ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2015р. Справа № 914/2728/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго, м. Червоноград

про стягнення 45 932 545, 50 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

Зміст ст. 22 ГПК України представнику позивача розяснено.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго про стягнення 45 932 545, 50 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області (суддя Бортник О.Ю.) від 11.08.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.09.2015 року.

У звязку із перебуванням судді Бортник О.Ю. у відпустці, 28.09.2015 р. автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/2728/15 передано для розгляду судді Манюку П.Т.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, однак подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не заперечив та просив зменшити розмір пені на 50%.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Комунального підприємства Червоноградтеплокомуненерго (надалі - відповідач) про стягнення 45 932 545, 50 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 28.12.2012 р. між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13/2922-БО-21 (надалі договір) та додаткову угоду від 19.08.2013 р. № 1, відповідно до умов якого позивач зобовязується передати у власність відповідачу у 2013 р. природній газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а відповідач зобовязаний прийняти і оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача протягом січня-грудня 2013 р. природній газ у обсязі 7 009, 887 тис. м. куб., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, долученими до матеріалів справи.

Згідно п. 6.1 договору, остаточний розрахунок за фактично переданий газу здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Незважаючи на виконання позивачем своїх зобовязань щодо поставки газу, відповідач свої зобовязання щодо оплати за природний газ не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 24 594 589, 92 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім стягнення основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача, пеню, на підставі п. 7.2 договору, в розмірі 2 066 316, 65 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України, 3 % річних в розмірі 1 530 900, 25 грн. і інфляційні втрати в розмірі 17 740 740 738, 68 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги не заперечив, та зазначив, що підприємство не мало змоги вчасно оплачувати основний борг, оскільки працює на одноставкових сезонних тарифах і в міжопалювальний період на його рахунок поступають незначні кошти, в основному це сплата заборгованості за теплопостачання боржниками. Також представник відповідача просив зменшити розмір пені на 50 %.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково виходячи з наступних мотивів.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що 28.12.2012 р. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13/2922-БО-21 та додаткова угода від 19.08.2013 р. № 1, відповідно до умов якого позивач зобовязується передати у власність відповідачу у 2013 р. природній газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», а відповідач зобовязаний прийняти і оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача протягом січня-грудня 2013 р. природній газ у обсягах узгоджених сторонами.

Приписами ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 6.1 договору остаточний розрахунок за фактично переданий газу здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Незважаючи на виконання позивачем своїх зобовязань щодо поставки газу, відповідач свої зобовязання щодо оплати за природний газ не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість. При розрахунку позивачем суми основного боргу ним допущено арифметичну помилку, а саме зазначено, що сума основного боргу складає 24 594 589, 92 грн., в той час як сума основного боргу становить 24 594 589, 87 грн., що підтверджується довідкою головного бухгалтера ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 24 594 589, 87 грн. підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а відтак підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами першою і третьою статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору, у разі невиконання покупцем п. 6.1. цього договору, він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі п. 7.2 договору позивачем була нарахована відповідачу пеня в розмірі 2 066 316, 65 грн. та 3 % річних в розмірі 1 530 900, 25 грн. і інфляційні втрати в розмірі 17 740 740 738, 68 грн., які суд вважає що розраховані вірно, тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із приписів вказаних вище норм, суд враховує, що відповідач є комунальним підприємством, яке знаходиться у важкому фінансово-економічному стані. Крім того, судом заслухані заперечення представника позивача та враховані його інтереси, зокрема, боржник не звільнений від відповідальності за неналежне виконання договірних зобовязань, в даному випадку йдеться лише про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню. Таким чином, суд вважає за необхідне, як виняток, зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на 50 %, сума якої становить 1 033 158, 32 грн.

Зважаючи на те, що спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (80100, м. Червоноград Львівської області, вул. Промислова, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) суму в розмірі 44 972 467, 72 грн., з них:

- 24 594 589, 87 грн. основного боргу;

- 1 033 158, 32 грн. пені;

- 1 530 900, 25 грн. 3% річних;

- 17 740 738, 68 грн. інфляційних втрат;

- 73 080, 60 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 30.10.2015 року.

Суддя Манюк П.Т.