ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015 року Справа № 904/4362/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Мудрак О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015р. у справі № 904/4362/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС"

про стягнення 133 150, 77грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС"

до Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Розпорядження секретаря судової палати № 1433 від 20.10.2015р. апеляційну скаргу ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Антонік С.Г., суддів Чимбар Л.О., Березкіна О.В.

Ухвалою суду від 21.10.2015р. даною колегією суддів апеляційну скаргу ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" прийнято до свого провадження.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015р. ( суддя Манько Г.В.) первісний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" на користь Приватного акціонерного товариства "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт" суму боргу у розмірі 77 733 грн. 80 коп., неустойку у розмірі 16 473 грн. 77 коп., інфляційну складову боргу в сумі 38 081 грн. 70 коп., 3% річних в сумі 861 грн. 50 коп., судовий збір 2 663 грн. 02 коп.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю доказів належного виконання відповідачем зобов'язань по договору поставки № 208/12 від 25.04.2012 року, обґрунтованістю вимог позивача.

Рішення суду щодо відмови в задоволенні зустрічного позову, мотивоване тим, що ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" не надало до суду документи щодо службових повноважень особи, що підписала договір, тобто не довело, що комерційний директор товариства не уповноважений підписувати спірний Договір. Крім того, Договір було схвалено керівництвом ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС", що підтверджується фактом отриманням товару, надання довіреності на отримання товару, частковою сплатою вартості отриманого товару.

Не погодившись з рішенням, позивач за зустрічним позовом звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення від 08.09.2015р. та прийняте нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі заявник посилається на відсутність доказів, які б підтверджували необхідний обсяг повноважень особи, що підписувала спірний Договір з боку ТОВ « ПКВП МДС».

Позивач за первісним позовом у відзиві на апеляційну скаргу вказав що відповідач жодним чином не довів, що посадові особи не мали повноважень на підписання договору, а також, що про такі обмеження позивач не міг не знати. Суд в повному обсязі дослідив всі обставини справи та прийняв законне рішення. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися. Про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

25.04.2012р. між Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт" ( Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" ( Покупець) укладено договір поставки № 208/12, згідно умов якого Постачальник зобов'язується поставити і передати у власність Покупця певну продукцію, а Покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього встановлену грошову суму на умовах і в порядку, визначеними Договором ( п.1.1 Договору).

Загальна кількість Товару, його найменування, часткове співвідношення за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, одиниця виміру товару, ціна за одиницю виміру Товару і загальна вартість Товару, що підлягають поставці по даному Договору, та строки їх поставки визначаються Специфікаціями, які є невід'ємними частинами Договору ( п.1.3. Договору).

Загальна сума договору визначається як загальна вартість товару, поставка якого здійснюється у відповідності з долученими до договору Специфікаціями (додаток до даного договору, який є невід'ємною його частиною) ( п. 2.2 Договору).

Розділом третім Договору сторони погодили, що розрахунок за товар Покупець здійснює у грошовій формі в національній валюті України на підставі рахунку-фактури, наданого Постачальником. Покупець надає Постачальнику передоплату на кожну окрему партію Товару, розмір якої узгоджується сторонами у відповідній Специфікації. Повний розрахунок за поставлену партію товару Покупець здійснює протягом 30 календарних днів із моменту її поставки. Сторони можуть узгодити інший строк повного розрахунку за окрему партію товару у відповідній Специфікації. Вид розрахунків: безготівковий.

Згідно п.п. 9.1, 9.2 Договору, Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення підписів печатками Сторін та діє до 31.12.2015 року. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

На виконання умов Договору, Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт" поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" отримано Товар на загальну суму 388 638,00 грн., що підтверджується видатковими накладними від 16.10.2014р. ( а.с. 16-17).

Відповідач за первісним позовом частково розрахувався за отриманий товар на суму 278 043, 47грн.Заборгованість складала 116 733,80 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 116 733,80 грн., пені в сумі 329,65 грн., 3% річних в сумі 861,50 грн., нарахованих за період з 16.11.2014р. по 13.02.2015р.. а також інфляційних втрат в сумі 7 225,85 за грудень 2014р. - січень 2015р.

Пізніше, у зв'язку зі сплатою первісним відповідачем частини боргу на суму 39000, 00 грн. позивачем надано заяву про уточнення розрахунку суми позову. Просив стягнути суму основного боргу - 77 733, 80 грн., пеню за період з 16.02.2014р. по 30.04.2015р. - 19 961,44 грн., інфляційні з листопада 2014р. по квітень 2015р. включно - 38 081,70 грн. та 3% річних за період з16.11.2014р. по 13.02.2015р. - 861,30 грн.

Відповідач - ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" звернулося до суду із зустрічною позовною заявою про визнання договору поставки №208/12 від 25.04.2012р., укладеного з Приватним акціонерним товариством "Дніпропетровський інженерно-технічний центр "Контакт", недійсним у зв'язку з недостатнім обсягом повноважень особи, що підписала вищезазначений Договір поставки з боку позивача за зустрічним позовом.

Відповідно до ч.1. ст..215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 203 ЦК України встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Як вбачається з договору поставки № 208/12 від 25.04.2012р., з боку ТОВ "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" договір підписано заступником генерального директора ОСОБА_2, який як зазначено в преамбулі договору діяв на підставі довіреності від 01.04.2012р. № 56/1, виданої генеральним директором ОСОБА_3 Підпис ОСОБА_2 скріплений печаткою підприємства.

Позивачем за зустрічним позовом не доведено, відповідно до ст.33 ГПК України, належними та допустимими доказами перевищення повноважень заступником генерального директора, який підписав договір.

Крім того колегія суддів звертає увагу, що згідно ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Тому навіть, як би заступник генерального директора ОСОБА_2 не мав повноважень на укладення договору, то прийняття товару ТОВ «Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС", поставленого на підставі договору та його часткова оплата свідчать про подальше схвалення договору. І, відповідно, даний договір не може бути визнаний недійсний з заявлених підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України (ст..ст.525, 526 ЦК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст..712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк(строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач за первісним позовом здійснив часткову оплату і на час прийняття рішення заборгованість складала 77 733,80 грн.

Згідно ч.1 ст.216, ч.1, 2 ст.218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до ст..230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст.231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 10.6 Договору передбачено, що за порушення терміну повного розрахунку за поставлений товар Покупець сплачує Постачальнику пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Якщо в цей період облікова ставка НБУ змінювалася, розмір пені обчислюється пропорційно цим змінам.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач за первісним позовом нараховано пеню, з урахуванням облікової ставки, на заборгованість в сумі 116 733,80 грн. за період з 16.11.2014р. по 31.03.2015р. та на суму 77 733,80 грн. за період з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. на загальну суму 19 961,44 грн.; інфляційні на заборгованість 116 733,80 грн. за період з листопада 2014р. по березень 2015р. та 77 733,80 грн. за квітень 2015р., на загальну суму 38. 081,70 грн.; 3% річних на суму 116 733,80 грн. за період з 16.11.2014р. по 13.02.2015р., які складають 861,50 грн.(а.с. 27).

Розрахунок позивачем виконаний правильно.

У зв'язку з вищенаведеним господарський суд обґрунтовано задовольнив первісний позов та відмовив в задоволенні зустрічного позову. Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-конструкторське виробниче підприємство "МДС" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.09.2015р. у справі № 904/4362/15 залишити без змін.

Повний текст постанови викладено 23.10.2015р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ О.В.Березкіна