ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

"19" жовтня 2015 р.Справа № 922/4903/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Дзюби О.А.

при секретарі судового засідання Шаповалов О.В.

розглянувши заяву Харківська ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків
про визнання банкрутом ПП "ФК "Укрфарма", м. Південне ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 серпня 2015 року прийнята заява Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області про порушення справи про банкрутство відносно ПП "ФК "Укрфарма" до розгляду.

Зобов'язано арбітражного керуючого ОСОБА_1 надати суду заяву на участь у справі;

Зобов'язано ініціюючого кредитора надати суду: докази наявності безспірних вимог у розмірі не меншому ніж 300 мінімальних розмірів заробітних плат, зокрема: рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України, оригінали документів доданих до заяви для огляду суду.

Зобов'язано боржника надати суду необхідні документи для розгляду справи по суті.

Призначено підготовче засідання суду.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2015 року відкладено розгляд заяви про порушення справи про банкрутство на 19 жовтня 2015 року; зобов'язано учасників процесу виконати вимоги ухвали господарського суду Харківської області від 31 серпня 2015 року.

В судове засідання представник кредитора не зявився, документів витребуваних судом не надав, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Боржник, також свого представника у засідання суду не направив, письмового відзиву та інших витребуваних документів не надав.

Розглянувши заяву кредитора про порушення справи про банкрутство відносно боржника та дослідивши додані до заяви документи, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно п. 3 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до п. 6 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про:

порушення провадження у справі про банкрутство;

відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно абз. 1 п. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 Закону.

Відповідно до п. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Судом встановлена відсутність у додатках, відповідного судового рішення, що набрало законної сили, відповідно до абз. 5 п. 2 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Також, частиною першою статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень. а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим пункту 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного - банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до пункту 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Податкового кодексу України дає підстави для правового висновку про те, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання Його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України Про виконавче провадження.

Враховуючи те, що заявником до заяви про порушення справи про банкрутство відносно ПП "ФК "Укрфарма" не додано відповідного судового рішення, що набрало законної сили, а також відповідного інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, вимоги Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області до боржника не є безспірними.

У зв'язку з чим, суд дійшов висновку відмовити Харківській ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, у порушенні провадження у справі про банкрутство відносно ПП "ФК "Укрфарма".

Керуючись ст. ст. 2, 9, 16, абз. 5 п. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Харківськії ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Відмова у порушенні провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

2. дану ухвалу направити заявнику, боржнику, державному реєстратору, ДВС, державному органу з питань банкрутства.

Суддя ОСОБА_2