КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р. Справа№ 911/1846/15
Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача Пигиця С.Г.,

від відповідача не з`явився,

від прокуратури Дубченко О.В.

розглянувши апеляційну скаргу військової прокуратури Білоцерківського гарнізону

на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2015р.

по справі № 911/1846/15 (суддя Нечай О.В.)

за позовом військової прокуратури Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «науково-виробничого об`єднання «Спецпромкомплекс»

про стягнення 6 858,24 грн.

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, військова прокуратура Білоцерківського гарнізону звернулась до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. у справі №911/1846/15 та прийняти нове рішення, яким зобов`язати відповідача сплатити штрафні санкції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015р. відновлено військовій прокуратурі Білоцерківського гарнізону строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015р. враховуючи перебування суддів Кропивної Л.В. та Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено склад колегії та сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Пашкіна С.А., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015р. апеляційну скаргу військової прокуратури Білоцерківського гарнізону на рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. по справі № 911/1846/15 прийнято до провадження у визначеному складі.

Представник державної прикордонної служби України підтримав апеляційну скаргу прокуратури.

ТОВ «НВО«Спецпромкомплекс» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу відповідач скаргу не визнає.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників відповідача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

07.07.2014 р. між військовою частиною НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Спецпромкомплекс» (постачальник) було укладено договір № 129-14, за умовами якого постачальник зобов`язується передати замовнику у власність 10.20.2 Риба, оброблена чи законсервована іншим способом; ікра осетрових та замінники ікри (сардини натуральні з додаванням олії) далі по тексту товар, якість, кількість, асортимент і ціна якого зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього Договору (додаток 1), а замовник зобов`язується прийняти цей товар та оплатити на умовах цього Договору. /а.с. 15/.

Згідно п. 3.1 договору загальна сума договору складає 762 030,72 грн., в тому числі податок на додану вартість 20%и: 127 005,12 грн.

Відповідно до п. 5.2 Договору строк поставки товару за цим Договором складає п`ятнадцять робочих днів з моменту подання заявки замовником.

Згідно з п. 7.3 Договору за порушення строку поставки товару зазначеного у підпункті 5.2 цього Договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки товару. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості недопоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 60 календарних днів, замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

Прокурор та позивач наполягають на порушенні відповідачем строку поставки товару, оскільки заявка на постачання була оформлена 16.09.2014р., а поставка здійснена з порушенням, про що свідчить видаткова накладна №54/09-14 від 15.10.2014р. та акт про приймання №511 від 16.10.2014р. /а.с. 11, 12/.

Позивач листом від 30.01.2015р. №14/158 повідомив відповідача про необхідність сплати штрафних санкцій відповідно до умов Договору, у зв`язку з простроченням строків поставки товару. /а.с. 20/.

За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно Специфікації до договору сторони встановили кількість товару та суму. /а.с. 17/.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач поставив відповідачу товару у кількості та на суму, які визначені у Специфікації, про що складені видаткова накладна №54/09-14 від 15.10.2014р. та акт про приймання №511 від 16.10.2014р.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 7.3 Договору за порушення строку поставки товару зазначеного у підпункті 5.2 цього Договору постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % вартості недопоставленого товару за кожен день прострочення поставки товару. За прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вартості недопоставленого товару. У випадку порушення строку поставки понад 60 календарних днів, замовник залишає за собою право на одностороннє розірвання цього Договору.

Представники прокуратури та позивача наполягають на порушенні позивачем п. 5.2. договору.

Матеріали справи не містять доказів надсилання заявки на постачання продовольства від 16.09.2014р. та листа від 30.01.2015р. №14/158, при цьому представник позивача не заперечує відсутність такого доказу.

Посилання позивача на надсилання заявки по електронній пошті не знайшло свого підтвердження у матеріалах справи та у договорі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позову про стягнення пені за порушення строку поставки, оскільки ані прокурором, ані позивачем такого порушення, належними та допустимим доказами, не доведено.

Виконання відповідачем умов договору без заявки не є порушенням умов договору, а є правом відповідача на дострокове виконання зобов`язання, що передбачено п. 6.4. договору.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. у справі № 911/1846/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. у справі №911/1846/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №911/1846/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло