ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.2015р. Справа №905/1577/15

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Вугілля України», м.Київ, ,

до відповідача, Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області, ,

про стягнення 159 640 508,28 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Вугілля України», м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області, про стягнення грошовими коштами суми боргу у розмірі 159 640 508,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р. в частині постачання продукції, оплаченої попередньою оплатою, неповернення останнім суми передоплати позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для її стягнення у судовому порядку.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав у копіях: договір поставки вугілля №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р. разом із додатковими угодами №1 від 14.12.2011р., №2 від 27.03.2012р., №2 від 02.04.2012р. та додатками №05/11-1, №05/11-2, №05/11-3, №05/11-4 від 29.04.2011р., №06/11-1, №06/11-2, №06/11-3 від 31.05.2011р., №07/11-1, №07/11-2 від 30.06.2011р., №08/11-1, №08/11-2 від 29.07.2011р., №09/11-1, №09/11-2 від 30.08.2011р., №10/11-1, №10/11-2 від 29.09.2011р., №11/11-1, №11/11-2 від 28.10.2011р., №12/11-1 від 29.11.2011р., №01/12-1, №01/12-2 від 30.12.2011р., №02/12-1, №02/12-2 від 30.01.2012р., №03/12-1, №03/12-2 від 29.02.2012р., №04/12-1, №04/12-2, №04/12-3, №04/12-4 від 27.04.2012р., №05/12-1, №05/12-2 від 27.04.2012р., №06/12-1, №06/12-2 від 30.05.2012р., №07/12-1, №07/12-2 від 27.06.2012р., №08/12-1, №08/12-2 від 30.07.2012р. до нього; банківські виписки, у тому числі за 11.05.2011р., за 19.05.2011р., за 23.05.2011р., за 27.05.2011р., за 01.06.2011р., за 02.06.2011р., за 10.06.2011р., за 29.06.2011р., за 01.07.2011р., за 22.08.2011р., за 28.09.2011р., за 28.10.2011р., за 01.11.2011р., за 03.11.2011р., за 27.12.2011р., за 28.12.2011; картка рахунку:637 контрагент ДП «Макіїввугілля» за 01.02.2010р. 28.07.2015р.; акт звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2014р. між Державним підприємством «Вугілля України» та Державним підприємством «Макіїввугілля» за договором №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р., а також суду представлено розгорнутий акт звірки між сторонами за станом на 14.08.2015р. та копії документів у підтвердження правового статусу підприємства позивача.

Нормативно свої вимоги Позивач обґрунтовує ст.ст.526, 610, 629, п.2 ст.693 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 4-1, 12, 13, 15, 44, 49, 54, 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

22.09.2015р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано супровідний лист №1894-юр від 21.09.2015р., у якому повідомлено про відсутність на розгляді іншого суду даних позовних вимог, відсутність провадження по справі про банкрутство відповідача та долучено до матеріалів справи копії: актів приймання-передачі вугільної продукції: №8/05 від 31.05.2011р., №13/05 від 31.05.2011р., №1/05 від 31.05.2011р., №15/05 від 31.05.2011р., №14/05 від 31.05.2011р., №11/05 від 31.05.2011р., №8/06 від 30.06.2011р., №5/06 від 30.06.2011р., №6/06 від 30.06.2011р., №17/06 від 30.06.2011р., №15/06 від 30.06.2011р., №14/06 від 30.06.2011р., №1/06 від 23.06.2011р., №3/07 від 26.07.2011р., №1/07 від 18.07.2011р., №8/07 від 31.07.2011р., №6/07 від 31.07.2011р., №7/07 від 29.07.2011р., №2/07 від 19.07.2011р., №5/07 від 31.07.2011р., №5/08 від 31.08.2011р., №3/08 від 23.08.2011р., №6/08 від 31.08.2011р., №1/09 від 20.09.2011р., №7/10 від 31.10.2011р., №3/10 від 27.10.2011р., №4/10 від 27.10.2011р., №3/11 від 15.11.2011р., №4/11 від 18.11.2011р., №9/11 від 30.11.2011р., №1/12 від 14.12.2011р., №6/12 від 26.12.2011р., №7/12 від 31.12.2011р., №4/12 від 16.12.2011р., №5/12 від 16.12.2011р., №3/1 від 31.01.2012р., №1/3 від 31.03.2012р., №3/3 від 31.03.2012р., №3/1 від 31.01.2012р., №4/4 від 30.04.2012р., №3/4 від 30.04.2012р., №5/4 від 30.04.2012р., №9/4 від 30.04.2012р., №2/5 від 31.05.2012р., №5/5 від 31.05.2012р., №3/5 від 31.05.2012р., №1/5 від 15.05.2012р., №8/5 від 31.05.2012р., №4/6 від 30.06.2012р., №3/6 від 30.06.2012р., №9/6 від 30.06.2012р., №10/6 від 30.06.2012р., №7/6 від 30.06.2012р., №2/6 від 30.06.2012р, а також платіжне доручення №148 від 21.09.2015р. у підтвердження сплати судового збору.

29.09.2015р. представником позивача суду представлено із супровідним листом №1899-юр від 23.09.2015р. вимогу №689-юр від 25.06.2014р. про повернення суми попередньої оплати на адресу Державного підприємства «Макіїввугілля» та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення датоване 01.07.2014р..

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, підтримав нормативне підґрунтя, означене у поданій позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, витребуваних судом документів не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

19.04.2011р. між Державним підприємством «Вугілля України» (Покупець) та Державним підприємством «Макіїввугілля» (Постачальник) укладено договір поставки вугілля №03-11/1-ЕН строком дії у відповідності до п.10.1 даного правочину, у редакції додаткової угоди №2 від 27.03.2012р. до нього, до 31.12.2012р.

Оцінивши зміст договору №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р., з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з приписів ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 2 даної норми матеріального права встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Враховуючи наведені норми Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України, істотними умовами договору купівлі-продажу, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору.

Відповідно до ч.4 ст.180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Таким чином в силу статті 655 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, пункту 1.1 договору, сторони погодили зобовязання Державного підприємства «Макіїввугілля» поставити Державному підприємству «Вугілля України» вугільну продукцію в асортименті, по реквізитах та за якісними характеристиками, приведеними у цьому договорі.

Згідно п.п.3.1.1 п.3.1 договору Постачальник прийняв на себе зобовязання поставити Покупцю на умовах означеного договору вугілля у строк, в асортименті, по реквізитах та з якісними характеристиками, погодженими сторонами.

Так, з представлених суду документів вбачається, що у відповідності до умов договору поставки №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р., у додатках №05/11-1, №05/11-2, №05/11-3, №05/11-4 від 29.04.2011р., №06/11-1, №06/11-2, №06/11-3 від 31.05.2011р., №07/11-1, №07/11-2 від 30.06.2011р., №08/11-1, №08/11-2 від 29.07.2011р., №09/11-1, №09/11-2 від 30.08.2011р., №10/11-1, №10/11-2 від 29.09.2011р., №11/11-1, №11/11-2 від 28.10.2011р., №12/11-1 від 29.11.2011р., №01/12-1, №01/12-2 від 30.12.2011р., №02/12-1, №02/12-2 від 30.01.2012р., №03/12-1, №03/12-2 від 29.02.2012р., №04/12-1, №04/12-2, №04/12-3, №04/12-4 від 27.04.2012р., №05/12-1, №05/12-2 від 27.04.2012р., №06/12-1, №06/12-2 від 30.05.2012р., №07/12-1, №07/12-2 від 27.06.2012р., №08/12-1, №08/12-2 від 30.07.2012р. до нього сторони погодили зобовязання відповідача здійснити відвантаження вугілля відповідних марки, обсягу та ціною, із визначенням певного відправника та залізничної станції, а саме: в період з 01.05.2011р. по 31.05.2011р. в обсязі 47 900тн. (+-3%) загальною вартістю 38 252 940,00 грн., з 01.06.2011р. по 30.06.2011р. в обсязі 45 300тн. (+-3%) загальною вартістю 36 176 580,00 грн., з 01.07.2011р. по 31.07.2011р. в обсязі 41 200тн. (+-3%) загальною вартістю 32 902 320,00грн., з 01.08.2011р. по 31.08.2011р. в обсязі 40 700тн. (+-3%) загальною вартістю 32 503 020,00грн., з 01.09.2011р. по 30.09.2011р. в обсязі 41 800тн. (+-3%) загальною вартістю 35 613 600,00 грн., з 01.10.2011р. по 31.10.2011р. в обсязі 43 700тн. (+-3%) загальною вартістю 37 232 400,00 грн., з 01.11.2011р. по 30.11.2011р. в обсязі 39 800тн. загальною вартістю 33 909 600,00 грн., з 01.12.2011р. по 31.12.2011р. в обсязі 35 400тн. (+-3%) вартістю 30 160 800,00 грн., з 01.01.2012р. по 31.01.2012р. в обсязі 45 000тн. (+-3%) загальною вартістю 38 340 000,00 грн., з 01.02.2012р. по 29.02.2012р. в обсязі 45 500тн. (+-3%) загальною вартістю 38 766 000,00 грн., з 01.03.2012р. по 31.03.2012р. в обсязі 39 000тн. (+-3%) загальною вартістю 33 228 000,00 грн., у квітні 2012р. в обсязі 45 300тн. загальною вартістю 34 409 880,00 грн., у травні 2012р. в обсязі 42 400тн. загальною вартістю 32 207 040,00 грн., у червні 2012р. в обсязі 37 700тн. загальною вартістю 28 636 920,00 грн., у липні 2012р. в обсязі 41 400тн. загальною вартістю 31 447 440,00грн., у серпні 2012р. в обсязі 33 400тн. загальною вартістю 25 370 640,00грн.

Відповідно до п.2.1 договору, вугілля постачається рівномірно добовими обсягами протягом періоду поставки залізничним транспортом у відкритих на піввагонах вантажною швидкістю на умовах DDP (залізнична станція призначення) згідно з міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс» в редакції 2000р. з урахуванням особливостей, передбачених цим договором, та за реквізитами Покупця, вказаними у додатках до договору.

За приписами п.п.3.3.1 договору Покупець прийняв зобовязання своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату вугілля на умовах договору.

Покупець оплачує Постачальнику вартість вугілля на умовах 90% попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Залишкові 10% вартості вугілля оплачуються протягом трьох банківських днів з моменту підписання актів приймання-передачі вугілля та надання Постачальником документів, вказаних в п.3.1.6 та 3.1.7 договору (п.7.3 договору).

Враховуючи вищенаведене, зобовязання у Постачальника щодо своєчасної поставки виникає після виконання позивачем певних зобовязань, встановлених п.7.3 договору.

Як свідчать додані до матеріалів справи банківські виписки та картка рахунку:637 контрагент ДП «Макіїввугілля» за 01.02.2010р. 28.07.2015р., позивачем у якості попередньої оплати за вугілля згідно договору №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р. перераховано суму у загальному розмірі 623 254 795,52 грн.

Відповідно до статей 4-2, 4-3 Господарсько процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Статтею 33 Господарсько процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-36 Господарсько процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як свідчать представлені суду акти приймання-передачі вугільної продукції: №8/05 від 31.05.2011р., №13/05 від 31.05.2011р., №1/05 від 31.05.2011р., №15/05 від 31.05.2011р., №14/05 від 31.05.2011р., №11/05 від 31.05.2011р., №8/06 від 30.06.2011р., №5/06 від 30.06.2011р., №6/06 від 30.06.2011р., №17/06 від 30.06.2011р., №15/06 від 30.06.2011р., №14/06 від 30.06.2011р., №1/06 від 23.06.2011р., №3/07 від 26.07.2011р., №1/07 від 18.07.2011р., №8/07 від 31.07.2011р., №6/07 від 31.07.2011р., №7/07 від 29.07.2011р., №2/07 від 19.07.2011р., №5/07 від 31.07.2011р., №5/08 від 31.08.2011р., №3/08 від 23.08.2011р., №6/08 від 31.08.2011р., №1/09 від 20.09.2011р., №7/10 від 31.10.2011р., №3/10 від 27.10.2011р., №4/10 від 27.10.2011р., №3/11 від 15.11.2011р., №4/11 від 18.11.2011р., №9/11 від 30.11.2011р., №1/12 від 14.12.2011р., №6/12 від 26.12.2011р., №7/12 від 31.12.2011р., №4/12 від 16.12.2011р., №5/12 від 16.12.2011р., №3/1 від 31.01.2012р., №1/3 від 31.03.2012р., №3/3 від 31.03.2012р., №3/1 від 31.01.2012р., №4/4 від 30.04.2012р., №3/4 від 30.04.2012р., №5/4 від 30.04.2012р., №9/4 від 30.04.2012р., №2/5 від 31.05.2012р., №5/5 від 31.05.2012р., №3/5 від 31.05.2012р., №1/5 від 15.05.2012р., №8/5 від 31.05.2012р., №4/6 від 30.06.2012р., №3/6 від 30.06.2012р., №9/6 від 30.06.2012р., №10/6 від 30.06.2012р., №7/6 від 30.06.2012р., №2/6 від 30.06.2012р, відповідачем поставлено частину обумовленої договором поставки №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р. продукцї на загальну суму 173 882 718,69 грн. з урахуванням податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано у порядку ст.ст.32-36 Господарського процесуального кодексу України, поставка вугілля на суму 159 640 508,28грн. в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, не відбулась.

Відображення невикористаного сальдо на 01.12.2014р. в сумі 159 640 508,28 грн. вбачається з підписаного сторонами та скріпленого їх печатками акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2014р. між Державним підприємством «Вугілля України» та Державним підприємством «Макіїввугілля» за договором №03-11/1-ЕН від 19.04.2011р., копія якого міститься у матеріалах справи.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачений обовязок продавця щодо передачі покупцю товару, визначеного договором, у строк, відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України, встановлений укладеним правочином.

Згідно з п.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, отримавши суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передачі оплачених товарів або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою №689-юр від 25.06.2014р. про повернення суми попередньої оплати товару у розмірі 159 640 508,28 грн., що підтверджує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення датоване 01.07.2014р.

Отже, у відповідності до умов спірного договору та вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, право вимоги у Позивача на момент подачі позову є наявним.

На підставі викладеного, оскільки, відповідачем поставлено товар на меньшу суму, ніж перерахована позивачем, сума, набута відповідачем як оплата за вугілля відповідно до умов наведеного договору, тобто за наявності правової підстави, у розмірі 159 640 508,28грн. повинна бути повернута останньому у розумінні вищенаведених норм права.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо стягнення 159 640 508,28 грн. не суперечать законодавству та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, ст.ст.82-85Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Вугілля України», м.Київ, до відповідача, Державного підприємства «Макіїввугілля», м.Макіївка Донецької області, про стягнення суми боргу у розмірі 159 640 508,28 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Макіїввугілля» (86157, Донецька область, м.Макіївка, Центрально-міський район, пл.Родянська, б.2, , п/р8430, МФО 334516) на користь Державного підприємства «Вугілля України» (01601, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, б.4, , р/р1 в ПКФ ПАТ «Інтеграл-Банк» м.Київ, МФО 380344) 159 640 508,28 грн. суми основного боргу, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 73 080,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У судовому засіданні 20.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 26.10.2015р.

Суддя О.В. Кротінова