РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/15223/15

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів Господарського суду міста Києва у складі: Комарової О.С. (головуючий суддя), суддів Бондарчук В.В. та Стасюк С.В., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд", м.Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" м. Дніпропетровськ

про розірвання договору

Представники сторін:

від позивача Тетарчук І.В. (представник за договором про надання правової допомоги)

від відповідача не з'явились

від третьої особи Хитрова Л.В. (представник за довіреністю)

В судовому засіданні 21 жовтня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд", 15 червня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 11.06.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", в якій просить суд розірвати договір №2-14 від 19 жовтня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як постачальник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором № 2-14 від 19.10.2014 року, зокрема, не здійснив поставку попередньо оплаченого позивачем, як покупцем, товару, внаслідок чого позивач просить суд розірвати відповідний правочин.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.06.2015 року (суддя Комарова О.С.) прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 910/15223/15 та призначено розгляд справи на 21.07.2015 року.

Через відділ діловодства суду 21.07.2015 р. від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке було долучено судом до матеріалів справи.

В судове засідання 21.07.2015 року представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, вимог ухвали не виконали, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 21.07.2015 року відкладено розгляд справи на 11.08.2015 року.

Через відділ діловодства суду 11.08.2015 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів у Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", яке було долучено судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 11.08.2015 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та заява про залучення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також відповідач заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 11.08.2015 року представники сторін з'явились, надали усні пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також підтримав клопотання про витребування доказів у Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та надав банківську виписку по рахунку позивача. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, підтримав заяву про залучення Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та клопотання про відкладення розгляду справи.

Також в судовому засіданні 11.08.2015 року представники сторін надали спільне клопотання про продовження строків розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою суду від 11.08.2015 року призначено колегіальний розгляд справи № 910/15223/15, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк", зобов'язано третю особу надати відомості відповідно до клопотання про витребування доказів та продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2015 року визначено наступний склад колегії суддів: Комарова О.С. (головуючий), судді Бондарчук В.В., Стасюк С.В.

Ухвалою суду від 13.08.2015 року справу № 910/15223/15 прийнято до провадження колегії суддів, розгляд справи призначено на 16.09.2015 року.

В судове засідання 16.09.2015 року представники сторін з'явились, надали усні пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання 16.09.2015 року не з'явився, вимог ухвали суду від 11.08.2015 року не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 16.09.2015 року відкладено розгляд справи на 05.10.2015 року.

Так, ухвалою суду від 16.09.2015 року зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі Печерської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надати:

- банківську виписку по рахунках відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про надходження грошових коштів від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124) відповідно до чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року на рахунки відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про те, чи дійсно станом на 16 вересня 2015 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" затримано переказ від 14.11.2014 року по карті 96597 в сумі 10 000 000 грн. Здійснений через термінал S1K40CJF згідно чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" ЄДРЮОФОП: 35442130. У разі, якщо таке затримання має місце то повідомити його строки та причини та надати копії документів, що підтверджують таку інформацію.

Крім того, ухвалою суду від 16.09.2015 року явку представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в судове засідання визнано обов'язковою та попереджено Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Представник третьої особи у судове засідання 05.10.2015 року повторно не з'явився, вимог ухвали суду від 16.09.2015 року не виконав, не надав необхідні суду для вирішення спору документи, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Так, суд звертає увагу, що ухвалу суду від 16.09.2015 року Печерською філією Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" було отримано уповноваженим представником за довіреністю, про що свідчить відмітка останнього на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 319, яке міститься в матеріалах справи.

Вказаний факт свідчить про ігнорування та свідоме невиконання Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року перешкоджає розгляду справи по суті та винесенню рішення у даній справі, з встановленням всіх суттєвих для вирішення спору обставин.

В судове засідання 05.10.2015 року представники сторін з'явились, надали усні пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 05.10.2015 року відкладено розгляд справи на 21.10.2015 року, повторно зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі Печерської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надати:

- банківську виписку по рахунках відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про надходження грошових коштів від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124) відповідно до чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року на рахунки відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про те, чи дійсно станом на 16 вересня 2015 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" затримано переказ від 14.11.2014 року по карті 96597 в сумі 10 000 000 грн. Здійснений через термінал S1K40CJF згідно чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" ЄДРЮОФОП: 35442130. У разі, якщо таке затримання має місце то повідомити його строки та причини та надати копії документів, що підтверджують таку інформацію.

Крім того, ухвалою суду від 05.10.2015 року явку представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в судове засідання визнано обов'язковою та попереджено Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 21.10.2015 року з'явились представники позивача та третьої особи. Представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті спору, подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Представник третьої особи заперечив проти задоволення позову та надав пояснення по суті спору, а також подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом задоволено.

Представник відповідача в судове засідання 21.10.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

У відповідності до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" (надалі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" (надалі - відповідач, постачальник) було укладено договір №2-14, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю ексклюзивну мисливську зброю (надалі - майно), номенклатура та кількість якої визначена у додатку № 1 до даного договору, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити вищезазначене майно.

Відповідно до п. 2.1. договору, кількість майна, що передається за цим договором, повинна відповідати додатку № 1 до даного договору.

В пункті 4.1. договору сторони визначили, що сума договору складає 11 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%), що складає 1 833 333,33 грн.

Пунктом 5.2. договору встановлено, що покупець сплачує на розрахунковий рахунок постачальника 100% від суми договору, що передбачено п.4.1, шляхом попередньої оплати впродовж 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання договору та отримання рахунка-фактури від Постачальника.

В додатку № 1 до договору № 2-14 від 19 жовтня 2014 року (специфікація) сторони погодили перелік майна, що підлягає передачі у власність, а саме:

- нарізний карабін Fanzoj Karabin 98 k-p 30-06 в кейсі;

- нарізний карабін Fanzoj k-p 9,3x74R в кейсі;

- карабін Karl Haupmann 8x57 IS;

- карабін Prehtel М98 Win;

- рушниця МЦ-111 к-р 12.

Ціна майна за договором складає 11 000 000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%), що складає 1 833,333,33 грн.

На виконання умов п. 5.2. договору, позивачем, на підставі рахунків-фактур № СФ- 0000251 на суму 2 000 000,00 грн. (нарізний карабін Fanzoj Karabin 98 k-p 30-06 в кейсі вартістю 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ)) та № СФ - 0000252 (нарізний карабін Fanzoj k-p 9,3x74R в кейсі вартістю 3 650 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), карабін Karl Haupmann 8x57 IS вартістю 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), карабін Prehtel М98 Win вартістю 1 750 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), рушниця МЦ-111 к-р 12 вартістю 1 600 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), виставлених відповідачем, через термінал S1K40CJF 14.11.2014 року було оплачено вказані рахунки-фактури в загальній сумі 11 000 000,00 грн., що підтверджується чеками №№ 261, 265, 266, 267, 268 на загальну суму 10 000 000,00 грн. та № 269 на суму 1 000 000,00 грн. (належним чином засвідчені копії містяться в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що спір у справі виник у зв'язку із тим, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором № 2-14 від 19.10.2014 року щодо поставки попередньо оплаченого позивачем товару, у зв'язку з чим просить суд розірвати відповідний правочин.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних заперечує та просить суд відмовити в їх задоволенні, з огляду на те, що позивачем, в порушення умов п. 5.2. договору № 2-14 від 19.10.2014 року, 14.11.2014 року через термінал S1K40CJF було лише частково оплачено виставлені на оплату товару рахунки-фактури в сумі 1 000 000,00 грн. Відповідач зазначає, що позивач свої обов'язки за договором в частині 100% оплати товару не виконав, тому відповідачем не було здійснено поставку товару.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Захист цивільних прав та інтересів судом здійснюється у спосіб встановлений законом або договором.

При цьому суд зазначає, що вибір способу захисту своїх прав та порушених інтересів є правом позивача. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 9 липня 2002 року по справі № 1-2/2002, положення частини другої статті 124 Конституції України передбачають захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими не забороненими законом засобами (частина п'ята статті 55 Конституції України). Тобто кожна особа, має право вільно обирати не заборонений законом засіб захисту прав і свобод, у тому числі - судовий захист.

Так, позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору №2-14 від 19 жовтня 2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт".

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

В частині 2 ст. 202 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Також, положеннями ч. 2. ст. 693 Цивільного кодексу України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

При цьому, як вбачається зі змісту постанови Верховного суду України № 3-127гс11 від 28.11.2011 року, умовою застосування ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Отже, в силу наведених приписів законодавства позивач має право вимагати повернення сплачених ним в якості попередньої оплати грошових коштів, та відповідно до приписів ст. 651 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір може бути з наведених підстав розірваний в судовому порядку.

Так, статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Приписами ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 Цивільного кодексу України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-75цс13.

Таким чином, чинне законодавство визначає, що підставою для розірвання договору у судовому порядку може бути доведений належними та допустимими доказами факт невиконання стороною зобов'язань за договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як вже було встановлено судом, 19 жовтня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №2-14, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцю ексклюзивну мисливську зброю (надалі - майно), номенклатура та кількість якої визначена у додатку № 1 до даного договору, а Покупець зобов'язувався прийняти та оплатити вищезазначене майно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем, на виконання умов п. 5.2. договору, на підставі рахунків-фактур № СФ- 0000251 на суму 2 000 000,00 грн. (нарізний карабін Fanzoj Karabin 98 k-p 30-06 в кейсі вартістю 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ)) та № СФ - 0000252 (нарізний карабін Fanzoj k-p 9,3x74R в кейсі вартістю 3 650 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), карабін Karl Haupmann 8x57 IS вартістю 2 000 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), карабін Prehtel М98 Win вартістю 1 750 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), рушниця МЦ-111 к-р 12 вартістю 1 600 000,00 грн. (у тому числі ПДВ), виставлених відповідачем, 14.11.2014 року через термінал S1K40CJF було оплачено 11 000 000,00 грн., що підтверджується чеками №№ 261, 265, 266, 267, 268 на загальну суму 10 000 000,00 грн. та № 269 на суму 1 000 000,00 грн.

Крім того, судом встановлено, що перерахування відповідачу грошових коштів на загальну суму 11 000 000,00 грн. підтверджується також наданою позивачем копією виписки по рахунку корпоративного клієнта (позивача) за період з 03.11.2014 року по 18.11.2014 року (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Втім, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за договором № 2-14 від 19.10.2014 року та не поставив позивачу попередньо оплачений останнім товар.

Відповідач проти позову заперечив, з підстав невиконання позивачем в повному обсязі умов п. 5.2. договору № 2-14 від 19.10.2014 року в частині 100% оплати товару.

Відповідач стверджує, що позивачем лише частково оплачено виставлені на оплату товару рахунки-фактури в сумі 1 000 000,00 грн., тому підстав для здійснення поставки товару у відповідача не було.

Так, з метою повного та всебічного розгляду справи, судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" та ухвалами суду від 16.09.2015 року та від 05.10.2015 року було зобов'язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в особі Печерської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" надати:

- банківську виписку по рахунках відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про надходження грошових коштів від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124) відповідно до чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року на рахунки відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року;

- відомості про те, чи дійсно станом на 16 вересня 2015 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" затримано переказ від 14.11.2014 року по карті 96597 в сумі 10 000 000 грн. Здійснений через термінал S1K40CJF згідно чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" ЄДРЮОФОП: 35442130. У разі, якщо таке затримання має місце то повідомити його строки та причини та надати копії документів, що підтверджують таку інформацію.

В судовому засіданні 21.10.2015 року представником Печерської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" було надано копію виписки по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" № 0737 за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року про надходження на рахунок останнього оплати в розмірі 984 000,00 грн.

При цьому, витребувані судом відомості про надходження грошових коштів від позивача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124) відповідно до чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року на рахунки відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт", ЄДРЮОФОП: 35442130) за період з 14.11.2014 року по 16.09.2015 року; відомості про те, чи дійсно станом на 16 вересня 2015 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" затримано переказ від 14.11.2014 року по карті 96597 в сумі 10 000 000 грн., здійснений через термінал S1K40CJF згідно чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з Договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" ЄДРЮОФОП: 35442130 представником Печерської філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" суду надано не було.

Разом з цим, судом встановлено, що представник позивача - адвокат Тетарчук І.В. неодноразово звертався до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" з адвокатськими запитами стосовно надання інформації на підтвердження того, чи дійсно станом на 11 серпня 2015 року Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" затримано переказ від 14.11.2014 року по карті 96597 в сумі 10 000 000 грн. здійснений через термінал S1K40CJF згідно чеків № 261 (2 000 000,00 грн.), № 265 (2 000 000,00 грн.), № 266 (2 000 000,00 грн.), № 267 (2 000 000,00 грн.), № 268 (2 000 000,00 грн.), № 269 (2 000 000,00 грн.), згідно з договором № 2-14 від 19 жовтня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" ЄДРЮОФОП: 38360124 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" ЄДРЮОФОП: 35442130; якщо таке затримання має місце то повідомити його строки та причини; надати копії документів, що підтверджують таку інформацію.

Проте, у відповідь на адвокатські запити представника позивача - адвоката Тетарчук І.В., Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" в своїх листах просило зачекати з відповіддю на запити, з огляду на те, що спеціалісти Головного офісу ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" шукають необхідну інформацію в архівах і програмних комплексах банку та проводять перевірку даних та по закінченню цієї роботи буде надано повну відповідь на запити. Крім того, у зазначених листах було вказано, що вся необхідна інформація буде надана у найкоротші строки.

Однак, доказів надання Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" будь-якої інформації чи відомостей на адвокатські запити матеріали справи не містять.

Разом з цим, частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до частин 2-4 статті 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

При цьому суд зазначає, що недотримання позивачем вимог положень ст. 188 Господарського кодексу України, яка передбачає обов'язок попереднього направлення іншій стороні договору пропозиції про його розірвання, не може бути підставою для відмови у позові про розірвання договору, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України № 15-пр/2002 від 09.07.2002 року направлення такої пропозиції є правом, а не обов'язком особи, яка добровільного його використовує, виходячи з власних інтересів, та не позбавляє позивача права на звернення за захистом своїх порушених прав до суду з позовом про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.09.2011 року по справі № 3-74гс11.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

В пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" визначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем умов договору в частині не здійснення поставки товару, попередньо оплаченого позивачем, що підтверджується чеками №№ 261, 265, 266, 267, 268 на загальну суму 10 000 000,00 грн. та № 269 на суму 1 000 000,00 грн. та копією виписки по рахунку корпоративного клієнта за період з 03.11.2014 року по 18.11.2014 року, що є істотним порушенням умов договору №2-14 від 19.10.2014 року, оскільки в результаті непоставки попередньо оплаченого товару позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, тобто отримати товар (майно).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач порушив, у розумінні наведених вище норм матеріального права, істотну умову спірного договору, а саме - не здійснив на користь позивача поставку попередньо оплаченого товару, отже фактичні обставини справи дають підстави розірвати даний правочин.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір №2-14 від 19 жовтня 2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арм Еліт" (код ЄДРЮОФОП 35442130, адреса: 04070, м. Київ, вул. Ігорівська, 12) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Калина Трейд" (код ЄДРЮОФОП 38360124, адреса: 01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ МАЛА ЖИТОМИРСЬКА, будинок 9 Б) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію рішення направити відповідачу у справі № 910/15223/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 23.10.2015 року.

Суддя О.С. Комарова (головуючий)

Суддя В.В.Бондарчук

Суддя С.В.Стасюк