РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2015Справа №910/21770/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Дарницький завод ЗБК»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Спецбуд»
простягнення 301 856,97 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Ружицький І.Г.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дарницький завод ЗБК» (надалі - ПАТ «Дарницький завод ЗБК») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Спецбуд» (надалі - ТОВ «Альтіс-Спецбуд») про стягнення 301 856,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки №ДАРАСПП від 20.08.2012 р.. позивач поставив товар, а відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 164 155,50 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11 578,40 грн. та інфляційних у розмірі 126 123,07 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 30.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2015 р. розгляд справи відкладався на 28.10.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги ухвал суду виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №850.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2012 р. між ПАТ «Дарницький завод ЗБК» (постачальник) та ТОВ «Альтіс-Спецбуд» (покупець) було укладено договір постави №ДАРАСПП (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.3 якого постачальник зобов'язується у встановлений строк передати у власність покупця товар для його використання у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити постачальнику за нього грошові кошти.

За змістом п. 2.1 Договору поставка товару відбувається на умовах попередньої оплати вартості товару або відстрочки платежу терміном на 14 календарних днів.

Згідно з п. 2.8 Договору під час поставки товару з відстрочкою платежу покупець зобов'язується повністю розрахуватись з постачальником за отриманий товар в термін 14 календарних днів. Першим днем розрахунку є день отримання товару.

На виконання умов Договору на користь відповідача було поставлено продукцію на загальну суму 169 155,50 грн., що підтверджується накладними №86 від 02.04.2013 р., №883 від 22.04.2013 р., №1295 від 07.05.2013 р., №1350 від 08.05.2013 р., №1381 від 13.05.2013 р. та №2331 від 29.05.2013 р.

Відповідач частково оплатив поставлену продукцію на суму 5 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі суму 164 155,50 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (накладними №86 від 02.04.2013 р., №883 від 22.04.2013 р., №1295 від 07.05.2013 р., №1350 від 08.05.2013 р., №1381 від 13.05.2013 р. та №2331 від 29.05.2013 р.) підтверджується передача відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 169 155,50 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.8 Договору під час поставки товару з відстрочкою платежу покупець зобов'язується повністю розрахуватись з постачальником за отриманий товар в термін 14 календарних днів. Першим днем розрахунку є день отримання товару.

Відповідач частково оплатив поставлену продукцію на суму 5 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача.

За таких обставин, враховуючи умови Договору суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача за поставлений товар становить 164 155,50 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Дарницький завод ЗБК» про стягнення з ТОВ «Альтіс-Спецбуд» заборгованості у розмірі 164 155,50 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 11 578,40 грн. та інфляційних у розмірі 126 123,07 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 17.04.2013 р. по 18.08.2015 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За перерахунком суду розмір 3% річних та інфляційних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 11 351,15 грн. та 119 779,82 грн. відповідно. В іншій частині заявлені до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційні нараховані невірно, оскільки під час здійснення розрахунку позивачем не було враховано часткову оплату відповідачем поставленої продукції 11.02.2014 р.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Альтіс-Спецбуд» на користь ПАТ «Дарницький завод ЗБК» заборгованості у розмірі 164 155,50 грн., 3% річних у розмірі 11 351,15 грн. та інфляційних у розмірі 119 779,82 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимоги необхідно відмовити з викладених підстав.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дарницький завод ЗБК» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтіс-Спецбуд» (03680, м. Київ, вул. Качалова, 5-В; ідентифікаційний код 31779817) на користь Публічного акціонерного товариства «Дарницький завод ЗБК» (02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 11; ідентифікаційний код 01373298) заборгованість у розмірі 164 155 (сто шістдесят чотири тисячі сто п'ятдесят п'ять) грн. 50 коп., 3% річних у розмірі 11 351 (одинадцять тисяч триста п'ятдесят одна) грн. 15 коп., інфляційні у розмірі 119 779 (сто дев'ятнадцять тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 5 905 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ять) грн. 73 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.11.2015 р.

Суддя В.П. Босий