ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р.Справа № 922/5113/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 127 ім. Г.К. Жукова Харківської міської ради Харківської області, м. Харків , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 107091,23 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третьої особи - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ХЗОШ №127 (відповідач) звернулось КП "Харківські теплові мережі" (позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 107091,23 грн. заборгованості за невиконання договірних зобов'язань. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 03.09.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 07.10.2015 року о 10:45 год.

06.10.2015 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 07.10.2015 року розгляд справи був відкладений до 19.10.2015 року до 11:15 год. Цією ж ухвалою до участі у справі була залучена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління освіти адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради.

16.10.2015 року до господарського суду представником позивача було подано клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності. Надане клопотання досліджене судом та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 19.10.2015 року представник позивача підтримав клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності, підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача та третьої особи підтримав свою заяву про сплив позовної давності та просив суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про сплив позовної давності та, відповідно, про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, КП "Харківські теплові мережі" (позивач) на підставі Розпорядження про початок опалювального сезону 2010-2011 років та договору про постачання теплової енергії № 144 від 01.02.2002 року, здійснювало постачання теплової енергії до будівлі за адресою: м. Харків, вул. Володарського, 63-А. На підставі зазначеного відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач рахунки у повному обсязі не сплатив. Станом на 31.08.2015 року заборгованість за неналежне виконання договірних зобов'язань, яка утворилася за період з жовтня 2010 року по січень 2011 року, складає 107091, 23 грн. Факт споживання відповідачем теплової енергії підтверджується актом на включення теплової енергії у приміщенні відповідача. Вищезазначений акт на включення опалення підписаний та скріплений печатками повноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та відповідача.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті теплової енергії у розмірі та у строк, встановлених договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за неналежне виконання договірних зобов'язань у розмірі 107091,23 грн.

Разом з тим, відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до спірних правовідношень.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з частиною 1 статті 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У зобов'язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов'язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов'язання мало бути виконане.

Згідно п 6.4 спірного договору, споживач оплачує спожиту енергію не пізніше 25 числа поточного місяця. Таким чином, з 26 числа того місяця, в якому була спожита теплова енергія, починається перебіг позовної давності за кожний місяць окремо. Опалювальний сезон 2011 року закінчився 15 квітня, а відтак, враховуючи положення договору та норм Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що строк позовної давності пропущений, оскільки право вимоги у позивача виникло з 26 квітня 2011 року, а звернувся позивач із позовною заявою 02.09.2015 року.

Частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Як зазначалось вище, 16.10.2015 року позивачем суду подане клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності.

Суд, дослідивши клопотання, вислухавши представника позивача, відхиляє вказане клопотання, оскільки позивач не довів суду поважність причин та наявність обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову.

Отже, оскільки позивач звернувся до господарського суду після спливу позовної давності, про застосування якої відповідачем заявлено до прийняття рішення господарським судом, позивачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено поважність причин пропуску позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у звязку зі спливом позовної давності.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності - відхилити.

Заяву відповідача про сплив позовної давності - задовольнити.

В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 21.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3