номер провадження справи 24/207/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 Справа № 908/6108/14

м. Запоріжжя

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 9адреса для листування: 69104, АДРЕСА_1; ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «ВДВ Бізнес» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 9; )

про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судді Азізбекян Т.А.

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Представники:

Від позивача ОСОБА_4 (дов. № 3-243110/18025 від 23.09.2015р.).

Від відповідача ОСОБА_5 (дов. б/н від 28.01.2015р.).

Від третьої особи не прибув.

ВСТАНОВЛЕНО:

23.12.2014р. на адресу Господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» () надійшла позовна заява № 3944 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (), третя особа: Приватне підприємство «ВДВ Бізнес» () про звернення стягнення на користь публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» () на предмет іпотеки нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Кірова, 47 та складається з комплексу будівель та споруд: склад літера А, загальною площею 259,6 кв. м.; адміністративна будівля літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; вбиральня душ літера М, загальною площею 9,7 кв. м., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» () та передане в іпотеку згідно договору про наступну іпотеку № 0413І/0308 від 07.03.2008р., в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 445-01-07 від 26.12.2007р., шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (04050, м. Київ, вулиця Артема, 60; ) за ціною, визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності на зазначене майно, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Ухвалою від 23.12.2014р. за поданими матеріалами порушено провадження № 24/207/14, розгляд справи № 908/6108/14 був призначений на 04.02.2015р.

Ухвалою від 10.03.2015р. в рамках господарського провадження у справі № 908/6108/14 судом призначена судова оціночна експертиза, експерту поставлене наступне запитання: - визначити вартість (ринкову вартість) нерухомого майна, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (69035, м. Запоріжжя, вулиця Сєдова, будинок 9, ) на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідченого 03.03.2008р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_6 за реєстровим номером 1520, зареєстрованого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.03.2008р., номер запису 652 в книзі 4, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18012700, реєстраційний номер 1258907, що розташоване за адресою: 69063, м. Запоріжжя, вулиця Кірова, 47 та складається з комплексу будівель та споруд: склад літера А, загальною площею 259,6 кв. м.; адміністративна будівля літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; вбиральня душ літера М, загальною площею 9,7 кв. м.

Проведення експертизи доручено ПП «Аналітичне бюро інновацій та консалтингу», розташованому за адресою: 01402, м. Київ, вулиця П. Лумумби, будинок 4/6, корпус «А», офіс 406, а/с 5.

02.07.2015р. від позивача надійшло письмове клопотання про поновлення провадження у справі, у звязку із закінченням проведення оцінки нерухомого майна.

Згідно висновку оцінювача, ринкова вартість нерухомого майна становить 1 459 000,00 грн.

Ухвалою від 02.07.2015р. провадження у справі поновлено з 05.08.2015р.

05.08.2015р. на підставі Розпорядження № 01-04/325/15 керівника апарату суду, вирішення господарської справи № 908/6108/14 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя Азізбекян Т.А, суддя Боєва О.С., суддя Ніколаєнкор.А.

Ухвалою від 05.08.2015р. матеріали справи № 908/6108/14 прийняті колегією суддів к провадженню, слухання господарської справи було призначено на 08.09.2015р.

З метою зясування фактичних обставин по справі та додаткового дослідження наданих сторонами документальних доказів, розгляд справи відкладався на 21.09.2015р. та 05.10.2015р.

В судовому засіданні 05.10.2015р. відповідачем заявлено письмове клопотання про призначення у справі № 908/6108/14 додаткової судової експертизи для встановлення вартості іпотечного майна для цілей набуття іпотекодержателем предмету іпотеки у власність.

Колегія суддів порадившись, прийняла рішення про залишення клопотання відповідача без задоволення.

Господарський суд розяснив представникам сторін права та обовязки, передбачені положеннями Господарського процесуального кодексу України.

Відводів складу суду не заявлено.

Представники сторін не наполягали на проведенні звукозапису судового процесу технічними засобами.

В судовому засіданні 05.10.2015р. судом у відповідності до положень статті 85 господарського процесуального кодексу України оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.26.12.2007р. між ВАТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» та Приватним підприємством «ВДВ Бізнес» (позичальник) було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 445-01-07, відповідно до умов якого, банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 900 000,00 грн., а позичальник зобовязався повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти, згідно графіку зниження ліміту з остаточним строком погашення 26.12.2009р. та сплатити за користування кредитними коштами проценти в розмірі 17 % річних (а за користування кредитними коштами з моменту, вказаного в п.п. «б», «в» п. 3.1 договору, сплатити у підвищеному розмірі». Відповідно до додаткової угоди № 1 від 21.04.2008р. було збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами до 18 % річних, а додатковою угодою № 2 від 04.07.2008р. процентну ставку було збільшено до 20 % річних за період з дати укладення додаткової угоди. Згідно пункту 1.4 договору, позичальник отримав кредитні кошти на поповнення оборотних коштів. Відповідно до пункту 2.4 договору, позичальник взяв на себе зобовязання повернути кредитні кошти банку в строк до 26.12.2009р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок, згідно графіку заниження ліміту. Протягом дії кредитного договору було видано 1 900 000,00 грн. кредиту, жодного погашення здійснено не було; за період з 26.12.2007р. по 04.12.2011р. було нараховано 1 847 805,39 грн. процентів за користування кредитними коштами, погашено процентів на суму 234 515,01 грн.; нараховано 7 600,00 грн. комісії з яких було погашено 3 800,00 грн. Крім того, у звязку з несвоєчасним виконанням зобовязань за кредитним договором на прострочені суми відповідно до статті 625 ЦК України було нараховано 263 150,00 грн. інфляційних втрат та 110 720,55 грн. 3 % річних на прострочену суму. За підрахунками позивача станом на 05.12.2011р. заборгованість за кредитним договором № 445-01-07 від 26.12.2007р. перед банком становить: - заборгованість за кредитом у розмірі 1 900 000,00 грн.; - заборгованість за процентами у розмірі 1 613 290,38 грн.; - заборгованість за комісією у розмірі 3 800,00 грн.; - сума непогашеної пені по процентам та по кредиту у розмірі 173 637,28 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та товариством з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» було укладено договір наступної іпотеки № 0413І/0308 від 07.03.2008р. відповідно до умов пункту 1 якого, відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Кірова,47 та складається з комплексу будівель та споруд: склад літера А, загальною площею 259,6 кв. м.; адміністративна будівля - літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; - вбиральня душ літера М, загальною площею 9, 7 кв. м. 23.08.2012р. банк звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до ТОВ «Катарина ЛТД» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена в порядку виконавчого провадження. Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.10.2012р. по справі № 5009/3242/12 позов було задоволено, на виконання рішення був виданий судовий наказ. На підставі виданого судового наказу постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.12.2013р. було відкрито виконавче провадження ВП № 41060663. В межах даного виконавчого провадження було здійснено оцінку іпотечного майна, яка згідно з повідомленням Державної виконавчої служби (лист № 7793-2/11 від 06.08.2014р.) склала 1 469 176,00 грн. При передачі стягнутого за рішенням суду нерухомого майна на торги виявлено, що земельна ділянка, на якій воно розташовано, не оформлена належним чином (що було підтверджено повідомленням Головного управління Держземагенства у Запорізькій області). У звязку з тим, що статтею 120 Земельного кодексу України та статтею 377 Цивільного кодексу України визначено, що розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у звязку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття право власності на ці обєкти, майно на торги не передано, а виконавче провадження було закрито у звязку з неможливістю реалізації нерухомого майна в межах відкритого виконавчого провадження (постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.11.2014р. ВП № 41060663). Позивач вказує, оскільки неможливо виконати рішення Господарського суду Запорізької області від 04.10.2012р. по справі № 5009/3242/12, а визнання права власності за позивачем на предмет іпотеки є фактично іншим предметом позову та базується на інших підставах, то така вимога є новим позовом. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач заперечує проти заявленого позову, зокрема вказуючи наступне. Згідно статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначено на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. На підтвердження вартості майна на яке позивач звертає стягнення шляхом набуття права власності останнім надана оцінка, що була здійснена в рамках виконавчого провадження з виконання рішення суду про звернення стягнення шляхом проведення прилюдних торгів для визначення початкової вартості, яка була здійснена не раніше 06.08.2014р. Оцінка майна, яка надана позивачем не відповідає закону за метою та строками її виконання, оскільки оцінка здійснена для визначення початкової вартості для публічних торгів майже півроку тому та суттєво відрізняється від оцінки майна для набуття права власності на сьогоднішній день. Використання неналежної оцінки порушує права відповідача в частині отримання відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа своїм процесуальним правом щодо направлення для участі в судових засіданнях повноважних представників та надання письмових аргументованих пояснень на позов, не скористалась.

Розглянувши матеріали справи № 908/6108/14 та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

26.12.2007р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (надалі банк) та Приватним підприємством «ВДВ Бізнес» (позичальник) був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 445-01-07, відповідно до предмету якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 900 000,00 грн., а позичальник зобовязується повернути одержані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно графіку зниження ліміту з остаточним терміном погашення до 26.12.2009р. та сплатити за користування кредитними коштами проценти в розмірі 17 % річних, а за користування кредитними коштами з моменту, зазначеному в п. п. «б», «в» п. 3.1 цього договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі.

Умовами розділу 2 договору передбачено, що видача кредитних коштів в рамках кредитної лінії здійснюється траншами в термін з 26.12.2007р. по 25.12.2009р. за письмовими заявками позичальника за погодженням банку, шляхом перерахування їх з позичкового на поточний рахунок позичальника, якщо інше не зазначено у письмовій заявці.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що позичальник зобовязується повернути кредитні кошти банку до 26.12.2009р. шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок згідно графіку зниження ліміту.

Розділом 3 договору передбачено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту по процентним ставкам: - 17 % річних (в розмірі, зазначеному в п.1.1 цього договору); - у випадку порушення позичальником термінів погашення, згідно графіку - 25,5 % річних від суми невиконаного своєчасно зобовязання по кредиту згідно графіку, за період з моменту непогашення суми кредиту (частини кредиту) та до дня фактичного погашення позичкової (основної) заборгованості; - 25,5% річних за період з 26.12.2009р. до дня фактичного погашення позичкової (основної) заборгованості.

За умовами розділу 5 договору, забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є іпотека комплексу будівель і споруд промислової бази (нерухоме майно літера А, літера М, літера Н-2), що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Кірова, 47, яка належить ПП «ВДВ Бізнес» на праві власності, погодженою заставною вартістю 2 809 546,00 грн.

Із змісту договору про відновлювальну кредитну лінію № 445-01-07 від 26.12.2007р. слідує, що договір підписаний уповноваженими представниками банку та позичальника, і скріплений відтисками печаток банківської установи та підприємства.

Сторонами за договором підписувались додаткові угоди, а саме: - № 1 від 21.04.2008р. з питання підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами (пункт 1.1 договору) та зміни розміру річних за користування кредитними коштами (пункт 3.1 договору); - додаткова угода № 2 від 04.07.2008р. з питання підвищення розміру процентів за користування кредитними коштами (пункт 1.1 договору) та зміни розміру річних за користування кредитними коштами (пункт 3.1 договору).

07.03.2008р. між Відкритим акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (надалі іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (надалі іпотекодавець), підписаний договір наступної іпотеки № 0413І/0308,за умовами якого іпотекодавець передає в наступну іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно: комплекс будівель та споруд, розташований за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Кірова, будинок 47: - А- склад (цегла), 259,6 кв. м.; - Н-2 адміністративна будівля (цегла), 231,9 кв. м.; - М- вбиральня душ (цегла), 9,7 кв. м.

Пунктом 2 договору передбачено, що зазначене майно передається в наступну іпотеку, як забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за договором про відновлювальну кредитну лінію № 445-01-07 від 26.12.2007р. на суму 1 900 000,00 грн., укладеним з приватним підприємством «ВДВ Бізнес» (боржник), строком до 26.12.2009р.

Узгоджена сторонами вартість предмету наступної іпотеки становить 2 809 546,00 грн.

Предмет наступної іпотеки належить іпотекодавцю на підставі: договору купівлі продажу нерухомого майна, посвідченого 03.03.2008р. приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 1520, зареєстрованого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» 06.03.2008р., номер запису 652 в книзі 4, що підтверджується витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 18012700, реєстраційний номер 1258907. За даними Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18012853 від 06.03.2008р., реєстраційний № запису 652 в книзі 4, виданого Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», балансова вартість обєктів нерухомого майна становить 1 001 610,90 грн. Згідно звіту акредитованого «С.В.А. Консалтинг» станом на 27.09.2007р. ринкова вартість предмету наступної іпотеки складає 3 511 933,00 грн.

Із змісту договору наступної іпотеки № 0413І/0308 від 07.03.2008р. слідує, що договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток банку і товариства.

З матеріалів справи слідує, що Господарським судом Запорізької області у справі № 5009/3242/12, за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «ВДВ Бізнес», м. Запоріжжя, про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Кірова,47 та складається з комплексу будівель і споруд: - склад літера А, загальною площею 259,6 кв.м.; - адміністративна будівля літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; - вбиральня душ літера М, загальною площею 9,7 кв. м., оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги задоволені, вирішено: звернути стягнення на предмет іпотеки нерухомого майна (згідно договору наступної іпотеки № 0413І/0308 від 07.03.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 1665), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД», що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Кірова,47 та складається з комплексу будівель і споруд: - склад літера А, загальною площею 259,6 кв. м.; адміністративна будівля літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; вбиральня душ літера М, загальною площею 9,7 кв. м., в межах стягнення заборгованості за кредитом 1 900 000,00 грн., заборгованості за процентами - 1 613 290,38 грн., комісії - 3800,00 грн., пені - 173 637, 28 грн., інфляційних витрат - 263 150, 00 грн.,3 % річних 110 720,55 грн., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, що буде визначена в порядку виконавчого провадження.

Рішення набуло законної сили.

Постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області ВП № 41060663 від 05.11.2014р. постановлено повернути виконавчий документ стягувачу, оскільки земельна ділянка, що розташована під обєктом нерухомості не оформлена належним чином.

Оцінивши надані сторонами документальні докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

У відповідності до положень статті 11 Цивільного кодекс у України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: - договори та інші право чини.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до вимог статей 526, 527 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

За визначенням частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Божник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором, на підставі ч. 3 ст. 198 ГК України.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Положеннями Законів України «Про заставу», «Про іпотеку» передбачено, що кредитор (іпотекодержатель, заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (іпотекодавець, заставодавець) забезпеченого заставою (іпотекою) зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Іпотека це вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Згідно статті 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

У відповідності до положень статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 8.4.3 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобовязань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Пунктом 8.4.15 іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет наступної іпотеки.

Згідно положень пункту 10 іпотечного договору звернення стягнення на заставлене майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або за виконавчим написом нотаріуса, або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.

Враховуючи те, що термін повернення кредиту в повному обсязі був визнаний позивачем таким, що настав, а заборгованість за кредитним договором у встановлений строк не була сплачена, позивач отримав право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу Приватного підприємства «ВДВ Бізнес» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» надсилались листи № 5458 від 06.11.2008р. та № 6178 від 02.12.2008р., з вимогою сплатити борг.

Вказані листи були залишені Товариством з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» та Приватним підприємством «ВДВ Бізнес», без відповіді та задоволення.

Таким чином, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» не виконує покладені на нього зобовязання за договором наступної іпотеки № 0413І/0308 від 07.03.2008р., позивач правомірно звернувся з позовними вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обовязки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Заявлені позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та документально підтвердженими.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» в особі Філії «Запорізьке регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (69037, м. Запоріжжя, вулиця 40 років Радянської України,39, р/р 0980 в Філії «Запорізьке РУ» АТ «Банк «ОСОБА_1 та Кредит»,МФО 313731 ) на предмет іпотеки нерухоме майно, що розташоване за адресою: Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Кірова, 47 та складається з комплексу будівель та споруд: склад літера А, загальною площею 259,6 кв. м.; адміністративна будівля літера Н-2, загальною площею 231,9 кв. м.; вбиральня душ літера М, загальною площею 9,7 кв. м., що належить товариству з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Сєдова, 9, ) та передане в іпотеку згідно договору про наступну іпотеку № 0413І/0308 від 07.03.2008р., в рахунок погашення боргу за кредитним договором № 445-01-07 від 26.12.2007р., шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (04050, м. Київ, вулиця Артема, 60; ) за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Катарина ЛТД» (69035, Запорізька область, м. Запоріжжя, вулиця Сєдова, 9; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_1 та Кредит» (04050, м. Київ, вулиця Артема, 60; ) суму судового збору у розмірі 29 383 (Двадцять девять тисяч триста вісімдесят три) грн. 52 коп.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Головуючий Т.А. Азізбекян

Судді О.С. Боєва

ОСОБА_3

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписано 07.10.2015р.