ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015р. Справа№ 914/3485/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м.Трускавець Львівської області

про стягнення 480466,56грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Климишин Ю.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю

Суть спору: позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест», м.Трускавець Львівської області про стягнення 480466,56грн. боргу.

Ухвалою суду від 05.10.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2015р.

Сторонам розяснено права, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Повноважний представник позивача в судове засідання 19.10.2015р. зявився, долучив до матеріалів справи додаткові документи (вх.№44433/15 від 19.10.2015р.), позовні вимоги підтримав повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що на виконання договору, укладеного між позивачем та відповідачем ТзОВ «Трускавецьінвест», ТзОВ «Вілік Буд» в січні 2012 року поставлено товар на суму 480466,56грн., який відповідачем не оплачено, що й зумовило звернення до суду із позовною заявою. Просив позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання 19.10.2015р. зявився, письмового відзиву на позовну заяву та інших витребуваних судом документів не подав, проте проти позовних вимог усно не заперечив.

У відповідності до ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у зв'язку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (покупець за договором, відповідач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд» (постачальник за договором, позивач по справі) укладено договір постави №45/1 від 10.01.2012р., за яким постачальник зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити покупцю, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити будівельні матеріали (далі товар) (п.1.1).

Відповідно до умов договору, поставка товару здійснюється транспортом, силами та за рахунок покупця в пункт поставки за адресою: м.Трускавець, вул.Суховоля, 61 (п.п.3.1, 3.2). Виконання постачальником зобовязань щодо поставки товару, підтверджується актом приймання-передачі, (та/або накладною), що складається і підписується сторонами не пізніше 3 днів з моменту поставки товару (п.4.2).

Так, на підтвердження поставки товару на суму 480466,56грн. позивачем до матеріалів справи долучено копію видаткової накладної №РН-0000053 від 30.04.2012р., підписану представниками сторін та скріплену їх печатками.

За договором, покупець оплачує поставлені постачальником ТМЦ, що є предметом цього договору (п.5.1). Оплата товару покупцем здійснюється по факту відпуску товару постачальником, що підтверджується видатковою накладною (п.5.3). Покупець здійснює оплату вартості поставленого товару у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 10-ти календарних днів, починаючи з дня, наступного за датою поставки товару. Валютою платежу за договором є українська гривня (п.5.4).

Зважаючи на те, що ТзОВ «Трускавецьінвест» отриманий товар не оплачено, ТзОВ «Вілік Буд» звернулось до суду із позовом про стягнення 480466,56грн. заборгованості за поставлений товар.

При прийнятті рішення по справі суд виходив з такого.

Згідно ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є зокрема договори та інші правочини.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобовязаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення оплати відповідачем за отриманий товар. На підтвердження наявності заборгованості позивачем долучено до матеріалів справи копію підписаного представниками сторін та скріпленого їх печаткою акту звірки взаємних розрахунків, за яким станом на 31.08.2015р. заборгованість на користь ТзОВ «Вілік Буд» становила 480466,56грн., а також копію листа відповідача вих.№12 від 26.08.2014р., яким у відповідь на претензію позивача зазначено про виплату заборгованості в розмірі 480466,56грн. після покращення фінансової ситуації ТзОВ «Трускавецьінвест».

Враховуючи вищенаведене, а також те, що в судовому засіданні 19.10.2015р. представник відповідача не заперечив проти наявності заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 480466,56грн. заборгованості за поставлений за договором товар обґрунтовані матеріалами справи, відповідачем не спростовані, а відтак, підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак, суд приходить до висновку, що витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трускавецьінвест» (Львівська область, м.Трускавець, вул.Суховоля, буд.61; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілік Буд» (м.Київ, вул.Ялтинська, буд.5-Б; ) 480466,56грн. основного боргу та 7207,00грн. судового збору.

3. Наказ видати у відповідності до ст.116 ГПК України.

4. Строк і порядок оскарження рішення суду визначені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повне рішення складено 26.10.2015р.

Суддя Щигельська О.І.