РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/24301/15

За позовомОрдо-Василівської сільської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт»
простягнення 58282 грн. 81 коп.
Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Курячий А.М. - представник за довіреністю 24/15-а від 30.01.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.09.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Ордо-Василівської сільської ради з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» про стягнення 58282 грн. 81 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач з березня 2008 року самовільно, без укладення договору оренди, зайняв та використовував по грудень 2010 року земельну ділянку, площею 0,12 га, яка знаходиться у с. Мар'ївка Софіївського району Дніпропетровської області (на території Ордо-Василівської сільської ради) для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку, не сплачуючи при цьому орендну плату за фактичне користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим місцевому бюджету Ордо-Василівської сільської ради було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди (у зв'язку з несплатою орендної плати) у розмірі 58282 грн. 81 коп. (15152 грн. 71 коп. за 2008 рік, 20947 грн. 11 коп. за 2009 рік та 22182 грн. 99 коп. за 2010 рік).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24301/15; розгляд справи призначено на 09.10.2015.

У судовому засіданні 09.10.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що фактично почав користуватися земельною ділянкою з 20.06.2011, з дати реєстрації Договору оренди землі від 24.12.2009 у відділі Держкомзему у Софіївському районі та дати складення між сторонами акту приймання-передачі земельної ділянки. При цьому, відповідач зазначив, що на підставі припису № 34 від 04.08.2010. акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.08.2010 та розрахунку розміру шкоди, які були надані відділом Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області, ним було сплачено грошові кошти у розмірі 1017 грн. 72 коп. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач заявив про застосування позовної давності.

У судовому засіданні 09.10.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 19.10.2015.

15.10.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні, призначене на 19.10.2015, без участі представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.10.2015 надав усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечив.

Представник позивача у судове засідання 19.10.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 19.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ордо-Василівської сільської ради від 14.02.2007 № 147-9/V «Про надання дозволу на розробку відведення земельної ділянки в оренду для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» в селі Мар'ївка» вирішено надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду розміром 0,12 га для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку в межах с. Мар'ївка, вул. Центральна; зобов'язано керівництво Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» замовити в органах АПЗ розробку проектної документації, та укласти договір оренди із землевпорядною організацією на розроблення проекту відведення земельної ділянки в оренду.

Рішенням Ордо-Василівської сільської ради від 10.02.2009 № 353-26/V «Про затвердження технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку» вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку за адресою: с. Мар'ївка, вул. Центральна, 1а на території Ордо-Василівської сільської ради; надати в оренду земельну ділянку загальною площею 0,12 га Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку терміном на 49 років з орендною платою 14,74 грн. за 1 кв.м.; Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» у місячний термін укласти договір оренди земельної ділянки з Ордо-Василівською сільською радою та зареєструвати його згідно діючого законодавства.

24.12.2009 між Ордо-Василівською сільською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» (орендар) укладено Договір оренди землі с. Ордо-Василівка Софіївського району Дніпропетровської області, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення ретрансляційної вежі мобільного зв'язку стандарту GSM, яка знаходиться в межах населеного пункту Мар'ївка на території Ордо-Василівської сільської ради і зареєстрована в Державного реєстрі земель за кадастровим номером :10:001:0014.

Відповідно до п. 1.2 Договору цільове використання земельної ділянки за цим Договором (УКЦВЗ) 1.14.9 (землі зв'язку та телекомунікацій).

Згідно з п. 1.3 Договору підставою для надання земельної ділянки в оренду є Рішення Ордо-Василівської сільської ради № 353-26/V від 10.02.2009.

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,12 га, у тому числі 0,12 га (землі не надані у власність або постійне користування в межах населених пунктів).

Договір укладено на сорок дев'ять років (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п.п. 5.1 та 5.2 Договору земельна ділянка передається в оренду для розміщення ретрансляційної вежі та обладнання стільникового зв'язку стандарту GSM; цільове призначення земельної ділянки: землі зв'язку та телекомунікацій.

Згідно з п. 6.1 Договору передача земельної ділянки в оренду здійснюється за проектом її відведення.

Підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки є рішення Ордо-Василівської сільської ради № 147-9/V від 14.02.2007 (п. 6.2 Договору).

Згідно з п. 6.4 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5-ти денний термін після державної реєстрації цього договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 14.1 Договору він набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009) орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009), укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009) передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем у строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі.

Статтею 18 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009) визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції станом на дату укладення Договору від 24.12.2009) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що Договір від 24.12.2009 зареєстровано у відділі Держкомзему у Софієвському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2011 за № 00294.

Як пояснив відповідач у відзиві на позовну заяву, проект Договору оренди землі було підготовлено та надано на підписання до Ордо-Василівської сільської ради, але договір був підписаний позивачем лише після винесення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі № 2а/0470/5286/11 від 07.06.2011, тому дата Договору зазначена - 24.12.2009, а набрав чинності Договір з моменту державної реєстрації - 20.06.2011.

Як встановлено судом, 20.06.2011 Ордо-Василівська сільська рада передала, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Астеліт» прийняло земельну ділянку площею 0,12 га (землі зв'язку та телекомунікацій) в тимчасове платне користування на умовах оренди строком на 49 років, що підтверджується актом приймання-передачі ділянки по договору оренди від 20.06.2011, який підписано та скріплено печатками уповноваженими представниками сторін (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач з березня 2008 року самовільно, без укладення договору оренди, зайняв та використовував по грудень 2010 року земельну ділянку, площею 0,12 га, яка знаходиться у с. Мар'ївка Софіївського району Дніпропетровської області (на території Ордо-Василівської сільської ради) для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку, не сплачуючи при цьому орендну плату за фактичне користування земельною ділянкою, у зв'язку з чим місцевому бюджету Ордо-Василівської сільської ради було завдано збитки у вигляді упущеної вигоди (у зв'язку з несплатою орендної плати) у розмірі 58282 грн. 81 коп. (15152 грн. 71 коп. за 2008 рік, 20947 грн. 11 коп. за 2009 рік та 22182 грн. 99 коп. за 2010 рік).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків (ч. 3 ст. 225 ГК України).

Судом враховано те, що згідно зі ст. 623 Цивільного кодексу України для застосування таких правових наслідків порушення зобов'язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вищезазначених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Згідно з частиною 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини 1статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Судом встановлено, що Контрольно-ревізійним відділом у Софіївському районі Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області Державної контрольно-ревізійної служби України було проведено ревізію виконання бюджету, стану збереження та використання грошових коштів та матеріальних цінностей в Ордо-Василівській сільській раді за період з 01.01.2008 по 30.11.2010, про що було складено Акт № 470-24/03 від 04.02.2011.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (в редакції станом на дату складення Акту № 470-24/03 від 04.02.2011), головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

В Акті ревізії виконання бюджету, стану збереження та використання грошових коштів та матеріальних цінностей в Ордо-Василівській сільській раді за період з 01.01.2008 по 30.11.2010 № 470-24/03 від 04.02.2011 зазначено, що відповідно до рішення 9 сесії V скликання Ордо-Василівської сільської ради від 14.02.2007 № 147-9/V Товариству з обмеженою відповідальністю «Астеліт» надано дозвіл про розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду для розміщення ретрансляційної станції мобільного зв'язку в с. Мар'ївка розміром 0,12 га. В ході ревізії встановлено, що фактично ретрансляційна станція мобільного зв'язку в с. Мар'ївка була встановлена в березні 2008 року, однак, договір на використання земельної ділянки зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» не укладений і оренда плата не сплачується, що є порушенням ст. 125, 126, 206 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ТЦ (із змінами та доповненнями), ст. 1 Закону України «Про оренду землі»від 06.10.1998 №161- XIV, ст.ст. 2, 19 Закону України «Про плату за землю»від 03.07.1992 №2535-ХІІ (із змінами та доповненнями).

У вказаному Акті також зазначено, що сільським головою Рижковою Л.I. з приводу даного питання надано пояснення, що сільською радою неодноразово до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» в періоді, що підлягав ревізії, направлялися листи з вимогами укладення договору оренди та сплати орендної плати, також направлялися рахунки на сплату орендної плати, про що свідчать корінці повідомлень, однак, з боку керівництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» інформація з позитивною відповіддю не надходила. Внаслідок допущеного порушення місцевим бюджетом понесено втрати: бюджетом місцевим орендної плати за 2008, 2009 та 2010 роки в сумі 67282,81 грн., з яких втрати сільського бюджету 60% - 40369,69 грн. 2008 рік : 0,12 га *14,74 за 1м2 * 1,028 (к за 1 м2) =18183,26 грн. на рік: 12 міс*9міс= 15152,71 грн.; 2009 рік: 18183,26*1,152 = 29947,11 грн.; 2010 рік : 20947,11*1,059=22182,99 грн.

В ході ревізії встановлено, що фактично ретрансляційна станція мобільного зв'язку в с. Мар'ївка була встановлена у березні 2008 року, однак договір на використання земельної ділянки зі сторони Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» не укладений і орендна плата не сплачується, що є порушенням ст. 125, 126, 206 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-ТЦ (із змінами та доповненнями), ст. 1 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 №161- XIV, ст.ст. 2, 19 Закону України «Про плату за землю»від 03.07.1992 № 2535-ХІІ (із змінами та доповненнями).

Крім того, в Акті зазначено, відповідач в періоді, що підлягав ревізії, фактично використовував земельну ділянку за відсутності відповідного рішення сесії сільської ради, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»від 19.06.2003 № 963-ІУ в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за порушення вимог земельного законодавства» від 15.04.2008 № 271-VІ (набрав чинності з 07.05.2008) є самовільним зайняттям земельної ділянки.

Судом встановлено, що у травні 2011 року Контрольно-ревізійне управління в Дніпропетровській області на виконання своїх владних повноважень звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Ордо-Василівської сільської ради про зобов'язання Ордо-Василівську сільську раду виконати вимоги від 24.02.2011 № 25/141 на суму 122676,76 грн., а саме укласти договори оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення з TOB «Регул»та TOB «Астеліт», відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в сумі 122676,76 грн. та відшкодувати недоотриману місцевим бюджетом орендну плату, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2011 у справі № 2а/0470/5288/11, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013, позов задоволено; зобов'язано Ордо-Василівську сільську раду виконати вимоги від 24.02.2011 № 25/141 на суму 122676 грн. 76 коп., а саме: укласти договори оренди земельних ділянок несільськогосподарського призначення з ТОВ «Регул» та ТОВ «Астеліт», відобразити в обліку дебіторську заборгованість за недоотриману орендну плату в сумі 122676 грн. 76 коп. та відшкодувати недоотриману місцевим бюджетом орендну плату, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Однак, суд зазначає, що посилання позивача на Акт ревізії виконання бюджету, стану збереження та використання грошових коштів та матеріальних цінностей в Ордо-Василівській сільській раді за період з 01.01.2008 по 30.11.2010 № 470-24/03 від 04.02.2011 як на підставу стягнення з відповідача збитків у розмірі 58282 грн. 81 коп. є безпідставним, оскільки встановлені органами державної контрольно-ревізійної служби при проведенні контрольних заходів факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України, тобто сам лише акт ревізії не є підставою для застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення збитків та не звільняє сторону від процесуального обов'язку доводити свої вимоги іншими належними та допустимими доказами.

Разом з тим, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2011 у справі № 2а/0470/5288/11, яка залишена без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2013, не встановлено періоду самовільного користування відповідачем земельною ділянкою, площею 0,12 га, яка знаходиться у с. Мар'ївка Софіївського району Дніпропетровської області (на території Ордо-Василівської сільської ради) у 2008 - 2010 роках, в результаті чого позивачу було завдано збитків у розмірі 58282 грн. 81 коп.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (в редакції від 08.12.2009), самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (в редакції від 08.12.2009) державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державний комітет України по земельних ресурсах, затвердженого указом президента України від 14.08.2000 № 970/2000, Державний комітет України по земельних ресурсах (Держкомзем України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Держкомзем України вносить у встановленому порядку пропозиції щодо формування державної політики у сфері регулювання земельних відносин, використання, охорони та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру і забезпечує її реалізацію, здійснює управління в цій сфері, а також міжгалузеву координацію та функціональне регулювання з питань, віднесених до його відання.

Відповідно до п. 7 Положення про Державний комітет України по земельних ресурсах, затвердженого указом президента України від 14.08.2000 № 970/2000, Держкомзем України здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за додержанням земельного законодавства, в тому числі встановленого порядку вилучення і надання земельних ділянок, режиму використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення та умов надання, власниками земельних ділянок і землекористувачами.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (в редакції від 08.12.2009) державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов'язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов'язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 04.08.2010, складеного державним інспектором Відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області, у зв'язку із самовільним зайняттям земельної ділянки в межах населеного пункту на території Ордо-Василівської сільської ради встановлено, що земельна ділянка, площею 0,12 га, на території Ордо-Василівської сільської ради у Софіївському районі самовільно зайнята і використовується для розміщення і обслуговування ретрансляційної вежі мобільного стандарту GSM Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» в особі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» Соловей О.А. (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до Акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.08.2010, складеного державним інспектором Відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області, встановлено, що земельна ділянка, площею 0,12 га, на території Ордо-Василівської сільської ради в с. Мар'ївка у Софіївському районі самовільно зайнята і використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» для розміщення та обслуговування ретрансляційної вежі мобільного зв'язку, внаслідок цього розмір завданої шкоди становить 1017 грн. 72 коп. (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до припису Відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області № 34 від 04.08.2010 встановлено, що земельна ділянка, площею 0,12 га, біля с. Мар'ївка на території Ордо-Василівської сільської ради у Софіївському районі самовільно зайнята в використовується під розміщення та обслуговування ретрансляційної вежі мобільного зв'язку Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт». Розмір шкоди, нарахований внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки становить 1017 грн. 72 коп. (копія припису знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення Відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області № 15 від 06.08.2010 встановлено, що земельна ділянка, площею 0,12 га, самовільно зайнята і використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» під розміщення ретрансляційної вежі мобільного зв'язку на території Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району; землі житлової та громадської забудови. Вказаною постановою визнано Соловей О.А. (представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт») винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено штраф у розмірі 510 грн. 00 коп.

Таким чином, суд дійшов висновку, що факт самовільного зайняття Товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» земельної ділянки, площею 0,12 га, яка знаходиться у с. Мар'ївка Софіївського району Дніпропетровської області (на території Ордо-Василівської сільської ради) станом на 04.08.2010 підтверджується складеними державним інспектором Відділу Держкомзему у Софіївському районі Дніпропетровської області Головного управління Держкомзему у Дніпропетровській області відповідними документами, а саме Приписом № 34 від 04.08.2010, актом обстеження земельної ділянки від 04.08.2010 та актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.08.2010.

Судом встановлено, що 16.08.2010 відповідач сплатив штраф у розмірі 510 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією № 173 від 16.08.2010 (копія знаходиться в матеріалах справи), та грошові кошти у розмірі 1017 грн. 72 коп. (розмір нарахованої шкоди у зв'язку із самовільним зайняттям земельної ділянки), що підтверджується квитанцією № 174 від 16.08.2010 (копія знаходиться в матеріалах справи).

Тобто, відповідач відшкодував шкоду, нараховану у зв'язку із самовільним зайняттям земельної ділянки, факт чого був встановлений уповноваженим органом (Відділом Держкомзему) станом на 04.08.2010.

Однак, існування у відповідача обов'язку відшкодувати збитки у розмірі 58282 грн. 81 коп. позивачем належними та допустимими доказами суду не доведено, зокрема не доведено наявності протиправної поведінки відповідача, яка полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки протягом періоду з 2008 по 2010 роки.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Ордо-Василівської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт» про стягнення збитків у розмірі 58282 грн. 81 коп. є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

У відзиві на позовну заяву, поданому у судовому засіданні 09.10.2015, відповідачем було заявлено про застосування позовної давності.

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» визначено, що за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що суд дійшов висновку, що Ордо-Василівською сільською радою не доведено суду належними та допустимими доказами факту порушення свого права чи законного інтересу з боку Товариства з обмеженою відповідальністю «Астеліт», у суду відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 26.10.2015

Суддя І.М. Отрош