ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2015 року Справа № 916/3904/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Білошкап О.В., Жукової Л.В.,
розглянувши касаційну скаргуДержавної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві
на ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року
у справі№ 916/3904/14 господарського суду Одеської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Готика ЛТД"
пробанкрутство,

за участю представників сторін: від Товариства з обмеженою відповідальністю "Готика ЛТД" - Трошин М.А. дов. б/н від 12.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Одеської області від 22.10.2014 року у справі № 916/3904/14 (суддя - Ровинський О.Ю.) визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Готика ЛТД" (далі - ТОВ "Готика ЛТД"), в порядку ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 916/3904/14 (головуючий суддя - Аленін О.Ю., суддя - Богатир К.В., суддя - Сидоренко М.В.) припинено апеляційне провадження за апеляційними скаргами Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області та Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на постанову господарського суду Одеської області від 22.10.2014 року у справі 916/3904/14.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 916/3904/14, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 916/3904/14 скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ДПІ у Печерському р-ні ГУ ДФС у м. Києві посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, а саме: ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та ст. ст. 1, 38, 95 Закону про банкрутство.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до осіб, що мають право апеляційного оскарження відносяться, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство.

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство, учасниками провадження у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 Закону про банкрутство кредиторами є - юридична або фізична особа, а також органи доходів та зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановлено порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань боржника.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, визначені ч. 3 вказаної статті, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, головою ліквідаційної комісії ТОВ "Готика ЛТД" в порядку ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" надано повідомлення про прийняття засновником ТОВ "Готика ЛТД" рішення про припинення юридичної особи, яке опубліковано у "Бюлетені державної реєстрації" № 289 (19) за 2014 рік.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.10.2014 року порушено провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ "Готика ЛТД", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Одеського області від 22.10.2014 року у справі № 916/3904/14 визнано банкрутом ТОВ "Готика ЛТД" та відкрито ліквідаційну процедуру.

Повідомлення № 10584 про визнання банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури опубліковано 29.10.2015 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України.

При цьому, в матеріалах справи не міститься доказів звернення ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ "Готика ЛТД".

В апеляційній скарзі ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податковому органу не має. Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначає, що правами кредиторів щодо неплатоспроможних боржників користуються також визначені законом органи справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), відповідно до ст. 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом про банкрутство.

Таким чином, суд апеляційної інстанції прийшов до правомірного висновку, що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не набула на момент звернення з апеляційною скаргою статусу сторони у справі про банкрутство боржника у розумінні приписів Закону про банкрутство.

Стосовно проведення органами ДПІ перевірки ТОВ "Готика ЛТД", колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає що, відкриття ліквідаційної процедури не може бути перешкодою податковому органу у здійсненні ним позапланової перевірки боржника. Орган податкової служби вправі звернутися до ліквідатора боржника та провести позапланову перевірку його господарської діяльності, а у випадку відмови ліквідатора, як керівника боржника, надати можливість перевірки суб'єкта господарювання, орган податкової служби вправі оскаржити дії ліквідатора до суду у справі про банкрутство.

ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві не надано жодних доказів, які б свідчили про вжиття заходів для проведення такої перевірки, поряд з цим, в матеріалах справи також відсутні докази відмови ліквідатора боржника про надання документів для перевірки чи оскарження податковим органом відповідної відмови ліквідатора.

При цьому, у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження (п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2014 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХII Господарського процесуального кодексу України").

Апеляційне провадження у справі може бути припинено з підстав, зазначених у п.п. 1 (у тому числі якщо буде встановлено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, не мала права на таке подання) і п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК. (п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2014 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ХII Господарського процесуального кодексу України").

Виходячи з викладених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 рокуу у справі № 916/3904/14.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

За таких обставин, ухвала Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 916/3904/14 підлягає залишенню без змін, як законна та обґрунтована.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Печерському районі Головного управління ДФС в м. Києві залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 08.07.2015 року у справі № 916/3904/14 залишити без змін.

Головуючий: Погребняк В.Я.
Судді: Білошкап О.В.
Жукова Л.В.