ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року Справа № 904/4622/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпропетровськ,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року у справі №904/4622/15

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпропетровськ,

про стягнення штрафу за неправильно визначену масу вантажу у сумі 29 830,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на свою користь штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 29 830,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015р. у справі №904/4622/15 (суддя Крижний О.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу у сумі 29 830,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції порушено приписи норм процесуального права, зокрема ст.43 Господарського процесуального кодексу України.

Вказує, що при винесенні оскаржуваного рішення, суд посилався на комерційний акт від 09.12.2014р., яким начебто, підтверджено факт неправильного зазначення відомостей про масу вантажу у вагоні №58846031 згідно накладної №32842197.

В свою чергу зазначений комерційний акт складений як додаток до акта ст. Пятихатки Стикова №6703 від 09.12.2014р. В розділі «Д» комерційного акту також зазначено, що підставою для зважування вагону став акт загальної форми складений ст. Пятихатки Стикова №6703 від 09.12.2014р.

Доданий до матеріалів справи Акт загальної форми №10427 (ГУ-23) складений та підписаний зі сторони Залізниці на майбутній час 09.12.2015р., що за думкою відповідача є порушенням Правил складання актів, затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002р. №334 та Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.1999р. №113, отже він не може вважатися належним та допустимим доказом у розумінні ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України. В ньому також зазначена причина зважування вагону акт загальної форми №6703 ст. Пятихатки Стикова (ГУ-23).

Відповідач вказав, що позивач, обґрунтовуючи позов, не надав суду, а останній не витребував Акт загальної форми №6703 (ГУ-23), складений 09.12.2014р. на ст. Пятихатки Стикова, який має важливе значення для правильного вирішення справи, адже саме на підставі цього акту були складені документи, додані до позову у якості доказів, про що відповідач наголошував в своєму відзиві на позовну заяву.

Також, скаржник вважає, що судом першої інстанції було проігноровано одностороннє складання документів, доданих до позовної заяви, без участі представника відповідача та з грубим порушенням чинного законодавства і вказує що судом не були враховані доводи відповідача щодо неналежного стану важільних ваг, на яких відбувалось зважування вагону. Згідно наданого технічного паспорту ЗВВТ (важільні ваги), датою прийняття ЗВВТ в експлуатацію зазначено 1968 рік (п. 8), а строк експлуатації, встановлений виробником для ЗВВТ складає 12 років (п.6). Тобто, важільні ваги на яких здійснювалося зважування вагону, згідно цього ж технічного паспорту, вже вичерпало свій фізичний та технічний ресурси експлуатації ще 35 років тому.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015р у справі №904/4622/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В судове засідання Дніпропетровського апеляційного господарського суду 20.08.2015р. представники сторін не зявились, про час та місце слухання справи попереджені належним чином. Колегією суддів винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 22.09.2015р.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_3 від 21.09.2015р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Орєшкіна Е.В., у звязку з перебуванням у відпустці судді Сизько І.А.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 22.09.2015р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін. По справі оголошено перерву до 20.10.2015р.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_3 від 19.10.2015р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А., у звязку з виходом на роботу судді Сизько І.А.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 20.10.2015р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 07.12.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" здало для перевезення на станції Нігин Південно-західної залізниці у вагоні № 58846031 вантаж вапняк для флюсування для доставки його одержувачу ПАТ "Дніпровський меткомбінат" до станції Пятихатки Придніпровської залізниці, що підтверджується залізничною накладною № 32842197.

Відповідно до вказаної залізничної накладної, маса вантажу, визначена відправником, у вагоні № 58846031 становить 58 000 кг, спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150т).

Зі змісту накладної № 58846031 вбачається, що маса вантажу визначена вантажовідправником (графа 28).

Також, відповідно до даних цієї залізничної накладної вантаж навантажений навалом.

Провізна плата складає 5 966,00 грн.

09.12.2014 року вагон № 58846031 прибув на станцію Пятихатки.

09.12.2014 року складено акт загальної форми № 6703 та акт загальної форми №10427.

В акті загальної форми № 10427 зазначено, що на ст. Пятихатки проведена контрольна перевірка вказаного вище вагону на справних повірених 150т вагах та виявлено, що вага вагону № 58846031 перевищує зазначену в документах вагу на 3 100кг.

Також, 09.12.2014 року на ст. Пятихатки Придніпровської залізниці складено комерційний акт АА № 010511/19/6 від 09.12.2014 року, відповідно до якого, на підставі акта загальної форми ст.. Пятихатки Стикова № 6703 від 09.12.2014 року проведено контрольне зважування вагону № 58846031 по відправці, вказаній на зворотному боці акту. За цим документом значиться: брутто не вказане, тара 24 400 кг, нетто 58 000 кг. При зважуванні на справних 150 тонних вагонних вагах, повірених 14.10.2014 року, виявилось: брутто 85 500 кг, тара з документу 24 400 кг, нетто 61 100 кг, тобто маси нетто більше від маси нетто вказаної в документі на 3 100 кг. Навантаження у вагоні рівномірне вище бортів на 60 см. Поглиблень та слідів висипання вантажу немає. Вагон у технічному відношенні справний. Зважування вагону проводив приймальник поїздів Горловий в присутності ВОХР Базарний, двічі, при повній зупинці без розчеплення, навантаження вантажу. Встановлено навантаження вантажу більше, ніж вказано в документі. За штатним розкладом Зав. ВД відсутній.

Доказами по справі доведено, що надлишок вапняку з вагону № 58846031 у кількості 3 100 кг був виданий одержувачу, про що зазначено в розділі Є "Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" комерційного акту і що доводить факт неправильного зазначення маси вантажу відправником.

Враховуючи різницю між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній (перевізному документі), та виявленою і засвідченою комерційним актом масою вантажу, позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України було подано позов про стягнення з відповідача штрафу за невірно зазначену у перевізному документі масу вантажу у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення, розмір якого становить 29 830,00 грн. (5 966,00 грн. х 5), що і є причиною спору.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Зі змісту ч.5 ст. 307 ГК України, яка кореспондується з положеннями ч.4 ст. 909, ч.1 ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Так, частиною 1 ст. 909 ЦК України встановлено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про транспорт", підприємства транспорту мають право вимагати від пасажирів, відправників і одержувачів вантажів виконання вимог цього Закону, кодексів (статутів) окремих видів транспорту та інших нормативних актів України, що регулюють діяльність транспорту.

Статтею 2 Статуту залізниць України передбачено, що обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом визначає Статут залізниць України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України визначено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п.5.5 Правил оформлення перевізних документів передбачено, що у разі, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Таким чином, відповідальність за невірне зазначення відповідних відомостей несе саме відправник вантажу, оскільки всі відомості до перевізних документів вносяться відправником відповідно до граф.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто (ч. 4 ст. 52 Статуту залізниць України).

В результаті переважування вантажу залізницею перевірена маса вантажу, що перевозився за залізничною накладною № 32842197 у вагоні № 58846031, відправником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість".

В результаті проведених перевірок була виявлена невідповідність маси вантажу, зазначеної в перевізному документі, фактичній масі вантажу, що підтверджено доказами по справі в їх сукупності.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Пунктами 1.1, 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. Форми бланків перевізних документів, затверджені наказом Мінтрансу від 19.11.1998р. №460 "Про затвердження бланків перевізних документів". Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу. Бланки цих документів видаються вантажовідправникам за плату згідно з тарифом. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються і у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

Згідно з п.п.2.1-2.2 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (в редакції, що діяла на момент перевезення) вантажовідправником заповнюються, зокрема, такі графи комплекту перевізних документів, як то "Маса вантажу визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом), а також "Спосіб визначення маси". При цьому, правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правила оформлення перевізних документів", своїм підписом підтверджує представник відправника. Як вбачається із відомостей зазначених у накладній №40212854, відповідальним представником відповідача за навантаження вантажу у спірні вагони був - зам. нач. скл. №21 ОСОБА_4

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України, тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Зі змісту п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644, вбачається, що вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Таким чином, судом першої інстанції було враховано положення передбачені п.5.5 Правил оформлення перевізних документів, згідно з яким якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про код одержувача, його адресу, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно ст. 122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Зі змісту вказаних статей вбачається, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту залізниць України. У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

За обставинами виявленої у спірних відносинах невідповідності маси вантажу, зазначеної у перевізному документі, фактичній масі вантажу на станції Пятихатки Придніпровської залізниці складено акт загальної форми 10427 від 09.12.2014 року та комерційний акт АА № 010511/19/6 від 09.12.2014 року.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011р. № 138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011р. за № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту, тобто у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно даних, зазначених у залізничній накладній № 32842197, провізна плата становить 5 966,00 грн., відповідно, п'ятикратний розмір провізної плати 29 830,00 грн.

Наявними у справі матеріалами, які є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, підтверджується наявність підстав для застосування у спірних відносинах відповідальності відповідача, передбаченої ст.ст. 122, 118 Статуту залізниць України.

Таким чином, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги по стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у сумі 29 830,00 грн.

Що стосується клопотання відповідача в апеляційній скарзі про витребування у позивача оригіналу комерційного акту, актів загальної форми, то воно не підлягає задоволенню в звязку з тим, що позивач надав до суду належним чином завірену копію акту загальної форми № 10427 від 09.12.2014 року, та його зміст не викликає сумнівів в частині зафіксованих доказів.

Що стосується сумнівів відповідача в технічній справності вагонів, то Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2000 р. за N 861/5082, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення (далі-Правила).

Відповідно до пункту 5 Правил, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N 279 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 23.04.2004 за N 527/9126.

Згідно з пунктом 10 Правил, зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення. Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі: зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом; харчові в цистернах (олія, меляса тощо); картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом. При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження. При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження. Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Відповідно до Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті (надалі Інструкція) (затверджена Наказом Міністерства транспорту України від 05.04.2004р. № 279 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 23.04.2004р. за № 527/9126) засіб ваговимірювальної техніки (ЗВВТ) - засіб вимірювальної техніки, який використовується для визначення маси.

Визначення маси спірного вантажу здійснювалося на 150 т вагонних вагах станції Пятихатки.

Згідно з п. 2.2 Інструкції, якщо ЗВВТ відповідають вимогам нормативно-правових та нормативно-технічних актів з питань метрології, вони беруться до обліку працівником вагового господарства дирекції, який оформляє технічний паспорт ваг установленої форми (згідно з додатком), де робиться запис про виконану повірку.

Так, у технічному паспорті ваг № 12 на важільні ваги ЗВВТ ВЦ-150, який оформлено відповідно до Інструкції, мається запис про останню повірку від 14.10.2014 року з відбитком повірочного тавра та відповідним записом: Ваги повірені, визнані придатними до застосування, даний запис засвідчений підписом повірителя.

Таким чином, зважування вагону № 58846031, яким перевозився вапняк, проводилось з дотриманням вимог встановлених чинним законодавством.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпропетровськ, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 року по справі №904/4622/15, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 26.10.2015р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

ОСОБА_5