ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"29" жовтня 2015 р. по справі № 903/1039/15
Господарський суд Волинської області у складі:
головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича
секретар судового засідання - Шевчук Світлана Анатоліївна
за участю представників сторін:
від позивача: ОСОБА_1 (представник за дов. №б/н від 30.07.2015 р.)
від відповідача: ОСОБА_2 (представник за дов. №б/н від 29.09.2015 р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом державного підприємства "Любомльське лісове господарство" до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Ліс" про стягнення 87 715,88 грн.
Державне підприємство "Любомльське лісове господарство" звернулось в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Ліс" про стягнення 87 715,88 грн.
В підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що державне підприємства "Любомльське лісове господарство" та товариство з обмеженою відповідальністю "Захід Ліс" згідно усної домовленості та на підставі товаророзпорядчих документів здійснило реалізацію лісопродукції, що підтверджується товарно-транспортними накладними та довіреністю на отримання товару.
На підтвердженння позовних вимог позивач подав акт позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Любомльське лісове господарство" у відповідності до даного акту у відповідача рахується заборгованість в сумі 47 239,89 грн.
Дане свідчить, що працівниками державного підприємства "Любомльське лісове господарство" було здійснено реалізацію лісопродукції, однак кошти від її реалізації на рахунок підприємства не поступили, у звязку із чим завдано збитки останньому.
У відповідності до Постанови Пленум Вищого господарського суду Україн від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в умовах різноманіття форм власності господарському суду необхідно утримуватись під час винесення окремих ухвал від вимог щодо відшкодування збитків за рахунок посадових осіб та інших працівників підприємств, установ, організацій. Наведене, однак, не стосується державних (комунальних) підприємств, які згідно зі статтею 228 Господарського кодексу України за наявності підстав зобов'язані вживати заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників відповідно до вимог законодавства про працю. Отже, прийнявши рішення щодо стягнення з державного або комунального підприємства коштів чи іншого майна на відшкодування заподіяних ним збитків, господарський суд, надсилаючи йому окрему ухвалу, має зобов'язати відповідне підприємство за наявності підстав стягнути збитки з третіх осіб (інших суб'єктів господарювання в порядку регресу або з винних працівників підприємства відповідно до вимог Кодексу законів про працю України).
У відповідності до ст. 228 ГК України учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу. Державні (комунальні) підприємства за наявності підстав зобов'язані вжити заходів щодо стягнення в порядку регресу збитків з інших суб'єктів господарювання або стягнути збитки з винних працівників підприємства відповідно до вимог законодавства про працю.
Згідно ст. 90 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.
При виявленні під час розгляду справи порушень законності чи недоліків у діяльності підприємства, організації або посадових осіб господарський суд виносить на їх адресу окрему ухвалу незалежно від того, чи є вони учасниками господарського процесу. Окрема ухвала надсилається посадовій особі або органу, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені господарським судом недоліки чи порушення (Постанова пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").
Отже, з матеріалів справи вбачається, що факт реалізації лісопродукції державного підприємства "Любомльське лісове господарство" було здійснено працівниками підприємстава, тому збитки які поніс позивач, необхідно відшкодовувати за рахунок працівників підприємства, які здійснювали відпуск сировини.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 90 ГПК України, господарський суд, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного господарського суду в порядку ст. 106 ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар