номер провадження справи 27/153/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015 Справа № 910/20452/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування (04070 м. Київ, вул. Іллінська, 8)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97А)

про стягнення 27 447 грн. 00 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія АХА Страхування, м. Київ звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА, м. Запоріжжя про стягнення 27 447 грн. 00 коп. матеріальних збитків в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.08.2015 р. позовну заяву Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування до Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА, передано за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/20452/15 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 01.09.2015р. справу № 910/20452/15 прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С., присвоєно справі номер провадження 27/153/15 та призначено судове засідання на 28.09.2015р.

У судовому засіданні 28.09.2015р. оголошувалася перерва до 01.10.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, для необхідності надання сторонами додаткових доказів та документів, які необхідні для повного, всебічного та обєктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 01.10.2015р. розгляд справи відкладався на 29.10.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України.

29.10.2015р. продовжено судовий розгляд справи № 910/20452/15.

Представник позивача у судове засідання 29.10.2015р. не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

19.10.2015р. позивач надіслав на адресу суду письмову заяву про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 26 447 грн. 00 коп. матеріальних збитків в порядку регресу, за винятком франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп.

Заява позивача прийнята судом, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом 29.10.2015р., відповідно до ст. 22 ГПК України, оскільки позивач у справі вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Розгляду підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача 26 447 грн. 00 коп. матеріальних збитків в порядку регресу.

Представник відповідача у судове засідання, відкрите 29.10.2015р. не зявився, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

У судовому засіданні 01.10.2015р. представник відповідача підтримав свої доводи викладені в письмовому відзиві (міститься в матеріалах справи) повідомив суд, що згідно платіжного доручення № 91256 від 20.02.2014 р., страхове відшкодування ПрАТ СК АХА Страхування своєму страхувальнику було здійснено на суму 21 371 грн. 95 коп., таким чином, розмір страхового відшкодування яке повинно бути виплачено потерпілій особі або в порядку регресу позивачу з боку ПрАТ УАСК АСКА за полісом № АВ/4560669 становить 21 371 грн. 95 коп. На момент розгляду справи вказана сума не сплачена.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного субєктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріальноправова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 06.02.2014р. близько 13 години 55 хвилин ОСОБА_1 рухався на автомобілі НОМЕР_1 на а/ш Під'їзна до Аеропорту з м. Києва 1 км плюс 58 метрів, не дотримавши безпечної дистанції руху, в порушення вимог п. 13.1 ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався в попутному напрямку, в результаті чого, автомобілі отримали механічні пошкодження та було заподіяно матеріальну шкоду.

Відповідно до відомостей про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Жовтневого районного суду м. Харкова дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_1.

Вина ОСОБА_1М у скоєному адміністративному правопорушенні підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АВ2 №344068 від 06.02.2014 року, схемою ДТП від 06.02.2014 року, змістом письмових пояснень водія ОСОБА_2 та письмових пояснень ОСОБА_1 від 06.02.2014 року. Протокол про адміністративне правопорушення складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПАТ «СК «АХА Страхування», транспортний засіб HYUNDAI ІХ 35 д.н. НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3.

Автомобіль HYUNDAI ІХ 35 д.н. НОМЕР_3 на момент виникнення ДТП був застрахований в АТ «СК «АХА Страхування», згідно договору страхування наземного транспорту від 17.07.2013р.

17.07.2013р. між АТ «СК «АХА Страхування» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 187455Га/13х, згідно якого ПАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

ОСОБА_3 звернулася до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою щодо виплати страхового відшкодування в зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком, відповідно до умов договору № 187455Га/13х від 17.07.2013р.

Відповідно до страхового акту № 1.001.14.02068/VЕSСО4478 від 19.02.2015р. сума збитків скала 21 371 грн. 95 коп.

Під час повторної діагностики було виявлено скриті пошкодження від ДТП. Тому було складено другий страховий акт № 1.001.14.02068/VЕSСО4478 від 28.03.2014р. на суму 6 075 грн. 05 коп. Відповідно до цих актів було складено розрахунки страхового відшкодування, рахунки СТО, ремонтну калькуляцію, які підтверджують, що всього було нанесено збитків від ДТП у розмірі 27 447 грн. 00 коп. (з урахування франшизи 1 000 грн. 00 коп.).

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ УАСК «Аска», відповідно до полісу № АВ 4560669.

Згідно з умовами договору, на підставі страхових актів № 1.001.14.02068/VЕSСО4478 від 19.02.2015р. та № 1.001.14.02068/VЕSСО4478 від 28.03.2014р., а також зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 27 447 грн. 00 коп. (з урахування франшизи 1 000 грн. 00 коп.).

Позивач виконав свої зобов'язання перед страхувальником, згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

09.02.2015р. позивач надіслав ПАТ УА СК «АСКА» вимогу про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Вимога позивача залишилася відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Згідно ст. 981 Цивільного кодексу України договір страхування укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 993 кодексу до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Господарським судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, відповідальність якого застрахована відповідачем.

Згідно ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 8 Закону Україна Про страхування передбачено, що страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виник обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України та 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 вказаного кодексу страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до вимог вищевказаного закону ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» повинна відшкодувати 26 447 грн. 00 коп. страхового відшкодування (без урахування франшизи 1 000 грн. 00 коп.).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Страховим випадком згідно ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Статтею 8 Закону Україна Про страхування передбачено, що страховий випадок це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Позивачем дорожньо-транспортну пригоду визнано страховою подією, з настанням якої виник обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, позивач отримує право вимагати від потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за цими вимогами.

Відповідальною особою за завдані збитки в даному випадку є відповідач, оскільки, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми бере на себе відповідальність за свого страхувальника, що виникає внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Крім того ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Аналогічні норми містить ст. 228 Господарського кодексу України, якими унормовано, що учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами.

За таких обставин у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

Відповідно до Пленуму Вищого господарського суду України постанова від 23.03.2012 року № 6 передбачено про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, якщо відповідну заяву прийнято господарським судом, зазначається в описовій частині рішення, і подальший виклад рішення, в тому числі його резолютивної частини, здійснюється з урахуванням такої заяви. При цьому у господарського суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині, на яку зменшився розмір позовних вимог.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 26 447 грн. 00 коп. матеріальних збитків в порядку регресу.

На підставі статті 85 ГПК України 29.10.2015року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування, м. Київ до Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (69005 м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97А, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія АХА Страхування (04070 м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) 26 447 (двадцять шість тисяч чотириста сорок сім) грн. 00 коп. матеріальних збитків в порядку регресу, 1 760 (одна тисяча сімсот шістдесят) грн. 43 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 30.10.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.