Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2015 р. Справа № 906/1363/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Наумов О.Л. - довіреність від 01.04.2015;

від відповідача1: Забігайло В.В. - довіреність №02-23/324 від 25.09.2015;

від відповідача2: Слюсаренко К.І. - голова сільської ради (сл. посвідчення № 14),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сервіс" (м.Радомишль, Житомирська область)

до 1) Радомишльська районна рада (м.Радомишль, Житомирська область)

2) Кочерівська сільська рада (с. Кочерів, Радомишльський район, Житомирська область)

про визнання права власності на нежитлову будівлю

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ПАТ "Сервіс" права власності на нежитлову будівлю, комплексно - приймальний пункт в с. Кочерів Радомишльського р-ну Житомирської області.

12.10.2015 на адресу суду від Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області надійшли: копія Договору купівлі - продажу майнового комплексу Радомишльського підприємства по наданню побутових послуг населенню "Сервіс" від 17.03.1994, укладеного між відділом приватизації майна комунальної власності Радомишльської районної ради народних депутатів та підприємством по наданню побутових послуг населенню "Сервіс", який зареєстровано у реєстрі за №1-212 та копії документів, на підставі яких вказаний договір був посвідчений.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовні заяві.

Представники відповідачів щодо позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані до справи документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у позовній заяві, вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками процесу, АТЗТ "Сервіс" (покупець/позивач), правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Сервіс", створено на засадах угоди між громадянами - членами товариства покупців, котрими, як членами трудового колективу, згідно договору від 17.03.1994, укладеного з відділом приватизації майна комунальної власності Радомишльської районної ради народних депутатів (продавець) викуплено державне майно цілісного майнового комплексу підприємства по наданню послуг населенню "Сервіс", який знаходиться за адресою м. Радомишль Житомирської обл. по вул. Ломоносова №2 на земельній ділянці 0,4 га, відповідно до умов, що визначені в цьому договорі.

Позивач вказує та з умов Договору вбачається, що майно підприємства включає в себе всі його активи й пасиви, інвентар, обладнання, устаткування, та інше майно згідно з актом інвентаризації, який додається до цього договору .

Згідно п. 1.2. Договору право власності на відчужене майно перейшло до покупця на підставі рішення про викуп №6 від 01.10.1993 року.

Відповідно до п. 1.3. Договору, згідно з актом оцінки, затвердженим відділом по приватизації від 25.01.1994 року, вартість відчужуваного цілісного майнового комплексу становить 28580410,00 крб.

Передача об'єкта приватизації здійснюється продавцем покупцю в десятиденний строк після повної оплати ціни продажу об'єкта приватизації (п. 3.1. Договору).

Умовами п. 3.2. Договору визначено, що передача об'єкта приватизації продавцем і приймання об'єкта приватизації покупцем засвідчуються актом передачі, що підписується сторонами.

Позивач вказує, що згідно архівної довідки архівного відділу Радомишльської районної державної адміністрації №146 від 17.04.2007 року у приватизаційній інвентаризаційній справі про при ватизацію підприємства по наданню послуг населенню "Сервіс" в 1995 році зроблено запис про приватизацію ряду об'єктів, у тому числі і комплексно - приймального пункту в с. Кочерів.

Стверджує, що згідно копії відомості розрахунку відновної вартості будівлі станом на 01.12.1993, до цілісного майнового комплексу підприємства по наданню послуг населенню "Сервіс" входило ряд об'єктів, у тому числі, КПП Кочерів.

Позивач зазначає, що 20.01.2011 Радомишльським районним судом прийнято постанову, яку залишено в силі ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2011, про скасування рішення №186 тринадцятої сесії п'ятого скликання від 10.07.2007 Кочерівської сільської ради Радомишльського району "Про взяття на облік безхазяйної неру хомої речі", яким комплексно - приймальний пункт в с.Кочерів Радомишльського району Житомирської області було визнано безхазяйним. У постанові вказано, що згідно із договором купівлі - про дажу від 17.03.1994 року АТЗТ "Сервіс" викупило у держави цілісний майновий комплекс, а Кочерівське КПП і по даний час знаходиться на балансі акціонерного товариства, вартість якого станом на 16.06.2015 року складає 2537,55грн.

Обґрунтовуючи своє звернення з позовом до суду, позивач вказує, що 25.03.2013 рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області №1106709 йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на нежитлову будівлю КПП, що розташований у с. Кочерів Радомишльського району Житомирської області. Зазначає, що підставою для відмови у реєстрації стало не визнання Кочерівською сільською радою ПрАТ "Сервіс" власником вказаної вище будівлі. Крім того, право власності акціонерного товариства на цей об'єкт не визнається і Радомишльською районною радою, оскільки у своєму листі від 06.11.2014 № 02-23/378 остання повідомляє, що КПП, розташований у с. Кочерів не увійшов до акту оцінки нерухомого майна, що передавався позивачу за договором купівлі-продажу від 17.03.1994.

Відповідачі, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву (а.с. 41-47) вказують, що у договорі купівлі-продажу не вказано про продаж філії комплексного приймального пункту в селі Кочерів Радомишльського району. Вважають, що товариство, згідно плану приватизації ствердило місце розташування об'єкта продажу в центрі міста Радомишль, і ніяких філій в план приватизації не включено. Підтверджуючих документів, що філії продавалися на аукціоні та куплені, позивачем не надано. Крім того програма приватизації майна комунальної власності Радомишльскої районної Ради народних депутатів у розділі "Способи приватизації" передбачала для групи "А" викуп об'єктів, що підлягають приватизації працівниками цих об'єктів; продаж на аукціоні, що підтверджується зверненням голови районної Ради народних депутатів про спосіб продажу філій на аукціоні.

Також зазначають, що зміст архівної довідки не відповідає змісту інвентаризаційної справи. Наголошують, що працівник архіву не наділений повноваженнями надавати будь-які власні письмові висновки по архівним матеріалам, а лише має право робити та посвідчувати зняті з цих матеріалів копії.

Звертають увагу, що згідно протоколу засідання інвентаризаційної комісії від 01.12.1993, на другій сторінці зазначено тільки адмінбудинок та будівлі гранітних цехів. При цьому представниками ФДМУ в Радомишльському районі зроблено дооцінку вартості майна на суму 488892470крб., оскільки голова комісії по оцінці вартості майна підприємства по наданню побутових послуг населенню "Сервіс", навмисно не включила в інвентаризаційні відомості та в акт оцінки вартості майна, майно по прокатному пункту, чим занизила вартість майна всього майнового комплексу. Вказують, що невідомо, чи було проведено позивачем доплату Радомишльській районній раді.

Зазначають, що позивач не надав доказів щодо користування земельними ділянками, на яких розташовані філії КПП "Сервіс" та про сплату земельного податку на них, в тому числі і філії в селі Кочерів на момент укладення договору купівлі-продажу.

Зсилаючись на ст. 669 ЦК України, вказують, що дані про кількість та місце розташування філій в договорі купівлі-продажу відсутні.

В судовому засіданні представники відповідачів пояснили, що вищенаведені обставини щодо підтвердження права власності зобов'язані перевіряти в силу своїх повноважень, при виконанні відповідних функцій органів місцевого самоврядування.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, врахувавши доводи представників сторін, господарський суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, враховуючи наступне.

За приписами ч. 1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 07.02.2013 позивач звернувся до відповідача2 з запитом про надання довідки - уточнення адреси КПП с. Кочерів по вул. Київська 19а Радомишльського району Житомирської області.

У листі №70 від 04.03.2013 Кочерівська сільська рада повідомила ПрАТ "Сервіс", що у виконкомі сільської ради відсутні документи, на підставі яких була присвоєна поштова адреса, вказана у зверненні, та відсутні документи про власника будівлі колишнього КПП. У зв'язку з відсутністю вказаних документів, Кочерівська сільська рада не має можливості задовольнити запит ПрАТ "Сервіс".

У зв'язку з неможливістю, через відсутність точної адреси місцезнаходження об'єкта нерухомого майна, встановити відповідність заявлених прав на нерухоме майно документам, що їх посвідчують, 25.03.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Радомишльського районного управління юстиції було прийнято рішення про відмову у державній реєстрації права власності позивача на КПП у с. Кочерів.

Також матеріали справи містять лист, у якому Радомишльська районна рада повідомляє позивачу, що, згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання щодо уточнення фактичної адреси будинку комплексно-приймального пункту в с. Кочерів не належить до компетенції районної ради. Водночас відповідач1 вказує, що вартість будівлі КПП в с. Кочерів не внесена в оцінку вартості майна, в акті інвентаризації КПП в с. Кочерів відсутнє.

Тобто, фактично спір виник у зв'язку з тим, що позивач не погоджується з діями відповідачів, які останні вчиняли в силу визначених законодавством їх повноважень.

Перевірка Радомишльською районною радою та Кочерівською сільською радою правомірності звернення позивача та з'ясування належності йому на праві власності комплексно-приймального пункту в с.Кочерів здійснювалася останніми при виконанні ними відповідних функцій органів місцевого самоврядування.

Водночас слід зазначити, що позов не обґрунтовано втратою правовстановлюючих документів, оскільки факт набуття права власності позивачем на КПП в с. Кочерів останній підтверджує наданими до справи договором купівлі-продажу від 17.03.1994 (а.с. 11-13), архівною довідкою (а.с. 14), відомістю розрахунку вартості будівлі станом на 1 грудня 1993 (а.с. 22-23).

Так, відповідно до п.25 постанови КМУ від 22 червня 2011 р. N 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.

При цьому доказів того, що договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу Радомишльського підприємства по наданню побутових послуг населенню "Сервіс" (далі - Договір, а.с. 11-13) від 17.03.1994 не укладено чи визнано недійсним матеріали справи не містять.

Також у постанові Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.01.2011 у справі №2-а-50-11р (а.с. 19) та в ухвалі Житомирського апеляційного адміністративного суду від 29.03.2011 у справі №2-а-50/11 (а.с. 20-21), на які зсилається позивач, суд звертає увагу, що згідно договору купівлі - продажу від 17.03.1994 АТЗТ "Сервіс" викупило у держави цілісний майновий комплекс Радомишльського підприємства по наданню побутових послуг населенню "Сервіс".

Відповідно до ч.2 п.2 постанови КМУ від 22 червня 2011 р. N 703 "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", державну реєстрацію права власності та інших речових прав проводять, зокрема, на об'єкти нерухомого майна та підприємство як єдиний майновий комплекс.

Враховуючи зазначене, вимога про визнання на підставі договору купівлі - продажу цілісного майнового комплексу права власності окремо на КПП в с. Кочерів також не узгоджується з вищенаведеними приписами законодавства та умовами вказаного договору.

Крім того, відсутність у комплексно - приймального пункту в с. Кочерів поштової адреси, на що також звернув увагу Державний реєстратор у рішенні від 25.03.2013 (а.с. 28), унеможливлює задоволення позову про визнання права власності на КПП.

Інші доводи позивача не впливають на результат вирішення спору.

Суд також вважає за доцільне звернути увагу на те, що в наданих сторонами копіях їх примірників договорів зазначено площу земельної ділянки, на якій знаходиться підприємство по наданню побутових послуг населенню "Сервіс" у розмірі 0,4 га, тоді як її розмір у дублікаті цього ж договору та у примірнику, який знаходиться в Радомишльській державній нотаріальній конторі Житомирської області - 10,4 га (а.с. 85-86, 97-99).

Як вбачається з рішення державного реєстратора від 25.03.2013, для проведення державної реєстрації прав на КПП в с. Кочерів позивачем було подано саме дублікат договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, у той час як позовні вимоги ґрунтуються на договорі купівлі-продажу цілісного майнового комплексу (а.с.11-13).

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 32 ГПК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Оскільки обґрунтованість позовних вимог не підтверджено належними доказами, у задоволенні позову суд відмовляє.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.11.15

Суддя Вельмакіна Т.М.

Друк:

1 - до справи;

2, 3 - відповідачам (згідно заяв: - рек. з пов.)