донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

26.10.2015 справа №26/5009/5608/11

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі за участю представників сторін від кредиторів: від банкрута: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ТОВ "Факторінгова клмпанія "Укрборг" м. Київ не з'явився ТОВ "Факторингова компанія"Глобал Фінанс" м. Киїів ОСОБА_5 за довіреністю фізична особа -підприємець ОСОБА_6 не з'явилась фізичної особи -підприємця ОСОБА_7 арбітражний керуючий ОСОБА_8
розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства Фідобанк м. Київ та Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк" м. Київ
на ухвалу гоподарського судуЗапорізької області
від05.08.2015р.
у справі№26/5009/5008/11 (суддя Дьоміна А.В.)
за заявою Публічного акціонерного товариства Фідобанк м. Київ
до СПД ОСОБА_7 м. Запоріжжя
пробанкрутство

В СТАНОВ И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2015р. по справі №26/5009/5008/11 вирішено розподіл грошових коштів отриманих від реалізації майна фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 (вул. Червоногвардійська, 38/70, м. Запоріжжя, 69002, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у розмірі 1025448,04грн., здійснювати наступним чином:

- 114064,52 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого ОСОБА_8 та відшкодування її витрат за період виконання нею повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_7 з 28.09.2011року по 30.07.2015року;

- 10254,48грн. - оплата послуг приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 згідно договору про надання послуг №1 від 20.03.2012 року;

- 901129,04грн. - погашення вимог ОСОБА_10 щодо стягнення аліментів.

Оскаржуючи ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2015р. по справі №26/5009/5008/11 ПАТ Фідобанк м. Київ просить її скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права, оскільки його як кредитора було позбавлено права на участь у судовому засіданні та наданні пояснень. Відповідно до ст.24 Закону України Про заставу заставодержатель має переважне право перед іншими особами на задоволення своїх вимог за рахунок заставного майна. Ст.49 Закону України Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом (в старій редакції) та ст.92 Закону України про банкрутство ( в редакції від 06.2015р.) суперечать одна одній, оскільки встановлюють інший порядок черговості для задоволення вимог кредиторів. Натомність судом першої інстанції було розподілено без врахування вимог законодавства про заставу. Таким чином, вимоги забезпечені заставою повинні бути враховані при розподілі коштів та виплачені пропорційно вилучених від реалізації коштів за продане заставне майно в порядку першочерговості.

Оскаржуючи ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2015р. по справі №26/5009/5008/11 ПАТ Укрсоцбанк просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ліквідатору ФОП ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про розподіл коштів отриманих від реалізації майна. При цьому посилається на те, що ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права - ст.32, 47-49 Закону про банкрутство, оскільки не зясовані обставини справи та без належної оцінки доказів у справі.

Розмір аліментів залежить виключно від розміру доходів особи, яка в силу закону чи договору повинна сплачувати такі аліменти. Господарським судом зазначені вимоги закону до уваги не взято, обгрунтування розміру аліментів не перевірено, розмір доходів боржника не зясовано. На даний момент не відомо, чи є вимоги ОСОБА_10 безспірними, якого часу вони виникли, на підставі яких юридичних фактів тощо. За рахунок ліквідаційної маси банкрута, до складу якої увійшло фактично все заставне майно банкрута, були задоволені вимоги фактично одного поточного кредитора, який в силу приписів ст. 1 Закону є заінтересованими особами відносно боржника та витрати ліквідатора, повязані з провадженням у справі про банкрутство.

Ліквідатором в порушення приписів ст. 25, 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом не було заявлено в установленому порядку заперечень по заявлених вимогах щодо стягнення аліментів ОСОБА_10 у розмірі 525313.10 грн., хоча ці зобовязання виникли після порушення провадження у справі про банкрутство є значними, а їх розмір, встановлений банкрутом та заінтересованою особою по відношенню до банкрута. Також не погоджується з розміром компенсації, оскільки звіту про розмір оплати та понесених витрат не отримував та не ознайомлювався з ним.

У відзиві на апеляційну скаргу ліквідатор просить суд залишити без змін ухвалу господарського суду від 05.08.2015р. у справі №26/5009/5008/11.

У поясненнях, наданих ТОВ Факторингова компанія Глобал Фінанс у судовому засіданні повідомляє судову колегію про те, що 17.07.2009р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було винесене заочне рішення про розірвання договору про надання відновлювальної кредитної лінії №105-г/06 від 15.12.2006р. та стягнення заборгованості в солідарному порядку з ОСОБА_7, ОСОБА_10, приватного підприємства «РИТОН ПРОМ».

У звязку із наявності боргу, в межах провадження про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на підставі заяви ПАТ «СЕБ Банку» (правонаступника первісного кредитора) кредиторські вимоги за Кредитним договором №105-г/06 від 15.12.2006р. задоволено на суму 263 091, 25 грн. та включено до реєстру вимог кредиторів третьої черги.

21.09.2009 р. Жовтневим судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 2-764/2009 про розірвання договору про надання відновлювальної кредитної лінії та стягнення солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_10, приватного підприємства «РИТОН ПРОМ» на користь Акціонерного банку «Факторіал-Банк» в особі Територіального управління акціонерного банку «Факторіал-Банк» у м. Запоріжжя заборгованість у сумі 260456,69грн., а також витрати, повязані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу в розмірі 30 гривень.

Виконавчий документ щодо боржника ОСОБА_10 перебуває на виконанні у Жовтневому ВДВС Запорізького міського управління юстиції, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2015р. головного державного виконавця Божко К.І. (ВП № 48796434). На сьогодні у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя перебуває заява про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Оскільки ОСОБА_10 є поручителем за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №105-г/06 від 15.12.2006р. та на момент відкриття провадження про банкрутство перебував у шлюбі з боржником (у родинних стосунках), ТОВ «ФК «Глобал Фінанс» вважає, що він є заінтересованою особою по цій справі.

Арбітражним керуючим у судовому засіданні заявлено клопотання про зупинення розгляду справи у звязку з оскарженням в касаційному порядку ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2015р., оскільки результати розгляду касаційної скарги можуть вплинути на прийняття рішення за апеляційною скаргою.

З огляду на приписи ст. 79 ГПК України заявлене клопотання відхилено судовою колегією.

У листі від 23.10.2015р. ліквідатором заявлене клопотання про відкладення розгляду справу до надання ним доказів прийняття Вищим господарським судом України касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. та відкриття касаційного провадження. З огляду на приписи ст. 77 та ст.102 ГПК України клопотання ліквідатора відхилено.

Ухвалою господарського суду замінено кредитора ПАТ "Фідобанк" м. Київ на правонаступника ТОВ "Факторингова компанія "Глобал Фінанс" м. Київ.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

Постановою господарського суду Запорізької області у справі №26/5009/5608/11 від 28.09.2011р. фізичну особу підприємця ОСОБА_7 м. Запоріжжя на підставі ст. 48-49 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_8, яку зобовязано здійснити ліквідаційну процедуру згідно вимогам діючого законодавства.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015р. затверджено звіт про оплату послуг за період з 28.09.2011р. по 30.07.2015р.у сумі 106401,42грн. та звіт про відшкодування витрат арбітражного керуючого за період з 28.09.2015р. по 30.07.2015р. у сумі 7663,10грн.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором поданий реєстр вимог кредиторів, до якого включені:

1. КП Водоканал із кредиторськими вимогами у розмірі 252,31 грн., пята черга задоволення;

2. ПАТ СЕБ Банк із кредиторськими вимогами у розмірі 263091,25 грн. третя черга задоволення;

3. ТОВ Факторингова компанія Укрборг із кредиторськими вимогами у розмірі 44924,96 грн. до пята черга задоволення;

4. ТОВ ОТП Факторинг Україна із кредиторськими вимогами у розмірі 2905391,62 грн., що забезпечені іпотекою майна банкрута третя черга задоволення;

5. ПАТ Укрсоцбанк із кредиторськими вимогами у розмірі 737820,39грн., що забезпечені іпотекою майна банкрута третя черга задоволення (згідно постанови Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р. у справі №26/5009/5608/11, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.04.2015р.);

6. УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя із кредиторськими вимогами у розмірі 2373,30 грн. друга черга задоволення;

7. ОСОБА_10 із кредиторськими вимогами у розмірі 1525313,10 грн. (аліменти) перша черга задоволення.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 48 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом кошти, отримані від продажу майна громадянина - підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина - підприємця банкрутом.

З матеріалів справи вбачається, що між ліквідатором ФОП ОСОБА_7 та приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_9. укладено договір про надання послуг №1 від 20.03.2012р.

Згідно умов договору приватний нотаріус ОСОБА_9 зобовязався за завданням ліквідатора банкрута надавати послуги при проведенні арбітражним керуючим дій з реалізації майна субєктів господарювання (фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб), щодо яких відкрито процедуру ліквідації та проводяться дії з реалізації торгівельними організаціями належного таким особам майна, грошові кошти одержані від продажу майна торгівельними організаціями будуть передаватися в депозит нотаріуса для передачі особам, яких буде визначати Господарський суд своїми рішеннями (постановами, ухвалами), а ФОП ОСОБА_7, в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_8 зобовязується оплачувати надані послуги.

У відповідності до п. 3.1 договору арбітражний керуючий ОСОБА_8 виплачує приватному нотаріусу ОСОБА_9 1% суми грошових коштів, що передаються в депозит нотаріуса.

Від реалізації активів ФОП ОСОБА_7О грошові кошти внесені в депозитний рахунок приватного нотаріуса ОСОБА_9 №0505, відкритий в ПАТ КБ ПриватБанк, МФО 313399, загальний розмір яких становить 1025448,04 грн., 1% від яких складає 10254,48 грн.

Ліквідатор ФОП ОСОБА_7 звернулась до господарського суду з клопотанням про розподіл коштів отриманих від реалізації майна банкрута наступним чином:

- 114064,52 грн. - оплата послуг арбітражного керуючого ОСОБА_8 та відшкодування її витрат за період виконання нею повноважень ліквідатора ФОП ОСОБА_7 з 28.09.2011року по 30.07.2015року;

- 10254,48 грн. - оплата послуг приватного нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 згідно договору про надання послуг №1 від 20.03.2012 року та понесенні ним витрати, у звязку з виконанням умов цього договору;

- 901129,04грн. - погашення вимог ОСОБА_10 щодо стягнення аліментів.

У відповідності до частини 1 статті 49 Закону про банкрутство до задоволення вимог кредиторів із коштів. що внесені на депозит нотаріальної контори відшкодовуються витрати, повязані з провадженням у справі про банкрутство та виконанням постанови про визнання громадянина-підприємця банкрутом. У першу чергу задовольняються вимоги громадян, перед якими громадянин-підприємець несе відповідальність за заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, шляхом капіталізації відповідних періодичних платежів, а також вимоги щодо стягнення аліментів;

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.08.2015р. визнано грошові вимоги ОСОБА_10 до ФОП ОСОБА_7 у сумі 1525313,10грн., які підтверджені договором на сплату аліментів на дитину від 26.12.2013р., що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_11С, вчиненим виконавчим написом нотаріуса від 12.12.2014р. реєстраційний №3113 та матеріалами виконавчого провадження Жовтневої ВДВС Запорізького МУЮ про відкриття та закінчення виконавчого провадження щодо примусового стягнення заборгованості за період з 06.01.2014р. по 05.12.2014р. з аліментів та додаткових витрат, інфляції та пені в сумі 1525313,10грн. При цьому в ухвалі суд не визначив черговість задоволення його вимог.

Згідно договору про сплату аліментів на дитину від 26.12.2013р. аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 становлять у розмірі 5000 грн. щомісячно починаючи з дати розірвання між ними шлюбу, а саме з 20.08.2004р. до досягнення ОСОБА_12 23 років у звязку з його навчанням у навчальному закладі. (п.3 договору) Додаткові витрати визначені у п.4 договору викликані особливими обставинами, враховуючи понесені з боку батька ОСОБА_10 наступними витратами: оплата грошових коштів за навчання дитини у навчальному закладі за період 2011,2012р. разом в сумі 96050грн., в тому числі щорічний внесок, з оплати навчання, умов утримання навчального закладу, харчування, підручників. фонд класу, випускна вечірка.

Оплата грошових коштів для забезпечення літнього відпочинку дитини у Польщі 02.01-02.02.2005р. в сумі 10000,00 грн., у Єгипті 2005р., 2007р., 2010р., 2011р. в сумі 4000,00 грн за рік, в Німеччині 02.01-10.01.2012р. в сумі 10000,00грн., в Австрії 31.03.2012р.-23.04.2012р. в сумі 20000,00грн., в Німеччині 15.08 03.09.2012р. в сумі 13000,00 грн., в Росії 2005р.-2013р. в сумі 8000,00 грн. за рік, в загальній сумі витрат 141000,00 грн.

На розвиток здібностей дитини (велоспорт, музика, ІТ-технології, фотографія), починаючи з 2005року витрачено у загальній сумі 300000,00 грн.

Таким чином, понесені витрати ОСОБА_10 загальному розмірі становлять 537050 грн.

Відповідно до п. 13 договору у разі несвоєчасного виконання умов цього договору і виникнення заборгованості за аліментами з вини ОСОБА_7 останньою сплачується на користь ОСОБА_10 сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми (ч. 6 ст. 625 ЦК), а також пеня в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення (ст. 196 СК).

Таким чином, за договором про сплату аліментів на дитину від 26.12.2013р. у ФОП ОСОБА_7 заборгованість зі сплати аліментів виникла за період з 20.08.2004р. по 05.12.2014р ,а з додаткових витрат на утримання дитини за період з 2005р. по 2012р.

Згідно приписів чинного законодавства вимоги про сплату аліментів можуть бути заявлені у строк що не перевищує три роки.

Разом з тим, виконавчим написом нотаріуса від 12.12.2014р. здійснено на стягнення аліментів та додаткових витрат на підставі договору на сплату аліментів на дитину від 26.12.2013р. за період з 06.01.2014р. по 05.12.2014р. в тому числі з урахуванням інфляції та пені у сумі 1525313,10грн.

Згідно матеріалів виконавчого провадження Жовтневої ВДВС Запорізького МУЮ про відкриття та закінчення виконавчого провадження примусовому стягненню підлягає заборгованість за період з 06.01.2014р. по 05.12.2014р., яка складається з аліментів та додаткових витрат, в тому числі із урахуванням інфляції та пені разом в сумі 1525313,10грн.

Таким чином, розрахунок окремо розміру аліментів та додаткових витрат інфляційнихвтрат і пені є відсутнім у заяві про грошові вимоги до банкрута, у наданих матеріалах виконавчого провадження, а також не доданий до виконавчого напису нотаріуса. За вимогою суду, ліквідатором також не надано будь-яких пояснень за якими грошовими зобовязаннями здійснюється розподіл коштів за підставами та періодом їх виникнення.

Відповідно до ст.1 Закону про банкрутство до складу грошових зобовязань не зараховується неустойка (пеня та штраф)

При цьому згідно приписів ч.1 п.6 ст.31 Закону про банкрутство такі вимоги відносяться до шостої черги задоволення кредиторських вимог.

Згідно ч.2 ст.49 Закону про банкрутство вимоги кредиторів щодо стягнення аліментів, що не були задоволені в порядку виконання постанов господарського суду можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство в повному обсязі або незадоволеній частині, в порядку визначеному цивільним законодавством.

Тому невизначеність у заяві ліквідатора та ухвалах господарського суду про визнання грошових вимог черговості задоволення вимог, про розподіл коштів, рішення про погашення якої саме суми аліментів, додаткових витрат, інфляції та пені, а також періоду їх утворення, порушує права кредитора та позбавлють в подальшому гр. ОСОБА_10 після закінчення провадження у справі про банкрутство в незадоволеній частині, заявити їх в порядку визначеному цивільним законодавством.

Також ця обставина згідно вимог ст.1 та 31 Закону Про банкрутство (що визначає грошові зобовязання та встановлює черговість їх сплати) не дає можливості визначитись з правомірністю розподілу саме цих коштів серед інших учасників провадження у справі та кредиторів.

Разом з тим, надана ліквідатором заява не містить в собі відомостей та доказів про те, що на підставі цієї заяви будуть відшкодовані всі можливі витрати, повязані з провадженням у справі про банкрутство та виконанням постанови про визнання громадянина-підприємця банкрутом.

Ухвалою господарського суду від 04.08.2015р. затверджено звіт про оплату послуг за період з 28.09.2011р. по 30.07.2015р.у сумі 106401,42грн. та звіт про відшкодування витрат арбітражного керуючого за період з 28.09.2015р. по 30.07.2015р. у сумі 7663,10грн. Тому звернення ліквідатора з клопотанням в цій частині заяви необгрунтоване, оскільки не потребує в подальшому додаткового погодження господарським судом, щодо розподілу отриманих коштів від реалізації майна банкрута.

У скарзі ПАТ Укрсоцбанк посилається на те, що "ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права - ст.32,47-49 Закону про банкрутство, оскільки не зясовані обставини справи та без належної оцінки доказів у справі. На даний момент не відомо, чи є вимоги ОСОБА_10 безспірними, якого часу вони виникли, на підставі яких юридичних фактів тощо.

За рахунок ліквідаційної маси банкрута, до складу якої увійшло фактично все заставне майно банкрута, були задоволені вимоги фактично одного поточного кредитора, який в силу приписів ст.1 Закону є заінтересованими особами відносно боржника та витрати ліквідатора, повязані з провадженням у справі про банкрутство".

Відповідно до приписів чинного законодавства виконавчий напис нотаріуса не може вважатися доказом безспірності грошових вимог

Згідно матеріалів справи, ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.08.2015р. (яка набула законної сили) визнано грошові вимоги ОСОБА_10 до ФОП ОСОБА_7 у сумі 1525313,10грн., тому посилання на цю обставину необгрунтоване та не може бути прийнято до уваги.

Посилання ПАТ Фідобанк на те, що вимоги забезпечені заставою повинні бути враховані при розподілі коштів та виплачені пропорційно вилучених від реалізації коштів за продане заставне майно в порядку першочерговості, з огляду на приписи ч.1 ст.49 Закону про банкрутство необгрунтовані та не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на наведене ухвала господарського суду не відповідає матеріалам справи, приписам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 103,104,105,106 ГПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.08.2015р. по справі №26/5009/5008/11 cкасувати.

Справу №26/5009/5008/11 направити на розгляд господарського суду Запорізької області.

Головуючий А.М. Мясищев

Судді Е.В. Сгара

ОСОБА_3

Надруковано: 12 прим.; 1- скаржнику, 1- боржнику, 6- кредиторам, 1- ліквідатору, 1- у справу, 1- ДАГС, 1- ГСЗО.