УХВАЛА

21.10.2015Справа № 910/485/13

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5»
на діїВідділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві
щодопримусового виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2013 р. у справі № 910/485/13

У справі

за позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5»
простягнення 1 169 110,36 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: не з'явився

від боржника: Дементьєв Я.Т.

від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

23 січня 2015 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» (надалі також - скаржник, боржник) надійшла скарга на дії ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва, в якій скаржник просить суд постановити ухвалу Господарського суду м. Києва, якою визнати недійсною постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва від 24.06.2014р. про стягнення виконавчого збору у закінченому виконавчому провадженні за №39080113.

Скарга обґрунтована тим, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 24.06.2014 р. винесена з пропущенням строку передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», а саме семиденного строку на добровільне виконання рішення, який встановлено було до 31.07.2013 р. А отже, зазначена постанова є незаконною і винесена з порушенням норм матеріального права.

Згідно резолюції від 23.01.2015 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада - 5», з доданими до неї матеріалами, передано для розгляду судді Коткову О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2015 р. розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» у справі № 910/485/13 призначено на 24.02.2015 р.

Розпорядженням від 23.02.2015 р. Голови Господарського суду міста Києва у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Коткова О.В. справу №910/485/13 передано для розгляду судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015 р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві було призначено до розгляду на 24.03.2015 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.03.2015 р. (Суддя Морозов С.М.) відмовив в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на дії відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві в справі № 910/485/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 р. у справі № 910/485/13 Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. у справі №910/485/13 - без змін, а матеріали справи № 910/485/13 повернуто до Господарського суду міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р. у справі № 910/485/13 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 року у справі № 910/485/13 скасовано, а скаргу на постанову Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві від 24.06.2014 року передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За розпорядженням Керівника апарату Господарського суду м. Києва Кривенко О.М. від 03.08.2015 р. № 04-23/1122, щодо справи № 910/485/13 за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» про стягнення 1 169 110,36 грн., відповідно до п. 2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл для розгляду скарги на дії ВДВС.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу справи № 910/485/13 від 03.08.2015 р., дану справу передано для розгляду скарги на дії ВДВС судді Андреїшиній І.О.

Ухвалою суду від 05.08.2015 р. суддя Андреїшина І.О. прийняла справу № 910/485/13 для розгляду скарги на дії ВДВС до свого провадження; призначила розгляд скарги на дії ВДВС у справі № 910/485/13 на 09.09.2015 р.; зобов'язала учасників судового процесу та ВДВС надати суду певні документи та письмові пояснення.

У судовому засіданні 09.09.2015 р. представник боржника просив відкласти розгляд скарги для надання йому можливості представити суду додаткові докази у справі.

Розглянувши дане клопотання, суд його задовольнив з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Представники стягувача та ВДВС у судове засідання 09.09.2015 р. не з'явилися, вимог ухвали суду від 05.08.2015 р. не виконали, про поважні причини неявки не повідомили, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 09.09.2015 р. відкладено розгляд скарги до 23.09.2015 р., у зв'язку з неявкою уповноважених представників стягувача та ВДВС у призначене судове засідання та невиконанням сторонами та ВДВС вимог ухвали суду.

Через відділ діловодства суду 16.09.2015 р. від стягувача надійшли письмові пояснення, які залучено до матеріалів справи.

Представники сторін та ВДВС у судове засідання 23.09.2015 р. не з'явилися; про поважні причини неявки не повідомили, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином; боржник та ВДВС вимог ухвал суду в даній справі не виконали.

Ухвалою суду від 23.09.2015 р. відкладено розгляд скарги до 07.10.2015 р., у зв'язку з неявкою уповноважених представників сторін та ВДВС у призначене судове засідання та невиконанням боржником і ВДВС вимог ухвал суду.

У судовому засіданні 07.10.2015 р. представник боржника підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Представники стягувача та ВДВС повторно не з'явились у судове засідання 07.10.2015 р., про причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвал суду не виконали.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників стягувача та ВДВС у призначене судове засідання та невиконанням боржником та ВДВС вимог ухвал суду, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 07.10.2015 р. розгляд скарги відклав на 21.10.2015 р.; повторно зобов'язав учасників судового процесу та ВДВС надати суду певні документи та письмові пояснення.

Представник боржника в судовому засіданні 21.10.2015 р. надав додаткові документи, які залучено до матеріалів справи; подану ним скаргу на дії ВДВС підтримав та просив її задовольнити.

Представники стягувача та ВДВС повторно не з'явились у судове засідання 07.10.2015 р., про причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвал суду не виконали.

Відповідно до ч. 2 статті 1212 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2013 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 93/21/7202 від 21.12.2012 р. в якій викладені позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» (відповідач) заборгованості за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521160 від 01 жовтня 2003 року в сумі 1 169 110,36 грн. з них основного боргу - 1 145 478,13 грн., та 3 % річних - 23 632,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обов'язків за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521160 від 01 жовтня 2003 року належним чином не виконав, зокрема, в передбачений договором строк не здійснив в повному обсязі оплату за надані йому позивачем послуги щодо постачання теплової енергії у гарячій воді, внаслідок чого, за прострочення термінів оплати наданих позивачем послуг, у відповідача утворилась заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.01.2013 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 07.02.2013 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 26.02.2013 р. у справі № 910/485/13 (суддя Котков О.В.), позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» основного боргу - 909 978,13 грн., 3 % річних - 23 632,23 грн. та судові витрати - 14 911,63 грн.; в частині позову № 93/21/7202 від 21.12.2012 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» основного боргу - 235 500,00 грн. провадження у справі № 910/485/13 припинено.

30.05.2013 р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2013 р. по справі № 910/485/13, яке набрало законної сили 15.03.2013 р., судом було видано наказ № 910/485/13.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.08.2013 р. у справі № 910/485/13 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2013 р. у справі №910/485/13 залишено без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 26.02.2013 р. у справі №910/485/13 - без змін; ухвалено не приймати до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» про розстрочку виконання судового рішення у справі № 910/485/13, а матеріали справи № 910/485/13 повернуто до місцевого господарського суду.

23 січня 2015 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» (надалі також - скаржник, боржник) надійшла скарга на дії ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва, в якій скаржник просить суд постановити ухвалу Господарського суду м. Києва, якою визнати недійсною постанову державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва від 24.06.2014р. про стягнення виконавчого збору у закінченому виконавчому провадженні за №39080113.

Скарга обґрунтована тим, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору від 24.06.2014 р. винесена з порушенням вимог ст. ст. 28, 41, 43, 45 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з чим дії державного виконавця підлягають визнанню неправомірними, а постанова - скасуванню.

24.07.2013 р. ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 39080113 за наказом Господарського суду м. Києва № 910/485/13 від 30.05.2013 р. про стягнення з ТОВ «Рада-5» на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 948 521,99 грн.

24.06.2014 р. постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві було закінчено виконавче провадження В № 39080113 у зв'язку з повним виконанням боржником рішення у справі « 910/485/13. Крім того, 24.06.2014 р. постановою державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві прийнято рішення про стягнення з боржника виконавчого збору за вказаним виконавчим провадження ВП № 39080113.

02.12.2015 р. постановою ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 45675681 про примусове виконання постанови від 24.06.2014 р. про стягнення виконавчого збору.

Скаржник пояснив суду, що про винесення постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві від 24.06.2014 р. про стягнення виконавчого збору боржник дізнався 17.01.2015 р. під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 45675681. Спростування цього ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві не надано.

Скарга на дії ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві боржником була направлена до Господарського суду м. Києва через відділення поштового 20.03.2015 р., тобто в межах строку, встановленого ч. 1 статті 1212 ГПК України.

Також скаржник зазначив, що протягом року ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві не здійснювало жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 39080113 з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 30.05.2013 р. № 910/485/13.

Листом № 93/24-4656-4 від 19.09.2014 р. ПАТ «Київенерго» повідомило боржника про повне погашення заборгованості за наказом Господарського суду м. Києва № 910/485/13 від 30.05.2013 р.

Про факт повного виконання наказу Господарського суду м. Києва від 30.05.2013 р. № 910/485/13 ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві також було повідомлено ПАТ «Київенерго», що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження ВП № 39080113 від 24.06.2014 р.

Сума боргу погашена божником самостійно до початку вчинення державним виконавцем дій, пов'язаних з виконанням рішення і не заперечується ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, у зв'язку з чим було закінчено виконавче провадження ВП № .06.2014 р.

Таким чином, оскільки не було здійснено примусове виконання наказу суду в справі № 910/485/13 ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві, то і підстави для примусового стягнення виконавчого збору за такі дії відсутні.

Розглянувши подану скаржником скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, господарський суд дійшов висновку про її обґрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадової особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19. Закону України «Про виконавче провадження»).

За приписами статті 20 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Виконання рішення, яке зобов'язує боржника вчинити певні дії, здійснюється державним виконавцем за місцем проведення таких дій.

Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З наданих письмових пояснень ПАТ «Київенерго» (вих. № 93/24-6830 від 16.09.2015) та довідки про надходження коштів за спожиту від ПАТ «Київенерго» теплоенергію ТОВ «рада-5» (договір від 01.10.2003 р. № 521160) за період з 01.10.2011 р. до 01.12.2012 р. (на виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/485/13) вбачається, що боржником - ТОВ «Рада-5» було повністю оплачено заборгованість самостійно.

При цьому, жодних виконавчих дій ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві не здійснювалось протягом року, з моменту відкриття 24.07.2013 р. виконавчого провадження ВП № 39080113. ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві жодного належного та допустимого доказу і пояснення на спростування зазначених обставин суду не надав, копій матеріалів спірного виконавчого провадження суду не представив, вимог ухвал суду в даній справі не виконав.

Господарський суд зауважує, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Окрім того, положеннями ч. 3 ст. 27 зазначеного Закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.01.2015 р. № 924/205/13-г та від 06.07.2015 р. № 6-785цс15.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його.

Враховуючи вищенаведене, оскільки Відділ державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві не надав суду належних доказів здійснення виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 39080113, то господарський суд визнає неправомірними дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Сидоренко Р.Г. щодо винесення постанови ВП № 39080113 від 24.06.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 94 852,19 грн., та визнає недійсною дану постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада-5» на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

2. Визнати недійсною постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві Сидоренко Р.Г. ВП № 39080113 від 24.06.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 94 852,19 грн.

3. Примірники даної ухвали направити учасникам судового процесу та органу державної виконавчої служби.

Суддя І.О. Андреїшина