ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" жовтня 2015 р.Справа № 916/3389/15

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Стачук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Бузький Морський Термінал"

до відповідача: Державного підприємства „Одеська залізниця"

про стягнення 98506,43грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю).

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Бузький Морський Термінал", звернувся до господарського суду Одеської області із позовом до відповідача, Державного підприємства „Одеська залізниця", про стягнення 101862,66грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на факт недостачі вантажу, - прокату чорних металів, наявність підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за нестачу вантажу, розрахунок суми позову, доведеність факту недостачі та її розміру наданими доказами та на інші зазначені у позовній заяві та поясненнях обставини.

Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на завантаження вагону силами відправника, самостійне визначення ним маси вантажу, доставку та видачу вантажу у схороненому стані, невірний розрахунок суми нестачі вантажу без застосування курсу долару станом на дату подачі позовної заяви, природної втрати та граничного розходження у визначенні маси вантажу, необхідність застосування 0% ставки оподаткування та ніші вказані у відзиві та поясненнях обставини.

Позивач уточнив позовні вимоги заявою від 25.09.2015 р. та просить стягнути 98506,43 грн. Надав розрахунок в якому врахував курс долару США станом на дату подання позову, норми природної втрати вантажу та граничного розходження визначення маси нетто.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

ПАТ "Запоріжсталь" 10.02.2015 р. у вагоні № 53572707 по накладній № 46123089 зі станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці відправило прокат чорних металів не поіменований в алфавіті загальною масою 67160кг. (12 пачок) зі станцією призначення ОСОБА_3 Одеська залізниця. Отримувачем вантажу є Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Бузький Морський Термінал".

Позивачем після отримання вантажу було виявлено недостачу, а пізніше стало відомо про складання на станції Тимкове Одеської залізниці 13.02.2015 р. комерційного акту № 055295/18 про недостачу вантажу у вагоні № 53572707.

В результаті переваження пачок прокату чорних металів у вагоні № 53572707 виявлено невідповідність маси вантажу, вказаної у залізничній накладній та фактичною масою вантажу, а саме - недостачу 8,975т. (293 листа). Вказане підтверджується актом від 09.06.2015 р.

Відповідно до ст.909 Цивільного Кодексу України, ст.307 Господарського Кодексу України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу відповідно до ст.110 Статуту залізниць України покладена на залізницю.

Ст.113 Статуту залізниць України зазначає, що за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Надана до матеріалів справи накладна № 46123089 свідчить про укладення між вантажовідправником і ДП "Одеська залізниця" договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є позивач.

Із залізничної накладної вбачається, що завантаження вантажу у вагон № 53572707 здійснювалось відправником, спосіб визначення маси вантажу - „за трафаретом".

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як вбачається з комерційного акту АА № 055295 від 13.02.2015 р., на підставі актів загальної форми № 269 від 11.02.2015 р. та № 272 від 12.02.2015 р. на ст. Тимково Одеської залізниці здійснено комерційне перевантаження вагону № 53572707 на справних 150ти тонних залізничних статичних вагах. Недостача склала 10200кг. В комерційному акті зазначено, що праворуч на 3-й пачці та ліворуч на 3,4 пачці маються сліди повторного закріплення замків окантовочних стрічок, поліпропиленові маркувальні стрічки зеленого кольору зіставлені, склеєні в декількох місцях. Висота листів в пачках зі слідами повторного кріплення замків нижча.

Стаття 24 Статуту залізниць України надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт.

Згідно з п.5 Правил приймання вантажів до перевезення, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Відповідно до п.22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за нестачу вантажу.

В ст.ст.114,115 Статуту залізниць України визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі, при цьому вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Загальна кількість та вартість відправленого вантажу визначені у специфікації № 453FOB, - 975000кг (+-10%) та вартість - 430 доларів США за тону, як це передбачено ст.115 Статуту залізниць.

З урахуванням того факту, що вантаж не був вивезений за межи митної території України, суд вважає обгрунтованими твердження позивача про відсутність підстав для застосування 0% ставки податку на додану вартість. За таких обставин позивач обґрунтованою стверджує, що факт недостачі товару в цьому випадку слід розглядати як реалізацію товару на митній території з використанням ставки ПДВ у розмірі 20%.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача збитків за недостачу 8,975тон вантажу, який за винятком норми недостачі 87,48тони становить 8887,52тони згідно з розрахунком позивача, що за офіційним курсом НБУ станом на день подачі позову (07.08.2015р.) складає 98506,43грн., судом встановлено, що зазначений розрахунок зроблено позивачем правильно та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.909 Цивільного Кодексу України, ст.307 Господарського Кодексу України, ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Бузький Морський Термінал" - задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Бузький Морський Термінал"(54001, м. Миколаїв, вул. Лягіна, 4, код 31613749) 98506/девяносто вісім тисяч пятсот шість/грн. 43 коп. вартості втраченого вантажу та2037дві тисячі тридцять сім/грн. 26 коп. витрат зі сплати судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 26.10.2015 року.

Повний текст рішення складено 02 листопада 2015 р.

Суддя Р.В. Волков