ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р.Справа № 922/4988/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос", м. Харків
про стягнення 36 315900,77 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 010-01/3283 від 26.04.2013 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, м. Харків (позивач) 31.08.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпос", м. Харків, про стягнення 36 315900,77 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Кредитним договором № 68111К10 від 28.10.2011 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, який укладено між сторонами в рамках Генеральної кредитної угоди № 68111N5 від 28.10.2011 року, у зв'язку із чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість в розмірі 36 315900,77 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03 вересня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/4988/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 29 вересня 2015 року о 10:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 вересня 2015 року розгляд справи № 922/4988/15 відкладено на 20 жовтня 2015 р. о 11:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

20.10.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшов супровідний лист (вх. № 42333) з додатковими документами, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач явки свого представника в судове засідання не забезпечив, своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов та документи на виконання ухвал суду про порушення провадження у справі не надав, ухвала суду від 29.09.2015 р., яка була направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві, що співпадає з адресою вказаною у витягу з ЄДР: 61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1 - повернулася 15.10.2015 р. до суду без доказів вручення відповідачу з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, у зв'язку з чим, господарська справа № 922/4988/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, дослідивши матеріали господарської справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк) та ТОВ "Харків-Надра", ТОВ "Карпос" (відповідачем), ІП "Калісто", ІП "Індра", ТОВ "Чудо База", ТОВ "Будсім", ІП "Аврора" укладено Генеральну кредитну угоду № 68111N5 від 28.10.2011 року із загальним лімітом заборгованості 711495 000,00 грн. терміном погашення - 27 жовтня 2021 року (далі-Генеральна угода) (т.с. І а.с. 9-24).

Вищевказаною Генеральною угодою передбачено проведення Банком кредитних операцій в межах лімітів, визначених Генеральною угодою, на підставі та з урахуванням умов Кредитного договору, укладеного в рамках Генеральної угоди.

В рамках Генеральної угоди між позивачем - Банком та відповідачем (позичальником) укладено кредитний договір №68111К10 від 28.10.2011 року на відкриття відновлюваної кредитної лінії в розмірі 70015018,25 грн. строком погашення 27 жовтня 2021 року (т.с. І а.с. 48-60).

Договором передбачено надання Банком Позичальнику кредиту на певних умовах, а Позичальник зобов'язаний виконувати усі умови Договору.

Відповідно до п.п.5.1.2. Договору Позичальник зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі погасити Банку заборгованість за Кредитом, сплачувати ОСОБА_2 за користування Кредитом, комісії та інші платежі за Договором.

Умовою п.п. 3.4.1. Договору Позичальник зобов'язаний погасити повністю Кредит у Валюті Кредиту в строк, зазначений у відповідному пункті Договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з Графіком збільшення та зменшення Ліміту заборгованості за рахунок будь-яких грошових надходжень Позичальника.

Згідно з п.п. 3.5.1. Договору Позичальник сплачує Банкові ОСОБА_2 за користування Кредитом у Валюті Кредиту. ОСОБА_2 за користування Кредитом нараховуються щомісяця, в останній Банківський день місяця, на суму фактичної заборгованості за Кредитом із розрахунку фактичної кількості днів Періоду нарахування ОСОБА_2 за користування Кредитом на основі Банківського року у Валюті Кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа). Протягом цього періоду сплачуються ОСОБА_2 за користування Кредитом за попередній місяць. ОСОБА_2 за користування Кредитом за останній Період нарахування ОСОБА_2 за користування Кредитом підлягають сплаті не пізніше наступного Банківського дня після погашення Основного боргу за Кредитом.

Підпунктом 4.1.1. Договору передбачено, що комісія за управління кредитом нараховується з дати укладання Договору до дати повного виконання зобов'язань Позичальником за Основним боргом за Кредитом, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення Кредиту, визначеного Договором, у разі невиконання Позичальником зобов'язань за Основним боргом за Договором.

Така комісія нараховується за Період нарахування комісії за управління Кредитом у національній валюті України, в останній Банківський день місяця, і підлягає сплаті щомісяця з 1 по 7 число місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа). Комісія за управління Кредитом за останній Період нарахування комісії за управління Кредитом підлягає сплаті не пізніше наступного Банківського дня після погашення Основного боргу за Кредитом.

Відповідно до п. 7.2. Договорів, у разі невиконання зобов'язань згідно пп. 3.4.1., 3.5.1. та ст. 4 Договорів Відповідач сплачує Позивачу пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п.п. 3.2. Кредитних договорів.

У зв'язку з припиненням здійснення Відповідачем платежів за Договором та порушенням ним своїх зобов'язань по сплаті відсотків та погашенню кредиту, відповідно до Графіку погашення Кредиту позивачем нарахована пеня.

Крім того, Відповідач є поручителем за кредитними зобов'язаннями інших осіб, а саме:

Реквізити кредитного договору, Позичальник: Реквізити договору поруки:

№ 68111К11 від 28.10.2011р., ІП "Калісто" №68111Р58 від 28.10.2011р.

№ 68111К12 від 28.10.2011р., ТОВ "Чудо База" №68111Р65 від 28.10.2011р.

№ 68111К8 від 28.10.2011р., ІП "Індра" №68111Р37 від 28.10.2011р.

№ 68111К9 від 28.10.2011р., ТОВ "Будсім" №68111Р44 від 28.10.2011р.

№ 68111К13 від 28.12.2011р.,

№ 68111К17 від 28.12.2011р., ТОВ "Харків-Надра" № 68111Р76 від 28.12.2011р.

Також, між Банком та Відповідачем укладено Договір факторингу №68212Y4 від 15.06.2012р., який є невід'ємною частиною Генеральної угоди (т.с. І а.с. 96-103).

Поряд із цим, Відповідач є поручителем за факторинговими зобов'язаннями інших осіб, а саме:

Клієнт: Договір факторингу: Договір поруки:

ТОВ "Будсім" № 68212Y1 від 15.06.2012р. № 68212РЗ від 15.06.2012р.

ІП "Індра" № 68212Y2 від 15.06.2012р. № 68212Р7 від 15.06.2012р.

ТОВ "Чудо База" № 68212Y5 від 15.06.2012р. № 68212Р12 від 15.06.2012р.

ІП "Калісто" № 68212YЗ від 15.06.2012р. № 68212Р11 від 15.06.2012р.

В позовній заяві та під час розгляду справи позивачем наголошено, що рішенням господарського суду Харківської області від 09.12.2013 р. у справі № 922/3528/13 задоволено позовні вимоги Банку та стягнуто з Відповідача заборгованість станом на 17.08.2013. (т.с. І а.с. 183-184).

Так, позивачем наголошено, що з часу ухвалення вказаного судового рішення Відповідач свої зобов'язання не виконує, у зв'язку із чим заборгованість Відповідача перед Банком за період з 17.08.2013 по 12.08.2015 становить 36 315900,77 грн. та складається з:

- 35 242850,94 грн. заборгованості за кредитними зобов'язаннями у тому числі за відповідними договорами поруки;

- 1 073049,83 грн. заборгованості за факторинговими зобов'язаннями у тому числі за відповідними договорами поруки.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

При цьому суд зазначає, що відповідачем відповідних контррозрахунків заборгованості до суду не було надано, в матеріалах справи не міститься доказів сплати відповідачами позивачу вищезазначених сум.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань розмір пені, передбачений п. 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на вищевикладене та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачами вищезазначених сум заборгованості, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 73080,00 грн. за майновий характер спору, в даному разі покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 553, 554, 610, 611, 629, 1048, 1049, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Карпос (61052, м. Харків, вул. Мала Панасівська, буд. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (АТ "Укрексімбанк") (03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ) в особі філії Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в м. Харкові (філія АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові) (61057, м. Харків, вул. Чернишевська, 11, , п/р НОМЕР_1 в філії АТ "Укрексімбанк" в м. Харкові, МФО 351618) - заборгованість в сумі 36315900,77 грн.; 73080,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 26.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3