ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2015 р. Справа № 911/4466/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт»

про стягнення 401 471,01 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. № 91/2015/08/31-6 від 31.08.2015);

від відповідача не зявилися.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі позивач) звернулося з позовом до Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» (далі - відповідач) про стягнення 401 471,01 грн заборгованості, з яких: 243 533,11 грн боргу за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010, 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних. Крім того, позивач просить повернути 2 037,02 грн зайво сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.10.2015 порушено провадження у справі № 911/4466/15, розгляд справи призначено на 30.10.2015.

У судовому засідання 30.10.2015 представник позивача повністю підтримав позов.

Відповідач в судове засідання 30.10.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2010 між АЕК «Київенерго», яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (Постачальник) та Приватним підприємством «Сервісна компанія «Комфорт» (Споживач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220, за умовами якого постачальник зобовязався виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в договорі.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.3.5. договору споживач зобовязується: забезпечити своєчасне щомісячне надходження коштів на рахунок постачальника за теплову енергію, спожиту орендарями.

Відповідно до п. 11 додатку № 2. до договору споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком.

На виконання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010 позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 775 747,36 грн, що підтверджується обліковими картками (а.с. 49-67), протоколами реєстрації середньодобових параметрів (а.с. 68-95) та не спростовано відповідачем.

Відповідач за отриману від позивача теплову енергію розрахувався частково, сплативши позивачу 532 214,25 грн, решту боргу у розмірі 243 533,11 грн не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010 на момент прийняття судового рішення склав 243 533,11 грн (775 747,36 грн - 532 214,25 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимоги про стягнення 243 533,11 грн боргу за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010, 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини енергопостачання.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Суд встановив, що на виконання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010 позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 775 747,36 грн, що підтверджується обліковими картками (а.с. 49-67), протоколами реєстрації середньодобових параметрів (а.с. 68-95) та не спростовано відповідачем; відповідач за отриману від позивача теплову енергію розрахувався частково, сплативши позивачу 532 214,25 грн, решту боргу у розмірі 243 533,11 грн не сплатив, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010 на момент прийняття судового рішення склав 243 533,11 грн (775 747,36 грн - 532 214,25 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 243 533,11 грн боргу за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010 є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010, позивачем за період з 11.12.2011 по 31.08.2015 нараховано 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (а.с. 11), арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 11.12.2011 по 31.08.2015 складає загалом 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 243 533,11 грн боргу за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010, 136 812,19 грн інфляційних втрат та 21 125,71 грн 3 % річних є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Позивачем за заявлену майнову позовну вимогу про стягнення 401 471,01 грн сплачено 8 059,09 грн судового збору, хоча останній повинен був сплатити 6 022,07 грн (1,5 % від майнових вимог про стягнення 401 471,01 грн), переплативши до Державного бюджету України 2 037,02 грн (8 059,09 грн 6 022,07 грн). Враховуючи те, що позивач безпідставно сплатив до Державного бюджету України 2 037,02 грн судового збору (які він не повинен був сплачувати), а у суду відсутні підстави для їх стягнення з відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6 022,07 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Сервісна компанія «Комфорт» (95022, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Бородіна, буд. 16; ідентифікаційний код 30270840) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, Печерський район, площа ОСОБА_2, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305) 243 533 (двісті сорок три тисячі пятсот тридцять три гривні) 11 коп. боргу за спожиту теплову енергію згідно договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 340220 від 01.02.2010, 136 812 (сто тридцять шість тисяч вісімсот дванадцять гривень) 19 коп. інфляційних втрат, 21 125 (двадцять одну тисячу сто двадцять пять гривень) 71 коп. 3 % річних та 6 022 (шість тисяч двадцять дві гривні) 07 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 04.11.2015

Суддя П.В.Горбасенко