РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015Справа №910/16529/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України
доПублічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"
прозобов'язання вчинити дії
Представники:
від позивача: Деркач Т.Г. - представник за довіреністю
від відповідача: Демчук О.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.06.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії, а саме списати заборгованість Дочірної компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" з оплати 147 428 166 грн 11 коп. 3% річних та 179 436 380 грн 33 коп. збитків від інфляції.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем, у порушення вимог Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію", не здійснено списання заборгованості з оплати 179 436 380 грн 33 коп. інфляційних нарахувань та 147 428 166 грн 11 коп. 3 % річних, що виникла на підставі договору поставки природного газу № 06-09-2130 від 31.12.2009.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 порушено провадження у справі № 910/16529/15 та справу призначено до розгляду на 27.07.2015.

27.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015, у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання та невиконанням сторонами вимог ухвали суду, розгляд справи відкладено на 19.08.2015.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 у зв'язку із тривалим лікарняним судді Літвінової М.Є., справу № 910/16529/15 передано на повторний автоматичний розподіл.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями (повторний розподіл) справу № 910/16529/15 передано на розгляд судді Плотницькій Н.Б.

18.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 справу № 910/16538/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.09.2015.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 14.09.2015 оголошено перерву до 15.10.2015.

У судове засідання 15.10.2015 з'явився представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача надав пояснення, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог та просить суд відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 15.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

31.12.2009 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (постачальник за договором) та Дочірньою компанією "Газ України" (споживач за договором) укладено договір поставки природного газу № 06/09-2130, відповідно до умов якого постачальник передає покупцеві у 2010 році у власність імпортований природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат газорозподільних підприємств за наявності ресурсу, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 3.4. договору приймання-передача газу, його документальне оформлення та звітність здійснюється відповідно до порядку, встановленого Положенням про порядок складання балансів природного газу в газорозподільних мережах, затвердженого наказом міністерства палива та енергетики України від 24.12.2001 № 677. Приймання-передача газу, переданого постачальником покупцеві у відповідному місяці оформляється сторонами актом приймання-передачі газу.

Акти приймання-передачі газу уповноважені представники сторін складають та підписують до 12 (дванадцятого) числа, наступного за місяцем поставки (пункту 3.5 договору).

Відповідно до пункту 5.1 договору розрахунки за газ здійснюються покупцем грошовими коштами в національній валюті України шляхом перерахування на рахунок постачальника вартості обсягу газу з урахуванням вартості його транспортування, що поставляється у поточному місяці. Остаточні розрахунки проводяться не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа місяця наступного за місяцем поставки. Підставою для розрахунків є щомісячні акти приймання-передачі газу.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу № 01/10-НГУ-ВТВ від 31.01.2010 на суму 403 111 662 грн 08 коп., № 01/10-НГУ- ВТВ від 28.02.2010 на суму 406 103 947 грн 24 коп., № 02/10-НГУ- ВТВ від 28.02.2010 на суму 326 525 074 грн 33 коп., № 03/10-НГУ- ВТВ від 31.03.2010 на суму 285 210 734 грн 76 коп., № 04/10-НГУ- ВТВ від 30.04.2010 на суму 131 162 829 грн 21 коп., № 05/10-НГУ- ВТВ від 31.05.2010 на суму 80 332 546 грн 71 коп., № 06/10-НГУ- ВТВ від 30.06.2010 на суму 75 510 330 грн 64 коп., № 07/10-НГУ- ВТВ від 31.07.2010 на суму 72 232 224 грн 49 коп., № 08/10-НГУ- ВТВ від 31.08.2010 на суму 85 558 057 грн 57 коп., № 09/10-НГУ- ВТВ від 30.09.2010 на суму 106 348 104 грн 85 коп., № 10/10-НГУ- ВТВ від 31.10.2010 на суму 230 076 891 грн 71 коп., № 11/10-НГУ- ВТВ від 30.11.2010 на суму 295 393 209 грн 12 коп. та № 12/10-НГУ- ВТВ від 31.12.2010 на суму 9 777 778 грн 38 коп. відповідач поставив позивачу природний газ на загальну суму 2 509 729 994 грн 98 коп.

Як зазначає позивач, ним в порушення умов договору належним чином не виконано взяті на себе зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати вартості поставленого газу, у зв'язку з чим 26.05.2013 позивачем було отримано позовну заяву від відповідача про стягнення 2 168 797 241 грн 91 коп. заборгованості за отриманий природній газ за договором поставки природного газу № 06/09-2130 від 31.12.2009, в тому числі: 1 841 932 694 грн 92 коп. основного боргу, 179 436 390 грн 88 коп. інфляційних втрат та 147 428 166 грн 11 коп. 3 % річних.

04.06.2011 набрав чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 № 3319-VI, згідно зі статтею 1 якого дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Згідно підпункту 2.1.1. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню:

- заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та її дочірніх підприємств ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 01 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 2.2. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" підлягає списанню заборгованість (у тому числі встановлена судовим рішенням) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і несплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 2.6. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" суб'єкти господарювання, визначені у статті 1 цього Закону, реструктуризують заборгованість за природний газ та електричну енергію, яка утворилася станом на 1 січня 2011 року і не сплачена на дату набрання чинності цим Законом, відповідно до чинного законодавства.

Отже, зважаючи на суб'єктний склад, характер правовідносин та наявність відповідних умов для застосування механізму врегулювання питань щодо заборгованості за спожитий природний газ, дія цього Закону поширюється на сторін у справі.

Пунктом 2.5. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" передбачено, що списання заборгованості відповідно до цього закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 затверджено "Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" (далі - Порядок), який визначає механізм списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ та електричну енергію, зокрема із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані на заборгованість за природний газ, а також за кам'яне і буре вугілля, газ нафтопереробки, нафтопродукти і природний газ підприємств, що виробляють електричну енергію, перед Держрезервом, яку реструктуризовано відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, відповідно до Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Згідно з пунктом 6 Порядку для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

У відповідності до пункту 7 Порядку заборгованість із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані учасникам процедури списання на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, щодо стягнення яких до набрання чинності Законом розпочата процедура судового врегулювання спору і відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, визначається у відповідних договорах, що укладаються між учасниками процедури списання відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до пункту 8 Порядку учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011 року кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості.

Судом встановлено, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ, встановленої Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім того, суд зазначає, що згідно з пунктом 2 статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" він набирає чинності з дня його опублікування та діє до 30 червня 2012 року.

Отже, Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" діяв до 30.06.2012, вказаний строк є присічним, поновленню не підлягає, а позивач звернувся до суду з позовом лише у червні 2015 року, тобто з пропуском вказаного строку.

Присічний строк - це строк, який встановлюється законом або договором як межа існування та здійснення суб'єктивного права або обов'язку в часі, зі спливом якого припиняється суб'єктивне право чи суб'єктивний обов'язок. Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску, є підставою для відмови в позові.

Нормами пункту 3 статті 4 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що станом на момент звернення позивача з позовом до суду Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію, який є підставою позову, втратив чинність, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов'язання відповідача провести списання заборгованості позивача, у зв'язку з чим вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 16.10.2015

Суддя Н.Б. Плотницька