УХВАЛА

21.10.2015Справа № 910/23940/15

За позовом Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області

до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2) Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

про стягнення 11 586, 58 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Бойко Л.Я.

від відповідача 1: не з'явились

від відповідача 2: Чуб А.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» про стягнення солідарно заборгованості за послуги з охорони у розмірі 9 866, 25 грн., 796, 62 грн. - пені за порушення грошового зобов'язання, 79, 66 грн. - 3 % річних від прострочено суми, 131, 86 грн. - інфляційних втрат та 712, 19 грн. - 10 % неустойки (штраф). Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк» зобов'язань щодо оплати послуг охорони відповідно до мов договорів № 17-41285/112 від 10.10.2008 р., № 17-41286/112 від 10.10.2008 р. та № 2684 від 03.09.2012 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/23940/15, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 28.09.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

28.10.2015 р. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подало клопотання про припинення провадження у даній справі в частині вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що спори за участю суб'єкта владних повноважень підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду.

З змістом ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: здійснює повноваження органів управління банку; приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів. Фонд може здійснювати інші повноваження, що є необхідні для завершення процедури ліквідації банку.

Тобто, діяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у процедурі ліквідації банку враховуючи характер спірних відносин та статус учасників ліквідаційної процедури має публічно-правовий характер

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Положенням ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором згідно Кодексу адміністративного судочинства України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб'єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 8 від 2005.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у цих правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, у даному випадку позовні вимоги в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заборгованості не належить до компетенції господарського суду, повноваження якого визначені ст. 12 Господарського процесуального кодексу України та маю розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Приймаючи др. уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність припинити провадження у справі № 910/23940/15 в частині вимог Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ :

Припинити провадження у справі № 910/23940/15 в частині вимог Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пригунова А.Б.