Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" листопада 2015 р. Справа № 906/1301/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" від 30.08.2015 про забезпечення позову по справі № 906/1301/15 за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" (с. Бровки-Перші Андрушівського району Житомирської області)

До: Приватного сільськогосподарського підприємства "Заготзерно" (смт. Ювілейне Дніпропетровського району)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир" (м.Андрушівка Житомирської області)

про витребування майна

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/1301/15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" до Приватного сільськогосподарського підприємства "Заготзерно" про витребування у відповідача 1419,176 тонн зерна кукурудзи 3-го класу та 86,772 тонн зерна кукурудзи не класної, що знаходиться на зберіганні у ПСП "Заготзерно" за адресою м. Андрушівка, Житомирської області, вул. Станційна, 20, на підставі укладеного 10.09.2012 між сторонами договору №7 складського зберігання та надання послуг по прийманню, сушці, очистці зерна та додаткової угоди до даного договору від 12.12.2013, щодо продовження строку дії договору до 01.05.2014.

Ухвалою від 22.10.2015 господарський суд відклав розгляд справи №906/1301/15, залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир".

02.11.2015 від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" надійшла заява про забезпечення позову (вх.№02-44/1092/15), за якою позивач просить вжити заходи до забезпечення позову шляхом:

- заборони Приватному сільськогосподарському підприємству "Заготзерно" вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом зерна кукурудзи 3-го класу в кількості 1419,176 тонн та зерна кукурудзи не класної в кількості 86,772 тонн, що знаходиться у володінні Приватного сільськогосподарського підприємства "Заготзерно";

- заборони ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир" вчиняти дії щодо відчуження будь-яким способом зерна кукурудзи 3-го класу в кількості 1419,176 тонн та зерна кукурудзи не класної в кількості 86,772 тонн, що знаходиться у володінні ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир".

З приводу вказаної заяви суд приймає до уваги таке.

Згідно ст.66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Перелік заходів до забезпечення позову визначений ст.67 ГПК України.

Зокрема, до заходів забезпечення позову, що застосовуються господарськими судами, відносяться накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві, заборона відповідачеві вчиняти певні дії, заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як зазначається в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованою підставою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Відповідно до пп.1.1 (абз.2) п.1 Інформаційного листа ВГСУ від 12.12.2006р. №01-8/2776 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

При застосуванні заходів до забезпечення позову основним елементом є подання доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, заявляючи клопотання про вжиття таких заходів. При цьому слід враховувати, що для достатнього обґрунтування припущення щодо наявності реальної небезпеки зникнення або погіршення майна, що призведе до неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому, серед іншого, можуть бути подані докази вчинення відповідачем з цим майном певних дій як в процесі розгляду справи, так і до початку її розгляду.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони відчужувати будь-яким способом зерно кукурудзи, що знаходиться у володінні ПСП "Заготзерно" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Агротрейд Житомир",позивач вказує на те, що володілець спірного майна - ПСП "Заготзерно" робить все для того, щоб майно позивачу не повертати, а також зробити неможливим виконання рішення суду про витребування майна позивача від відповідача, що підтверджується неповерненням йому тривалий час спірного майна, ненадання жодної відповіді на листи - вимоги щодо повернення спірного майна, продажем майнового комплексу, де зберігається спірне майно, третій особі, відсутністю за юридичною адресою позивача, про що особисто перевірив представника позивача, заявою про зміну місця розгляду даної справи, збитків позивача від сплати відсотків за користування кредитом, значною кількістю господарських справ за участю відповідача про стягнення коштів.

Судом встановлено, що предметом позову є вимога про витребування зерна кукурудзи, що знаходиться на зберіганні у відповідача за адресою: Житомирська область,м. Андрушівка, вул.Стаційна,20.

У клопотанні про вжиття заходів забезпечення позову позивач просить заборонити відповідачеві та третій особі вчиняти дії щодо відчуження зерна кукурудзи, що знаходиться у їх володінні, не зазначив місцезнаходження спірного майна, мотивуючи клопотання можливістю зазнати збитків внаслідок неможливим виконання рішення суду.

Перелік обставин, з якими позивач пов'язує вжиття заходів забезпечення позову, не свідчить про намір та можливість відчуження відповідачем та третьою особою спірного майна, права на яке є предметом спору у даній справі, або чинять дії, які направлені на відчуження цього майна, тому суд не оцінює такі обставини як належний та допустимий доказ відповідно до ст.ст.33-34 ГПК України.

Проте, такі доводи позивача жодним чином не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів для забезпечення позову. Заявивши про необхідність застосування заходів до забезпечення позову, позивач не навів обставин, які свідчать, що невжиття таких заходів в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

З урахуванням викладеного, заява позивача про забезпечення позову ґрунтується лише на особистому припущенні останнього щодо неможливості у подальшому виконання рішення суду. При цьому, позивачем не подано жодних доказів в обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (ст.33 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості заяви позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, адекватності вимог позивача про забезпечення позову, з урахуванням збалансованості інтересів сторін, суд дійшов до висновку про об'єктивну відсутність підстав для забезпечення позову, у зв'язку з чим у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовляє.

Керуючись ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укр-Агро РТ" від 30.08.2015 про забезпечення позову по справі № 906/1301/15.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в установленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам