ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.15р. Справа № 904/7808/15

За позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Металург", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод бурової техніки "ДСД", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 16 070,66 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Скосарев П.В., довіреність № б/н від 21.01.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «Торговий дім «Металург» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод бурової техніки «ДСД» про стягнення заборгованості у сумі 16 070,66 грн., з яких: 13932,00 грн. - основна сума боргу, 35,50 грн. - 3% річних, 709,96 грн. - пеня, 1393,20 грн. - штраф.

Судовий збір у сумі 1827,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору № 01/09-14 від 01.09.2014 року в частині своєчасної оплати за поставлений товар, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 13932,00 грн., на яку позивач і нарахував 3% річних у сумі 35,50 грн., пеню у сумі 709,96 грн. за загальний період з 22.07.2015 року по 21.08.2015 року та штраф у сумі 1393,00 грн. у розмірі 10% від суми несплаченого товару відповідно до пункту 5.2. договору.

19.10.2015 року через канцелярію суду Приватне підприємство «Торговий дім «Металург» подало для долучення до матеріалів справи письмові пояснення в яких позивач зазначив, що на адресу відповідача була направлена специфікація для підпису та належного оформлення, однак на день поставки товару на адресу позивача вона не повернулася.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу за адресою, зазначеною у позовній заяві, яка збігається з адресою місцезнаходження відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 02.09.2015 року (а.с. 19 - 21 том 1).

Доказом належного повідомлення сторін є наявні у справі рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с. 22-23 том 1).

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод бурової техніки «ДСД» суду не надало. За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 03.09.2015 року з призначенням її до розгляду на 28.09.2015 року, після чого розгляд справи відкладався на 19.10.2015 року.

У судовому засіданні 19.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 року між Приватним підприємством «Торговий дім «Металург» (далі - Постачальник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод бурової техніки «ДСД» (далі - Покупець, Відповідач) укладений договір № 01/09-14 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов'язався передати у власність покупця металопродукцію (далі - товар) у строки та на умовах, встановлених договором, а покупець зобов'язаний сплатити та прийняти його згідно з умовами договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент та номенклатура товару визначаються специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 1.6. договору постачальник забезпечує доставку відповідно до умов, зазначених у доданих специфікаціях за кожною поставкою товару, що є невід'ємною частиною договору.

За пунктом 2.2. договору доставка товару здійснюється третіми особами на умовах, вказаних у доданих специфікаціях по кожній поставці товару, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.4. договору при поставці товару автотранспортом постачальника або самовивозом зі складу постачальника покупець зобов'язується прийняти товар протягом 3 (трьох) днів від дати оплати 100% вартості товару.

Датою поставки товару є дата, що зазначена у видатковій накладній (пункт 2.6. договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що оплата здійснюється в наступному порядку: покупець здійснює оплату згідно умов, вказаних у доданих специфікаціях по кожній поставці товару, що є невід'ємною частиною договору.

Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (пункт 3.4. договору).

Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2015 року, а в частині взаєморозрахунків - до повного розрахунку між сторонами.

Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про свої наміри припинити дію цього договору, то він автоматично продовжує свою дію на наступний календарний рік з наступною автоматичною пролонгацією (пункт 9.1 договору).

На підставі договору позивач поставив відповідачеві товар на загальну суму 13932,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 790 від 22.07.2015 року (а.с. 15 том 1).

Доказів оплати товару за цією накладною відповідач суду не надав.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем грошових коштів у сумі 13932,00 грн. за поставлений товар.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з абзацом першим частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом пункту 3.3. договору оплата товару здійснюється покупцем на умовах, зазначених у специфікаціях. Доказів існування специфікацій, узгоджених у межах договору, сторони суду не надали.

У письмових поясненнях позивач зазначає про її відсутність через неприйняття заходів до її оформлення з вини відповідача.

За таких обставин вбачається, що на зміну умов договору товар був поставлений позивачем, а відповідачем фактично прийнятий без специфікації і як наслідок сторони скасували попередні домовленості щодо строку оплати за накладною.

Згідно з пунктом 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок виникає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

З урахуванням викладеного строк оплати за накладною слід визначати за правилами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, згідно з якою покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Таким чином, повна оплата за отриманий відповідачем товар за накладною № 790 від 22.07.2015 року на суму 13 932,00 грн. мала бути здійснена до 23.07.2015 року.

За умовами договору строк оплати є таким, що настав. Доказів оплати товару за вказаною накладною відповідач суду не надав, хоча з огляду на свої процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість мав.

Отже, заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованість у сумі 13 932,00 грн. є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 5.2 договору за порушення терміну оплати товару, встановлених цим договором та додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 2,0% від суми даного договору за кожен день прострочки. Крім того, покупець зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 10% від суми несплаченого товару у зазначені в цьому договорі та додатках до нього терміни.

Заявлена позивачем до стягнення з відповідача пеня у загальній сумі 709,96 грн. розрахована за період з 22.07.2015 року по 21.08.2015 року з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ відповідно до вимог Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що розрахунок здійснено невірно, оскільки позивачем невірно визначено дату початку нарахування, якою слід вважати 23.07.2015 року.

За результатом перерахунку пеня із заборгованості у сумі 13 932,00 грн. за період з 23.07.2015 року по 21.08.2015 року з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ буде складати 687,06 грн., яка й підлягає стягненню на користь позивача.

Заявлений позивачем до стягнення штраф у загальній сумі 1 393,20 грн., нарахований із простроченої суми заборгованості за поставлений товар за накладною №790 від 22.07.2015 року.

За результатом перевірки розрахунку штрафу порушень не встановлено, а тому він підлягає стягненню на користь позивача повністю у сумі 1393,20 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3% річних у загальній сумі 35,50 грн. нараховані із заборгованості 13 932,00 грн. за період з 22.07.2015 року по 21.08.2015 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних встановлено, що розрахунок здійснено невірно, оскільки позивачем не вірно визначено дату початку нарахування, якою є 23.07.2015 року, а тому заявлені до стягнення 3% річних підлягають перерахунку.

За результатом перерахунку 3% річних із заборгованості 13 932,00 грн. за період з 23.07.2015 року по 21.08.2015 року будуть складати 34,35 грн., які й підлягають стягненню на користь позивача.

З урахуванням викладеного з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 16046,61 грн., з яких: основний борг у сумі 13 932,00 грн., пеня у сумі 687,06 грн., штраф у сумі 1 393,20 грн., 3% річних у сумі 34,35 грн.

За змістом статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у сумі 1824,27 грн. покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод бурової техніки «ДСД» (50079, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Черкасова, будинок 53/1, ідентифікаційний код 21931694) на користь Приватного підприємства «Торговий дім «Металург» (49000, місто Дніпропетровськ, вулиця Байкальська, будинок 9/12, ідентифікаційний код 39244489) основний борг у сумі 13 932,00 грн., пеню у сумі 687,06 грн., штраф у сумі 1 393,20 грн., 3% річних у сумі 34,35 грн., судовий збір у сумі 1 824,27 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.2015 року.

Суддя І.І. Колісник