51 від 20.10.2006р., укладений між Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2;

- виселено фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 37,4кв.м. та нежитлового приміщення горища, загальною площею 48,5кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 76, на користь Одеської міської ради в особі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради;

- стягнуто з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у сумі 4 014, 50 грн.

07.02.2014р. на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.01.2014р. по справі № 916/2984/13 видано відповідні накази.

Згідно акту державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 16.02.2015р., наявному в матеріалах справи, вбачається, що боржниця висилилась з приміщень. Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції № 42489378 від 16.02.2015р., зазначено, що рішення суду по справі № 916/2984/13 фактично виконано.

Все вищеперелічене і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, в якому він просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 21 380, 04 грн., з яких: 1 573, 51 грн. заборгованість з орендної плати за період з 01.12.2013р. по 06.02.2014р. та 19 806, 53 грн. неустойки за період з 07.02.2014р. по 16.02.2015р.

Дослідивши надані докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення орендної плати, суд вказує наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з приписами ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до п. п.1, 2 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи те, що об'єктом договору є майно, що належить територіальній громаді м. Одеси на праві комунальної власності, слід звернути увагу на положення спеціального Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.01.2014р. по справі № 916/2984/13 розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р.

Згідно ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або розривається в судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Рішення господарського суду Одеської області від 22.01.2014р. по справі № 916/2984/13 у передбаченому законодавством порядку оскаржено не було та набрало законної сили 07.02.2014р.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р. припинив свою дію за рішенням суду з 07.02.2014р.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач обовязок щодо повної та своєчасної сплати платежів за договором оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р. не виконував, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем за період 01.12.2013р. по 06.02.2014р. в розмірі 1 573, 51 грн., з огляду на що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 19 806, 53 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що відповідач після розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р. продовжував без належних правових підстав користуватись займаним приміщенням, та лише 16.02.2015р. було встановлено, що відповідач виселився з займаних приміщень, що підтверджується актом державного виконавця першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення, встановлена ч.2 ст. 785 ЦК України безумовно є штрафною санкцією, яка передбачена ст. 230 ГК України, та, відповідно до ст. 185 ПКУ, не є обєктом оподаткування та нарахування ПДВ.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, за умовами п. 4.7 договору орендар зобовязаний був після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання у 15-тиденний термін передати орендодавцю орендоване приміщення за актом. Судом встановлено, що договір оренди припинився 07.02.2014р. Таким чином, початок прострочення зобовязання з повернення орендованого майна слід відраховувати з 23.02.2014 року, враховуючи право відповідача повернути приміщення протягом 15 днів після припинення договору.

Розрахунок стягуваної суми неустойки, наданий позивачем за період з 07.02.2014р. по 16.02.2015р., перевірено судом та встановлено, що його здійснено без урахування п. 4.7 договору оренди нежитлового приміщення № 17/51 від 20.10.2006р., та з безпідставним врахуванням сум ПДВ, з огляду на що, судом здійснено власний розрахунок неустойки за період з 23.02.2014р. по 16.02.2015р., що підлягає стягненню з відповідача за допомогою системи „Ліга-Закон.

Розрахунок неустойки.

Період нарахуванняСума орендної ставки (грн.) Сума неустойки (грн.)
лютий 2014р. (6 днів) 127, 41254, 82
березень 2014р. 598,16 1 196, 32
квітень 2014р.611,32 1 222, 64
травень 2014р.631, 49 1 262, 98
червень 2014р.655,491 310, 98
липень 2014р662,041 324, 08
серпень 2014р.664,69 1 329, 38
вересень 2014р.670,01 1 340, 02
жовтень 2014р.689,44 1 378, 88
листопад 2014р. 705,99 1 411, 98
грудень 2014р.719,40 1 438, 8
січень 2015р. 740,98 1 481, 96
лютий 2015р. (16 днів)436,54 873, 08
всього: 15 825,92

Отже, сума неустойки, що підлягає стягненню з відповідача за період прострочення повернення приміщень з 23.02.2014р. по 16.02.2015р., складає 15 825, 92 грн.

Згідно вимог ст. ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 1 573, 51 грн. основної заборгованості з орендної плати та 15 825, 92 грн. неустойки.

Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65028, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 1 573 (одну тисячу пятсот сімдесят три) грн. 51 коп. основної заборгованості з орендної плати, 15 825 (п'ятнадцять тисяч вісімсот двадцять пять) грн. 92 коп. неустойки та 991 (девятсот девяносто одну) грн. 21 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 жовтня 2015 р.

Суддя Ю.І. Мостепаненко