РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2015Справа №910/26144/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест»
До Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Енерго-проект»
Простягнення 450 000,00 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Суліма Ю.О. - представник за довіреністю;

від відповідача: Васільєва Н.В. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Енерго-проект» про стягнення 450 000,00 грн.

Ухвалою суду від 07.10.2015 року було порушено провадження у справі № 910/26144/15 та призначено її до розгляду на 23.10.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 23.10.2015 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача судовому засіданні 23.10.2015 року надав усні пояснення по справі, відповідно до яких позовні вимоги визнав.

В судовому засіданні 23.10.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

31.03.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (позикодавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством «Інвестиційна компанія «Енерго-проект» (новий кредитор, відповідач) укладено договір безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у розмірі 517 232,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю.

Відповідно до п.п. 4.1, 5.1 договору позичальник зобов'язується повернути суму позики (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини позики) до 01.04.2015 року (остаточна дата повернення).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору надав відповідачу фінансову допомогу в сумі 517 231,92 грн., що підтверджується випискою банку від 03.04.2014 року.

В порушення зобов'язань за договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03 від 31.03.2014 року, позивач до 01.04.2015 року кошти в сумі 517 231,92 грн. позивачу не повернув.

24.07.2015 року сторонами було погоджено графік погашення заборгованості за договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03 від 31.03.2014 року, а саме, відповідач зобов'язався:

- не пізніше 30.07.2015 року погасити заборгованість в сумі 250 000,00 грн.;

- не пізніше 30.08.2015 року погасити заборгованість в сумі 250 000,00 грн.;

- не пізніше 30.10.2015 року погасити заборгованість в сумі 67 232,00 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків між позивачем та відповідачем, станом на 11.09.2015 року у відповідача наявна заборгованість за договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03 від 31.03.2014 року в сумі 517 231,92 грн.

В зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором №31/03 від 31.03.2014 року щодо повернення безпроцентної фінансової допомоги, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 450 000,00 грн.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03 від 31.03.2014 року надав відповідачу кошти в сумі 517 231,92 грн., що підтверджується випискою банку від 03.04.2014 року.

Проте, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором безпроцентної фінансової допомоги (позики) №31/03 від 31.03.2014 року не виконав, отримані від позивача кошти в сумі 450 000,00 грн. не повернув.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення обставин повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, нормативно до документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 450 000,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Інвестиційна компанія «Енерго-Проект» (місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 13-а, кв. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (місцезнаходження: 82200, Львівська обл., м. Трускавець, вул. Суховоля, буд. 61, ) 450 000 (чотириста п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості та 6 750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

27.10.2015 року.