ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 жовтня 2015 р. Справа № 918/1110/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу

за позовом Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 заклад "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради

про стягнення заборгованості в сумі 35 171 грн. 42 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3

від відповідача: ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Рівненської області із позовом до відповідача ОСОБА_2 закладу "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради про стягнення заборгованості за виконані ремонтні роботи 35 171 грн. 42 коп., з яких 22 022 грн. 00 коп. - основний борг, 12 480 грн. 43 коп. - інфляційні втрати, 668 грн. 99 коп. 3% річних. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань по оплаті вартості виконаних позивачем ремонтних робіт на суму 22022 грн. 00 коп. згідно укладених між сторонами Договорів. Також покликаючись на ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на непогашену суму основного боргу.

05.10.2015 р. через відділ канцелярії та документального забезпечення до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач визнає позов частково, в частині стягнення суми основного боргу. Пояснює, що ОСОБА_2 заклад "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів обласного бюджету, коштів медичної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам, власних надходжень від господарської діяльності закладу (оренда майна). Оплата робіт за Договором має проводитись в межах фактичних бюджетних асигнувань, яких не було у необхідних обсягах. Тому відповідач не мав змоги провести розрахунки з позивачем. Крім того наголошує, що відповідач не може сплачувати нараховані позивачем 3% річних та інфляційні втрати, оскільки вважає, що відсутня його вина у простроченні погашення суми основного боргу. Просить в частині нарахованих санкцій у позові відмовити.

У судовому засіданні представник позивача надавав пояснення, які співпадають з позицією, що викладена у позові.

У свою чергу представник відповідача підтримав доводи, що висвітлені у письмовому відзиві. Просив в частині нарахованих санкцій у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 18 вересня 2012 року між позивачем (Виконавець) та відповідачем (Замовник) було укладено договір №01-09/12, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт: "Поточний ремонт відділення для недоношених новонароджених дітей" відповідно до кошторисної документації (арк.с. 10-11).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором формується виходячи з положень ДБН Д.1.1-1-2000 і визначається згідно договірної ціни, що є невід'ємним додатком до даного Договору і складає 8 165 грн. 00 коп. Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку та терміни: за фактично виконані роботи проводяться протягом 10-ти банківських днів з моменту надання Виконавцем Замовнику акту КБ-2.

Замовник зобов'язаний забезпечити своєчасну оплату виконаних робіт (п.3.2. Договору).

Договір діє з моменту його підписання і до 31.12.2012 р. (п.9.1. Договору).

Крім того, 02 жовтня 2012 року між позивачем (Виконавець) та відповідачем (Замовник) було укладено договір №01-10/12, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт: "Поточний ремонт відділення для недоношених новонароджених дітей" відповідно до кошторисної документації (арк.с. 19-20).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором формується виходячи з положень ДБН Д.1.1-1-2000 і визначається згідно договірної ціни, що є невід'ємним додатком до даного Договору і складає 6 501 грн. 00 коп. Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку та терміни: за фактично виконані роботи проводяться протягом 10-ти банківських днів з моменту надання Виконавцем Замовнику акту КБ-2.

Замовник зобов'язаний забезпечити своєчасну оплату виконаних робіт (п.3.2. Договору).

Договір діє з моменту його підписання і до 31.12.2012 р. (п.9.1. Договору).

У подальшому, 25 жовтня 2012 року між позивачем (Виконавець) та відповідачем (Замовник) було укладено договір №02-10/12, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання щодо виконання робіт: "Поточний ремонт відділення для недоношених новонароджених дітей" відповідно до кошторисної документації (арк.с. 30-31).

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору загальна вартість робіт, доручених для виконання за цим договором формується виходячи з положень ДБН Д.1.1-1-2000 і визначається згідно договірної ціни, що є невід'ємним додатком до даного Договору і складає 7 356 грн. 00 коп. Розрахунки за цим Договором здійснюються шляхом перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Виконавця в наступному порядку та терміни: за фактично виконані роботи проводяться протягом 10-ти банківських днів з моменту надання Виконавцем Замовнику акту КБ-2.

Замовник зобов'язаний забезпечити своєчасну оплату виконаних робіт (п.3.2. Договору).

Договір діє з моменту його підписання і до 31.12.2012 р. (п.9.1. Договору).

Позивачем на виконання умов вказаних вище Договорів було проведено роботи з поточного ремонту відділення для недоношених новонароджених дітей, загальна вартість яких склала: по Договору №01-09/12 - 8 165 грн. 00 коп., по Договору №01-10/12 - 6 501 грн. 00 коп., по Договору №02-10/12 - 7 356 грн. 00 коп. Всього на суму 22 022 грн. 00 коп. У свою чергу відповідач прийняв дані роботи. Доказом цього є підписані між сторонами акти приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2012 року на суму 8 165 грн. 00 коп., за жовтень 2012 року на суму 6 501 грн. 00 коп. та за листопад 2012 року на суму 7 356 грн. 00 коп. (арк.с. 16-18, 25-29, 35-38).

Однак, у порушення умов Договорів відповідач не здійснив оплату виконаних позивачем ремонтних робіт.

Таким чином, за відповідачем перед позивачем рахується основний борг 22 022 грн. 00 коп.

Оскільки має місце повне непогашення заборгованості, тому, покликаючись на ст.625 ЦК України, позивач нарахував 12 480 грн. 43 коп. - інфляційних втрат та 668 грн. 99 коп. 3% річних.

Так, по Договору №01-09/12 на суму боргу 8 165 грн. 00 коп. нараховано 3997 грн. 00 коп. інфляційних втрат та 253 грн. 03 коп. 3% річних за період з 13.10.2012 р. по 31.08.2015 р., по Договору №01-10/12 на суму боргу 6 501 грн. 00 коп. нараховано 3978 грн. 65 коп. інфляційних втрат та 201 грн. 46 коп. 3% річних за період з 05.11.2012 р. по 31.08.2015 р., по Договору №02-10/12 на суму боргу 7 356 грн. 00 коп. нараховано 4504 грн. 78 коп. інфляційних втрат та 214 грн. 50 коп. 3% річних за період з 10.12.2012 р. по 31.08.2015 р. Всього, інфляційних втрат - 12 480 грн. 43 коп. та 3% річних - 668 грн. 99 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За своєю правовою природою укладені між сторонами договори є договорами підряду.

Частиною 1 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу (ст.843 цього Кодексу).

Стаття 846 згаданого Кодексу визначає, що Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За статтею 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

З наведених правових норм вбачається, що договір підряду є оплатним, і обовязку підрядника виконати певну роботу відповідає обовязок замовника цю роботу прийняти та оплатити.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Тобто вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобовязанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відтак, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 22 022 грн. 00 коп. основного боргу за виконані роботи.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Під час перевірки нарахованих позивачем сум санкцій за несвоєчасну сплату боргу судом здійснено власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних за вказані вище періоди та встановлено, що по Договору №01-09/12 на суму боргу 8 165 грн. 00 коп. за період з 13.10.2012 р. по 31.08.2015 р. інфляційні втрати становлять 6009 грн. 44 коп. та 706 грн. 66 коп. 3% річних, по Договору №01-10/12 на суму боргу 6 501 грн. 00 коп. за період з 05.11.2012 р. по 31.08.2015 р. інфляційні втрати становлять 4784 грн. 74 коп. та 550 грн. 36 коп. 3% річних, по Договору №02-10/12 на суму боргу 7 356 грн. 00 коп. за період з 10.12.2012 р. по 31.08.2015 р. інфляційні втрати становлять 5428 грн. 73 коп. та 601 грн. 58 коп. 3% річних. Всього, інфляційних втрат - 16 222 грн. 91 коп. та 3% річних - 1 858 грн. 60 коп.

Однак, оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог, тому у даному випадку до задоволення підлягають санкції у розмірах, що заявлені позивачем до стягнення, а саме: інфляційних втрат - 12480 грн. 43 коп. та 3% річних - 668 грн. 99 коп.

Доводи відповідача стосовно того, що він не може оплачувати виконані позивачем роботи у зв'язку із відсутністю бюджетних фінансувань, судом відхиляються як необґрунтовані, так як наведені обставини не звільняють відповідача від договірних зобов'язань, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Зокрема, ч. 2 ст. 218 ГК України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2011 р. у справі № 11/446.

Разом з тим, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005 року) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004 року) зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

В силу статей 43, 47, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

За наведеного даний позов необхідно задоволити повністю та стягнути з відповідача 35 171 грн. 42 коп., з яких 22 022 грн. 00 коп. - основний борг, 12 480 грн. 43 коп. - інфляційні втрати, 668 грн. 99 коп. 3% річних.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з ОСОБА_2 закладу "Рівненська обласна дитяча лікарня" Рівненської обласної ради (33027, м. Рівне, вул. Київська, 60, , р/р6664, ГУДКУ в Рівненській області, МФО 833017) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (33024, м.Рівне, вул.Соборна, 233/37, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, р/р 1170 ПАТ "ВТБ Банк" м.Києва) - 22 022 грн. 00 коп. - основного боргу, 12 480 грн. 43 коп. - інфляційних втрат, 668 грн. 99 коп. - 3% річних та 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Повне рішення складено "23" жовтня 2015 року.

Суддя Бережнюк В.В.