ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 925/1529/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача - Драпези В.В. за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Діоніс» до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 про стягнення 24 766 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Діоніс» звернувся в суд з позовом до суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (далі - відповідач), про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу № 24/13 від 01.01.2013 року, 13 500 грн. 60 коп. основного боргу, 2 885 грн. 28коп. пені, 7 749 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 631 грн. 25 коп. 3% річних, що разом складає 24 766 грн. 41 коп., та відшкодування судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримала і просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмовий відзив на позов не подала, проти позову не заперечувала, явку свого представника в засідання суду не забезпечила, хоч про місце, дату і час судового засідання була повідомлена належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

01.01.2013 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Діоніс», як продавець, та відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_2, як покупець, уклали договір купівлі-продажу № 24/13 (далі - договір), за умовами якого продавець зобов'язується продати, а покупець купити товар, у кількості, згідно цін, умов оплати та поставки, визначених даним договором. (а.с. 13).

Згідно п. 2.5 договору, кількість та ціна товару, що поставляється, вказуються в видаткових накладних, які складаються для кожної нової партії товару і є невід'ємними частинами даного договору.

У п. 5.3 Договору сторони встановили максимальний строк по відстрочці платежу складає 21 календарний день.

Відповідно до п. 5.4. договору, за прострочку платежів покупець оплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент оплати, нараховану на повну суму боргу за кожен день прострочки.

На виконання договірних зобов'язань позивач передав відповідачу товар на загальну суму 23 500 грн. 46 коп., що підтверджується видатковою накладною № Д000013240 від 17.06.2014 року.

Оплата товару відповідачем проведена частково, сплачено згідно прибуткових касових ордерів № 8240 від 05.12.2014 року на суму 2 499 грн. 86 коп., № 8393 від 15.12.2014 року на суму 2 000 грн., № 336 від 16.01.2015 року на суму 2 000 грн., № 865 від 05.02.2015 року на суму 2 000 грн., № 865 від 31.03.2015 року на суму 1 500 грн., а всього на загальну суму 9 999 грн. 86 коп. (а.с. 15,16).

Згідно з розрахунком позивача, наведеним у позовній заяві, заборгованість відповідача за отриманий товар складає 13 500 грн. 60 коп.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Отже, спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу № 24 від 01.01.2013 року. Договір є укладеним, виконаний позивачем в частині поставки товару, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обов'язках сторін цього договору.

Загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, про зобов'язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Наявність і розмір невиконаного спірного грошового зобов'язання в загальному розмірі 13 500 грн. 60 коп. позивачем обґрунтовані та підтверджені наданими документами, відповідачем допустимими доказами не спростовані, тому ця заборгованість підлягає стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст.ст. 611, ч. 1 625 ЦК України, 216 ГК України, неможливість виконання зобов'язання не звільняє сторони від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.4 договору, за прострочку платежів покупець оплачує продавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент оплати, нараховану на повну суму боргу за кожен день прострочки.

Вимога позивача про стягнення 2 885 грн. 28 коп. пені, 7 749 грн. 28 коп. інфляційних нарахувань та 631 грн. 25 коп. 3 % річних, передбачена п. 5.4. договору, відповідає нормам ч. 6 ст. 231 ГК України, ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений, визнаний вірним тому також підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків за поставлений товар, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 13 500 грн. 60 коп. основного боргу за поставлений товар, 2 885 грн. 28 коп. пені, 7 749 грн. 28 коп. інфляційних, 631 грн. 25 коп. 3 % річних, судом визнаються обґрунтованими, доведеними і задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір в розмірі 1 218 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2, місце знаходження: 18034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Діоніс», місце знаходження: 18006 м. Черкаси, вул. Добровольського, 1/8, - 13 500 грн. 60 коп. основного боргу, 2 885 грн. 28 коп. пені, 7 749 грн. 28 коп. інфляційних втрат, 631 грн. 25 коп. 3 % річних, та 1218 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 20.10.2015 року.

Суддя В.М. Грачов