ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 5015/3077/12

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Бойко С. М.

суддів: Бонк Т. Б.

ОСОБА_1

при секретарі Фіна Н.,

від позивача ОСОБА_2 (довіреність від 18.04.2014 року);

від відповідача не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

на ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року

про відстрочку виконання рішення суду

у справі №5015/3077/12

за позовом: публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до відповідача: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

про: стягнення 1 173 160,47 грн. штрафних санкцій за неналежне виконання зобовязання з оплати спожитого природного газу за договором № 14/2504/11 від 30.11.2011 року

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року в справі №5015/3077/12 задоволено заяву Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго про відстрочку виконання рішення суду від 19.09.2012 року в справі № 5015/3077/12. Відстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 19.09.2012 року до 30.04.2016 року.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України просить ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року скасувати та прийняти нову, якою відмовити у відстрочці виконання рішення суду.

При цьому, апелянт зазначив, що жодних повідомлень від відповідача про наявність обєктивних підстав, що унеможливлюють вчасне і належне виконання своїх договірних зобовязань позивачу не надходило; заборгованість за вказаним рішенням суду виникла з вини саме відповідача, оскільки останній був зобовязаний вжити всіх можливих заходів для належного та вчасного виконання своїх договірних зобовязань. Місцевий суд, надаючи боржникові розстрочку виконання рішення протягом такого довгого періоду дозволяє йому уникнути відповідальності за рішенням суду, а небажання боржника виконувати рішення суду, свідчить неодноразове його звернення до суду по аналогічних справах з такими ж заявами.

Таким чином, кредитор(позивач) не вбачає виняткових обставин, які є підставами для надання судом розстрочки виконання рішення. Стягувач просить врахувати його матеріальні інтереси та фінансовий стан. Так, наслідком невчасних та неповних розрахунків контрагентів позивача за надані ним послуги стало залучення позивачем довгострокових кредитів, обтяження за якими станом на 01.10.2014 р. становлять 129 536 234,00 тис. грн., що підтверджується консолідованим балансом підприємства станом на 01.10.2014 р. Також позивач зазначив, що відповідачем не було надано жодного документу, який би підтверджував важкий фінансовий стан відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідача вказав, що ухвала суду першої інстанції є законною, відтак просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року в справі №5015/3077/12 залишити без змін. При цьому боржник(відповідач) вказує, що одночасне звернення стягнення на майно та кошти підприємства призведе до банкрутства. В підтвердження свого складного фінансового становища, відповідачем подано фінансовий звіт за перше півріччя 2015 року, згідно якого збитки складають 52 937 000 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Відтак, суд визнає його неявку, як без поважних причин.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Апеляційний суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що ухвалу господарського суду Львівської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Львівської області від 19.09.2012 року у справі №5015/3077/12 позов публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 386 561,39 грн. пені, 608 498,13 грн. штрафу, 74 732,48 грн. 3 % річних, 102 541,53 грн. інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 23446,67 грн. з розстрочкою виконання рішення суду рівними частинами щомісячно строком на 3 місяці, а саме по 398 593,4 грн.

04.09.2015 року представником заявника через канцелярію суду подано заяву вх.№37213/15 про уточнення заяви про відстрочку виконання рішення у справі №5015/3077/12 до 30.04.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити виконання рішення.

У розумінні наведеної норми відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При прийнятті рішення про відстрочку виконання рішення суду, місцевим судом правомірно оцінено баланс інтересів кредитора і боржника, з якого стягнення на користь позивача штрафних та інших санкцій складуть загрозу банкрутства, а звідси і припинення опалювання сезону.

Як вбачається з доданого до відзиву фінансового балансу на 30.06.2015 р. дебіторська заборгованість контрагентів перед підприємством становить 150 637 000 грн. Згідно фінансового звіту за перше півріччя 2015 року, збитки підприємства сягають 52 937 000 грн. Проведення виконавчих дій, накладення стягнення на майно підприємства унеможливлює його господарську діяльність, що створить реальну загрозу банкрутства останнього, що в свою чергу призведе до аварійної ситуації в опалювальний період, таким чином заява про відтермінування виконання рішення до кінця опалювального сезону 2015-2016 року, що прийнята судом першої інстанції прийняття з дотриманням вимог норм процесуального права та підстав для її скасування судом апеляційним не встановлено.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що ухвала господарського суду першої інстанції прийнята, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України - відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 07.09.2015 року в справі №5015/3077/12 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського

суду.

Повний текст постанови виготовлений 19.10.2015 р.

Головуючий суддя Бойко С. М.

Суддя Бонк Т. Б.

Суддя Якімець Г. Г.