РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/22957/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Публічного акціонерного товариства «НАСК «Оранта» про відшкодування шкоди 3 036,13 грн., за участю представників позивача - не з'явився, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 3 036,13 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.11.2012 року на пр-ті Бажана в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 (застрахований транспортний засіб) та автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 2 393,63 грн. та проведено взаємозалік із страхувальником на недоотриману страхову премію у розмірі 643,50 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.10.2015 року.

30.09.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він визнав позовні вимоги.

20.10.2015 року представником позивача через канцелярію суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представники сторін 21.10.2015 року в судове засідання не з'явилися, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представників сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ВДАІ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2012 року у справі №3-9151/12, 08.11.2012 року на пр-ті Бажана в м. Києві, ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, під час руху не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2012 року у справі №3-9151/12, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору страхування транспортного засобу №АМ. 036305 від 11.04.2012 року.

Відповідно до звіту № 2819/12 від 15.11.2012 року про оцінку вартості (розміру) збитків, збиток завданий власникові автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП склав 4 542,86 грн.

Як вбачається з страхового акту від 10.12.2012 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 3 036,13 грн. (з урахуванням безумовної франшизи).

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 2 393,63 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8323 від 11.12.2012 року та проведено взаємозалік із страхувальником на недоотриману страхову премію у розмірі 643,50 грн.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, керував ОСОБА_1.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну внаслідок експлуатації автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта», про що було укладено договір (поліс) № АВ/0763999 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, ліміту відповідальності, за вирахуванням суми франшизи, яка складає 00,00 грн. позов підлягає задоволенню у розмірі 3 036,13 грн. (3 036,13 грн. (реальні збитки) мінус 00,00 грн. (франшиза).

Відповідач у відзиві визнав позовні вимоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Визнання відповідачем позову не порушує прав третіх осіб і не суперечить законодавству.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 40; код 20782312) 3 036 (три тисячі тридцять шість) грн. 13 коп. страхового відшкодування та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 26.10.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна