КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2015 р. Справа№ 910/6402/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Шевченка Е.О.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

за участю представників:

від позивача - не з'явились,

від відповідача - не з'явились,

від третьої особи - Белименко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» від 11.08.2015

на рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015

у справі №910/6402/15-г

за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» - процесуальний правонаступник)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельна фірма «Веста»

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»

про стягнення 27296331грн.81коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2015 року (суддя Мельник В.І.) відмовлено в задоволенні позову ПАТ «АКБ «Київ» про стягнення з ТОВ «Торговельна фірма «Веста» 27 296 331грн.81коп. заборгованості за кредитним договором №002/11-ВКЛ від 04.02.2011, з яких: 14000 000грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 29555,56 грн. - поточна заборгованість по процентах за кредитом; 8146 944,48грн. - прострочена заборгованість по процентах за кредитом; 75000грн. - прострочена заборгованість за комісією; 1660 815, 79 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 3 371277,78 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 12 738,20 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії. Відмову в задоволенні позовних вимог мотивовано судом тим, що позивач отримав задоволення своїх вимог, шляхом звернення стягнення на майно відповідача за договорами іпотеки згідно рішення господарського суду Житомирської області від 20.03.2014р., тому стягнення грошових коштів з відповідача у даному позовному провадженні призведе до подвійного стягнення.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулось з апеляційною скаргою в якій просило його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Правонаступник ПАТ «АКБ «Київ» - ПАТ АБ «Укргазбанк» в поданій скарзі наполягає на тому, що боржник відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконати основне зобов'язання, стягнення ж за договором іпотеки є лише правом кредитора. Апелянт вважає, що в зв'язку з порушенням відповідачем умов договору кредиту, невиконанням рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, банк має право вимагати стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Крім того, апелянтом подано клопотання надійшло клопотання про залучення його до участі у справі, як процесуального правонаступника позивача на підставі ст. 25 ГПК України. При цьому заявником зазначено, що ПАТ АБ «Укргазбанк» набув прав та обов'язків ПАТ «АКБ «Київ» на умовах договору про передачу приймаючому банку активів і зобов'язань неплатоспроможного банку від 19.06.2015, укладеного між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ПАТ «АКБ «Київ», відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №61 щодо виведення з ринку ПАТ «АКБ «Київ», шляхом відчуження його активів та зобов'язань на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». Отже, відповідно до ст. ст. 512-517 ЦК України відбулась заміна сторони в зобов'язанні. До нового кредитора, ПАТ АБ «Укргазбанк», перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні з ТОВ «Торговельна фірма «Веста», в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. З 19.06.2015 кредитором в зобов'язанні за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №002/11-ВКЛ від 04.02.2011, укладеного між ПАТ «АКБ «Київ» та ТОВ «Торговельна фірма «Веста», є ПАТ АБ «Укргазбанк».

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до роз'яснень пункту 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 18 за приписом статті 25 ГПК у разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Колегія суддів, в порядку статті 25 ГПК України, вважає за необхідне замінити ПАТ «АКБ «київ» його процесуальним правонаступником - Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до роз'яснень пункту 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 18 за приписом статті 25 ГПК у разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Колегія суддів, в порядку статті 25 ГПК України, вважає за необхідне замінити ТОВ «Укрпромбанк» його процесуальним правонаступником - ТОВ «ІК «ІФГ Капітал»..

Представники позивача та відповідача в судове засідання апеляційної інстанції не з'явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином (в справі наявне повідомлення про вручення поштового відправлення).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для її повного розгляду.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника третьої особи, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Між ПАТ "АКБ "КИЇВ" (кредитор-позивач) та ТОВ "Торговельна фірма "Веста" (позичальник-відповідач) 04.02.2011 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 002/11-ВКЛ (далі - Кредитний договір), за умовами якого Позичальнику наданий кредит у розмірі 14 000 000,00 грн., зі сплатою 18% річних та на строк користування до 03.08.2012.

Додатковою угодою № 1 від 23.11.2011 до кредитного договору, сторони домовились встановити плату за користування кредитом в розмірі 19 % річних.

Виходячи з п. 3.3.6. Кредитного договору, відповідач зобов'язався сплачувати позивачу проценти та комісії в розмірах, встановлених в п. 1.1.3, 1.1.4., 2.14., 2.16., 2.17. та в порядку, визначеному п. 1.1.З., 1.1.4., 2.6., 2.7., 2.8., 2.14., 2.16., 2.17., 3.3.6., 3.3.8. цього договору та Тарифами.

Згідно пункту 4.2. кредитного договору, у разі прострочення відповідачем строків сплати процентів, комісій та/або строків повернення кредиту, відповідач має сплатити позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи те, що відповідач своєчасно не повернув суму кредиту позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 27 296 331, 81грн. заборгованості за кредитним договором, з яких: 14 000 000грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 29555,56 грн. - поточна заборгованість по процентах за кредитом; 8146 944,48грн. - прострочена заборгованість по процентах за кредитом; 75000грн. - прострочена заборгованість за комісією; 1660 815,79грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 3371277,78грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 12 738,20 грн. - пеня за несвоєчасну сплату комісії.

При цьому судом встановлено, що відповідно до п.1.3. Кредитного договору в якості забезпечення виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченою заставою вимоги, відповідачем укладено договір іпотеки від 04.02.2011р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І. О., зареєстрований в реєстрі за № 534, у відповідності до умов якого іпотекодавець (ЗАТ «Завод нестандартного устаткування» - майновий поручитель)передав позивачу в іпотеку нерухоме майно за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Домбровського, З, а саме виробничі будівлі, які складаються з: будівлі трансформаторної підстанції, загальною площею 152,3 кв.м.; будівлі центрального розподільчого пункту, загальною площею 291,60 кв.м.; будівлі газорозподільного пункту, загальною площею 30,50 кв.м.; приміщення механоскладального цеху, загальною площею 7612,4 кв.м.; будівля дільниці дизельно-паливної апаратури, загальною площею 126,3кв.м.

Договір наступної іпотеки (далі Договір Іпотеки) від 04.02.2011, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О., зареєстрований в реєстрі за № 526, у відповідності до умов якого іпотекодавець (ЗАТ «Завод нестандартного устаткування») передав позивачу в іпотеку нерухоме майно за адресою: Житомирська область, м. Житомир, вул. Домбровського, З, а саме: приміщення механоскладального цеху, загальною площею 4782,80 кв.м.; будівля ливарного цеху, загальною площею 1881,20кв.м.; будівля дільниці термогальваничного цеху з адмінкорпусом, загальною площею 8072,90 кв.м.; будівля ремонтно-механічного цеху, загальною площею 2542,20кв.м.; приміщення дільниці консервації гільзи (складу готової продукції - приміщення за№№ 1-6, 1-7, 1-8, 1-9), загальною площею 449,30 кв.м.; приміщення складу готової продукції за №№ 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 2-1, загальною площею 458,30 кв.м.; будівля заводоуправління з прохідною № 1, загальною площею 297,80 кв.м.

Загальна вартість предмету іпотеки згідно вищевказаних Договорів іпотеки становить 73 579 119грн., вартість вказаних предметів іпотеки визначалась експертами позивача.

Крім того, 16.08.2011 р. між позичем та відповідачем додатково укладено договір застави цінних паперів №002/11=ЗЦП-1, яким забезпечуються зобов'язання відповідача за Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1. договорів іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитними договорами, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення па предмет іпотеки.

20.03.2014р. господарським судом Житомирської області задоволено позов Заступника прокурора Житомирської області в інтересах Держави в особі ПАТ "АКБ "КИЇВ" та Міністерства фінансів України до ПАТ "Завад нестандартного устаткування" та ТОВ "Торговельна фірма "Веста" про звернення стягнення на предмет іпотеки на загальну суму 37 065 911, 20 грн. Загальна сума позову складалась з двох кредитних договорів №002/11- BKJI від 04.02.2011 р. на суму 14 000 000грн. та №002/11-HKJI від 04.02.2011 р. на суму 14 000 000грн., заборгованості по процентам, пені, заборгованості по сплаті комісії за ведення справи.

Постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 20.03.14р. та Вищого господарського суду України від 13.08.2014р. у справі №906/971/13 зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Враховуючи зазначене суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем та відповідачем згідно вказаних договорів іпотеки, чітко визначено порядок задоволення вимог позивача та досягнуто згоди про заміну основного зобов'язання забезпечувальним. Крім того, враховуючи те, що позивач отримав задоволення своїх вимог, шляхом звернення стягнення на майно відповідача за договорами іпотеки згідно рішення господарського суду Житомирської області від 20.03.2014р. за порушення умов договору, стягнення грошових коштів з відповідача у даному позовному провадженні призведе до подвійного стягнення судом відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Проте, суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Отже, належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін за таким зобов'язанням.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

За умовами ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За доводами позивача, що підтверджується матеріалами справи, рішення Господарського суду Житомирської області від 20.03.2014 р. у справі №906/971/13 на момент вирішення спору у даній справі не виконано, предмет іпотеки не реалізовано.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 20.03.2014 р. у справі №906/971/13, а відповідачем не надано жодних доказів щодо спростування доводів позивача, як і не надано доказів щодо реалізації предмета іпотеки за рішенням суду.

За таких обставин, колегія суддів суд дійшла висновку, що погашення вимог кредитора за рахунок іпотеки не відбулося, на момент вирішення спору у даній справі. Відтак, зобов'язання відповідача за кредитним договором не припинилися, право вимоги кредитора про повернення кредиту і сплату процентів залишалося дійсним та підлягає судовому захисту.

Звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 09.09.2014 року (справа №922/3658/13), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявним в матеріалах справи меморіальними ордерами (а.с 16-18).

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що факт наявності заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 002/11-ВКЛ від 04.02.2011 р. у розмірі 14000 000грн.- прострочена заборгованість за кредитом; 29555,56 грн. - поточна заборгованість по процентах за кредитом; 8146 944,48грн. - прострочена заборгованість по процентах за кредитом; 75000грн. - прострочена заборгованість за комісією, належним чином доведений, документально підтверджений та позичальником не спростований. А тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача 1660 815,79грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 3371277,78грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 12 738,20 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії.

Так, відповідно до п. 4.2. договору у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій та/або строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірів подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобов'язань за цим договором, від несвоєчасного суми за кожен день прострочення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку щодо повернення кредиту та процентів за користування кредитом не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Суд апеляційної інстанції погоджується з обґрунтованими розрахунками пені, які містяться в матеріалах справи (а.с. 19-23), а тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1660 815, 79 грн. - пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 3371277,78 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту; 12 738,20 грн. - пені за несвоєчасну сплату комісії, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач - установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними та допустимими доказами належного виконання ними своїх зобов'язань за кредитним договором, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. повноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход Державного бюджету України в сумі 73 080,00 грн. за подання позовної заяви та 36540грн. судового збору на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» сплачених за подання апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/6402/15-г підлягає скасуванню, позовні вимоги задоволенню.

Керуючись ст.ст. 25, 49, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Здійснити процесуальне правонаступництво, замінивши публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» його процесуальним правонаступником - публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк».

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 у справі №910/6402/15-г скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Веста" (03022, м. Київ, провулок Василя Жуковського, буд. 12; ідентифікаційний код 30928325) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ідентифікаційний код 236970 (чотирнадцять мільйонів) грн.00коп. простроченої заборгованості за кредитом; 29555 (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять)грн. 56коп. поточної заборгованості по процентах за кредитом; 8146 944 (вісім мільйонів сто сорок шість тисяч дев'ятсот сорок чотири) грн. 48коп. простроченої заборгованості по процентах за кредитом; 75000 (сімдесят п'ять тисяч)грн. 00коп. простроченої заборгованості за комісією; 1660 815 (один мільйон шістсот шістдесят тисяч вісімсот п'ятнадцять)грн. 79 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитом; 3 371277 (три мільйони триста сімдесят одна тисяча двісті сімдесят сім)грн.78 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 12 738 (дванадцять тисяч сімсот тридцять вісім)грн.20коп. пені за несвоєчасну сплату комісії.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Веста" (03022, м. Київ, провулок Василя Жуковського, буд. 12; ідентифікаційний код 30928325) судовий збір в розмірі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. до Державного бюджету України.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна фірма "Веста" (03022, м. Київ, провулок Василя Жуковського, буд. 12; ідентифікаційний код 30928325) на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; ідентифікаційний код 23697280) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок)грн.00коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

7. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

8. Матеріали справи № 910/6402/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді Е.О. Шевченко

В.О. Зеленін