ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

27 жовтня 2015 р. Справа № 902/1268/15

за позовом: Приватного підприємства "ОСОБА_1 Нафта" (вул. Присадибна, 5, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23210)

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (вул. 9-го Травня, 38, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23210)

про стягнення 32 439,05 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Матущак О.В.

Представники:

позивача: ОСОБА_3 - керівник

відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Приватне підприємство "ОСОБА_1 Нафта" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 32 439,05 грн. боргу за отриманий згідно накладних товар.

Ухвалою від 14.09.2015 р. у даній справі порушено провадження та призначено її до розгляду на 01.10.2015 року.

Ухвалою від 01.10.2015р. розгляд справи відкладено на 27.10.2015р.

В судове засідання 27.10.2015р. з"явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважного представника не направив, відзиву та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 08.10.2015р. за № 121.

Відсутність відповідача або його представника не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, на підставі накладних № 111 від 12.06.2014р., № 119 від 24.06.2014р., № 120 від 27.06.2014р., № 122 від 30.06.2014р., № 181 від 28.08.2014р., № 205 від 29.09.2014р., № 238 від 31.10.2014р., № 248 від 12.11.2014р., 264 від 09.12.2014р., № 6 від 29.01.2015р., передав, а відповідач прийняв товар (дизельне паливо) на загальну суму 140 639,05 грн.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, сплативши позивачу 108 200,00 грн., що стверджується платіжними дорученнями: № 16 від 12.06.2014р., № 18 від 24.06.2014р., № 23 від 27.09.2014р., № 26 від 08.07.2014р., № 27 від 11.07.2014р., № 39 від 29.09.2014р., № 52 від 29.10.2014р., № 62 від 12.11.2014р., № 71 від 09.12.2014р., № 77 від 29.01.2015р., № 82 від 31.03.2015р., № 83 від 24.04.2015р., та звітом про дебетові і кредитові операції по рахунку позивача.

Відтак, станом на день звернення позивача з даним позовом до суду та розгляду справи в суді, заборгованість відповідача перед позивачем становить 32 439,05 грн.

Наведене стверджується вище переліченими матеріалами справи та відсутністю будь-яких заперечень відповідача проти заявленого позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 193 Господарського Кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як випливає з наявних матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини, що випливають з договору купівлі-продажу.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки станом на час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення оплати товару, отриманого від позивача за видатковими накладними, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 32 439,05 грн. боргу підлягають задоволенню.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати позивача зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-1,4-2, 4-3,4-4, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (вул. 9-го Травня, 38, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23210, ідент.код НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства "ОСОБА_1 Нафта" (вул. Присадибна, 5, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23210, ) 32 439,05 грн. (тридцять дві тисячі чотириста тридцять дев"ять грн. 05 коп.) боргу та 1 218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29 жовтня 2015 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2-відповідачу (вул. 9-го Травня, 38, смт. Стрижавка, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23210)