ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2015 року Справа № 27/86/2011-922/5694/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого, (доповідач)
Вовка І.В., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року
за скаргою приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія"
на діїВідділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України
у справі господарського судуЛуганської області
за позовомприватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія"
доДержавного підприємства "Луганськвугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта "Ніканор-Нова"
простягнення 19998968,85 грн.,

в засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з"явився,
- відповідача: - ВДВС:не з"явився, Гончар В.С.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року приватне акціонерне товариство "Луганськвугілля" звернулось до господарського суду Луганської області в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій просило визнати дії Державної виконавчої служби України з прийняття постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014 року (ВП №29002695) незаконними, а постанову про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014 року (ВП №29002695) - недійсною (а.с.159-162).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 27.06.2014 року (суддя Семендяєва І.В.) відмовлено у задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія" №б/н від 05.05.2014 року на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України по виконанню наказу господарського суду №27/86/2011.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 року (колегія суддів у складі: Барабашова С.В. - головуючий, судді Білецька А.М., Потапенко В.І.) ухвалу місцевого господарського суду від 27.06.2014 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія" - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.05.2015р. по справі №27/86/2011-922/5694/14 частково задоволено касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Луганська Вугільна компанія", постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 року у справі №27/86/2011-922/5694/14 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.06.2015р. справу №27/86/2011-922/5694/14 передано за встановленою підсудністю до Донецького апеляційного господарського суду.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року (колегія суддів у складі: Сгара Е.В. - головуючий, судді Геза Т.Д., Будко Н.В. ) ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 року скасовано і прийнято нове рішення, яким скаргу ПАТ "Луганська вугільна компанія" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задоволено. Визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014р. ВП №29002695. Визнано недійсною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014р. ВП №29002695. Стягнуто з Державного підприємства "Луганськвугілля" на користь Приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія" судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 609,00 грн.

Постанова мотивована тим, що, оскільки Державне підприємство "Луганськвугілля", яке є боржником за виконавчим провадженням з виконання наказу №27/86/2011 від 29.06.2011р., (а не структурний підрозділ "Шахта "Ніканор-Нова",) не внесено до переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, то відсутні підстави для зупинення виконавчого провадження з примусового виконання наказу №27/86/2011 від 29.06.2011 року на підставі п.17 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав касаційну скаргу, в якій просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року скасувати, ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 року з даної справи залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Луганської області від 14.06.2011 року у справі №27/86/2011 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Луганська Вугільна Компанія" задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства "Луганськвугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта Ніканор-Нова", м. Зоринськ Перевальського району заборгованість у сумі 13503119,69 грн., інфляційні витрати у сумі 3600237,87 грн., 3% річних у сумі 901034,10 грн., штраф в сумі 945218,31 грн., пеню у сумі 1049358,88 грн., державне мито в розмірі 25500,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236,00 грн.

На виконання вищевказаного судового рішення, господарським судом видано відповідний наказ від 29.06.2011 року, на підставі якого Державною виконавчою службою України було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.09.2011 року ВП № 29002695.

В процесі виконання рішення Державним виконавцем Державної виконавчої служби України було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014р. ВП №29002695 на підставі пункту 17 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із вищезазначеною постановою про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014р. ВП №29002695, Публічне акціонерне товариство "Луганська вугільна компанія" звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії державної виконавчої служби України, якою просило визнати дії Державної виконавчої служби України стосовно прийняття постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014р. ВП №29002695 - незаконними; а вказану постанову від 01.04.2014р. ВП №29002695 - недійсною.

Згідно до п.17 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

При цьому згідно зі статтею 1 Закону № 4650-VI визначено, що вугледобувне підприємство - це гірниче підприємство, основним видом економічної діяльності якого є підземне або відкрите добування вугілля, до складу якого можуть входити шахти, розрізи та інші відокремлені підрозділи, що виконують допоміжні функції.

Відповідно до Статуту ДП "Луганськвугілля" зазначене підприємство є вугледобувним.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012 - 2014 роках, та критеріїв визначення способу їх приватизації" від 19 вересня 2012 року № 987 встановлено, що підрозділи ДП "Луганськвугілля", які безпосередньо займаються видобутком вугілля, зокрема відокремлений виробничий підрозділ "Шахта "Ніканор-Нова", м. Зоринськ Перевальського району та інші, підлягають приватизації.

Згідно зі статтями 2, 13 Закону № 4650-VI з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторію на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.

Враховуючи наведене, а також те, що сторона-боржник у справі №27/86/2011-922/5694/14 та у виконавчому провадженні - юридична особа ДП "Луганськвугілля" є вугледобувним підприємством, окремі відокремлені підрозділи якого підлягають приватизації, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та законного висновку про правомірність винесення ВПВР ДВС України постанови від 01.04.2014 року про зупинення виконавчого провадження №29002695 з примусового виконання наказу господарського суду Луганської області від 29.06.2011 року у справі № 27/86/2011 за позовом ПАТ "Луганська Вугільна Компанія" до ДП "Луганськвугілля" в особі відокремленого підрозділу "Шахта Ніканор-Нова", м. Зоринськ Перевальського району про стягнення заборгованості.

За вказаних обставин, висновки суду апеляційної інстанцій про наявність підстав для визнання незаконними дії та визнання недійсною постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 01.04.2014 року ВП №29002695 є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону і суперечать їм.

Стаття 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції через невідповідність її вимогам чинного законодавства і матеріалам справи та залишенню в силі ухвали місцевого господарського суду з даної справи, як такої, що винесена на підставі повного, об'єктивного дослідження всіх обставин справи із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки, спір виник внаслідок неправильних дій позивача у справі, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на приватне акціонерне товариство "Луганська вугільна компанія".

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року у справі №27/86/2011-922/5694/14 скасувати.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 27.06.2014 року з даної справи залишити без змін.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Луганська вугільна компанія" в дохід Державного бюджету України 609,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідні накази, згідно зі ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий М.М.Черкащенко

Судді І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова