ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2015 р.Справа № 922/3951/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Харків)
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Харків
про стягнення 798174,30 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача адвоката ОСОБА_3 (договір надання правової допомоги від 15.09.2015 р.),

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму завданих збитків в розмірі 798174,30 грн. (чотириста дев'яносто три тисячі чотириста дві) гривень 18 копійок, в тому числі 790774,30 грн. збитків за договором та 7400,00 грн. витрат на проведення експертизи по справі №922/1591/14. Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за договором від 10.10.2011 р. про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р. та на ст. 224 ГК України і ст. 1166 ЦК України.

Ухвалою суду від 22.07.2015 р. за клопотанням позивача був продовжений строк розгляду спору на 15 днів до 24.09.2015 р. та відкладений розгляд справи на 16.09.2015 р.

Позивач надав письмові пояснення по справі.

Позивач надав заяву про уточнення повного найменування сторін.

Розглянувши цю заяву, суд вважає за можливе прийняти її у наданій редакції.

Також, позивач надав клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для зясування питання: чи виконано підпис ОСОБА_4 на тексті договору від 10.10.2011 р. про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р. ОСОБА_2 зміненим почерком, проведення якої просить доручити ХНДІСЕ ім. засл. проф. ОСОБА_5.

Розглянувши це клопотання, суд вважає за необхідне відхилити його, як необґрунтоване, оскільки: по-перше, рішенням господарського суду Харківської області від 25.02.2015 р. по справі №922/1592/14 відмовлено у задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором від 10.10.2011 р. про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.01.2008 р. через її відсутність; по-друге, відповідач не є стороною за договором оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р. та за договором від 10.10.2011 р. про проведення взаєморозрахунків за договором оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на те, що він не є стороною договору оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р., вимоги за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.01.2008 р. не визнає. Також відповідач зазначає, що відсутній сам договір оренди нерухомого майна №2 і позивач не надав доказів на підтвердження своїх слів.

16.09.2015 р. у судовому засіданні оголошувалася перерва до 23.09.2015 р. о 15-00 год.

Після перерви представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи під розпис.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

01.11.2008 р. між позивачем та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_4 був укладений договір оренди нерухомого майна №3, за яким орендодавець (позивач) зобов'язався передати, а орендар (ФОП ОСОБА_4В.) прийняти в строкове платне користування нежитлові приміщення 1-го поверху №37-38 загальною площею 259,2 кв.м., що знаходяться в будівлі літ. "А-9" за адресою: м. Харків, проспект Фрунзе, 26.

10.10.2011 р. між позивачем та ФОП ОСОБА_4 був укладений договір про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р.

Також 10.10.2011 р. між сторонами був укладений договір про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.11.2008 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.02.2015 р. по справі №922/1592/14 відмовлено позивачу у позові до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором від 10.10.2011 р. про проведення взаєморозрахунків між сторонами за договором оренди нерухомого майна №2 від 01.01.2008 р. через відсутність заборгованості.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2015 р. по справі №922/1591/14 відмовлено позивачу у позові до ФОП ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором від 10.11.2011 р. про проведення взаєморозрахунків між сторонами по договору оренди нерухомого майна №3 від 01.11.2008 р. через те, що договір, з боку відповідача, підписаний не ним, а іншою особою, що встановлено висновком судово-почеркознавчої експертизи, та закінченням строку позовної давності.

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У пункті 1 роз'яснень Вищого арбітражного суду України від 01.04.1994 р. №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" (в редакції рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 29 грудня 2007 р. №04-5/239) визначено, що вирішуючи спори про стягнення завданих збитків, суд насамперед повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок заподіяння шкоди (глава 82 ЦК України).

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Відповідно до п. 6 зазначених Роз'яснень встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка заподіяла шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки всіх фактичних обставин справи.

Таким чином, предметом доказування у справах про стягнення збитків є: по-перше, наявність збитків і визначення правових підстав їх виникнення, по-друге, наявність вини особи, яка заподіяла ці збитки, а по-третє, наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і нанесеними збитками.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доводиться кредитором (ч. 2 ст. 623 ЦК України).

Посилання позивача на те, що стягнута з нього за рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2015 р. по справі №922/1591/14 сума судових витрат 7400,00 грн. за проведення судової експертизи є збитками, є безпідставними, оскільки відповідач по даній справі навіть не був ані стороною за договором, ані відповідачем у справі №922/1591/14.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав суду докази понесення шкоди та збитків, розмір завданих відповідачем шкоди та збитків, доказів завдання відповідачем збитків та шкоди, доказів наявності прямого причинного звязку між неправомірними діями відповідача та шкодою і збитками.

За таких обставин, суд вважає за необхідне відмовити в позові у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір належить покласти на позивача.

Керуючись ст. 224 ГК України, ст.ст. 22, 623, 1166 ЦК України ст.ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 28.09.2015 р.

Суддя ОСОБА_6