ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р.Справа № 922/5199/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСК "Енергобуд", м. Харків 3-я особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна фінансова інспекція в Харківській області, м. Харків
про стягнення 4635985,40 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № 01-42юр/3219 від 30.04.2015 р.

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № 142 від 22.09.2015 р.

ОСОБА_3 за довіреністю № 149 від 29.09.2015 р.

3-ї особи на стороні відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСК "Енергобуд" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 4589357,00 грн. безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на завищення відповідачем витрат за договором про закупівлю робіт за державні кошти № 1/10/06 від 10.06.2011 р., який був укладений між сторонами.

В процесі розгляду справи судом була прийнята до розгляду заява позивача про збільшення розміру позовних вимог у зв'язку з чим справа розглядається з урахуванням цієї заяви. Отже, згідно позову позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 4635985,40 грн.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 29.09.2015 р. за вх. № 39043, надав відзив на позовну заяву з додатком, який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю. При цьому відповідач вказував, що фактично зміст позовної заяви ґрунтується на акті ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2012 р. по 31.03.2015 р., складеному Державною фінансовою інспекцією в Харківській області, відповідно до якої позивачу направлено вимогу про усунення виявлених ревізією порушень. Між тим, позивачем не доведено порушення відповідачем господарських зобов'язань за вказаним договором і виникнення внаслідок цього відповідного обов'язку щодо повернення коштів, заявлених до стягнення. Також, у відзиві відповідач вказував, що в матеріалах справи відсутні докази наявності будь-яких зауважень чи заперечень з боку позивача щодо обсягів, якості та вартості виконаних відповідачем робіт за договором, а висновки зроблені в акті не відповідають фактичним обставинам виконання умов договору, а відтак не свідчать про наявність підстав для задоволення даного позову.

Представник 3-ї особи на стороні відповідача, через канцелярію господарського суду 01.10.2015 р. за вх. № 39458, надав письмові пояснення, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них представник 3-ї особи на стороні відповідача просив суд позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Представники сторін до початку судового засідання призначеного на 07.10.2015 р. о 12:30, через канцелярію господарського суду 07.10.2015 р. за вх. № 40574, надали заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яка судом була задоволена.

Представник 3-ї особи на стороні відповідача в призначене судове засідання не з'явився.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 01.10.2015 р. за вх. № 39526, на виконання ухвали суду від 01.10.2015 р. надав документи згідно супровідного листа, які судом долучені до матеріалів справи.

Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

10.06.2011 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПСК "Енергобуд" (підрядник) був укладений договір про закупівлю робіт за державні кошти № 1/10/06 (надалі - договір), за яким підрядник зобов'язується протягом 2011-2012 років виконати роботи на "Підстанції 35/6 "Буди" у Харківському районі Харківської області. Переведення на напругу 110/35/10 кВ із реконструкцією виробничої будівлі", а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

26.11.2012 р. між замовником та підрядником була укладена додаткова угода № 1 до вказаного договору, відповідно до умов якої п. 5.1. договору викладено у такій редакції: "Строк (термін) виконання робіт, згідно календарного плану (графіку) виконання робіт. Початок виконання робіт 10 днів з дати отримання авансу за договором". Пункт 10.1. договору викладено у наступній редакції: "Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013 р."

Відповідно до п. 3.1, 3.3, 3.4 договору ціна договору розроблена згідно з ДБН Д. 1.1-1-2000, на підставі проектно-кошторисної документації та визначається узгодженим сторонами протоколом погодження договірної ціни (додаток 1), є динамічною і може уточнюватися відповідно до ДБН Д.1.1-1-2000, а також у випадках, визначених договором підряду. Ціна договору підряду складає 42001909,60 грн.

Відповідно до п. 4.1. договору підряду замовник сплачує підряднику аванс у розмірі 50 % на виконання робіт, придбання (постачання) необхідних для виконання робіт матеріалів, виробів.

Відповідно до п. 4.3. договору оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5-ти банківських днів після підписання кожного проміжного акта (форма КБ-2В) з частковим зарахуванням авансу по кожному акту в розмірі 50 % від вартості виконаних робіт. Оплата за отримане обладнання здійснюється протягом 5-ти банківських днів після підписання відповідних документів з частковим зарахуванням авансу в розмірі 50 %.

Згідно позову позивач вказує, що загалом відповідно до актів виконаних робіт та видаткових накладних на передане підрядником замовнику обладнання ціна виконання договору складала 38701124,41 грн. Вказана сума коштів була перерахована замовником підряднику поетапними платежами за період з 10.01.2012 р. - 30.12.2013 р. у повному обсязі.

У період 30.03.2015 р. - 26.06.2015 р. Державною фінансовою інспекцією у Харківській області була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності Акціонерної компанії "Харківобленерго" за період з 01.01.2012 по 31.03.2015, що підтверджується актом планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності АК "Харківобленерго" за період 01.01.2012 р. - 31.03.2015 р. № 05-11/4 від 06.07.2015 р.

Перевіркою за наданими актами форми КБ-2в за 2012, 2013 роки правильності та обґрунтованості застосування ресурсних елементних кошторисних норм ДФІ встановлено такі порушення, а саме:

1) по акту виконаних робіт КБ-2в № 1/1-07-12 за липень 2012 року на суму 598881,60 грн. з ПДВ (виконавець субпідрядник ТОВ "Енергобудналадка") встановлено, що завищення вартості робіт складає 10489,00 грн. з ПДВ, що підтверджується, зокрема, і довідкою про перерахунок завищення вартості робіт за рахунок неправильно застосованих кошторисних норм генпідрядником ТОВ "ПСК Енергобуд" при виконанні ремонтно-будівельних робіт на об'єктах АК "Харківобленерго";

2) по актах виконаних робіт КБ-2в № 1/1-07-12 за липень 2012 року на суму 598 881,60 грн. з ПДВ та № 2 за серпень 2012 року на суму 415 293.60 грн. з ПДВ (виконавець субпідрядник ТОВ "Енергобудналадка") підрядник до прямих витрат включає обсяг робіт за кошторисною нормою Е1-166-1 "Навантаження вручну ґрунту" та обсяг робіт по перевезенню зазначеного ґрунту на відстань до 3-х км за кошторисною нормою С311-3 "Перевезення ґрунту на відстань 3-х км", складом робіт за якою поряд з іншим передбачено навантаження ґрунту. Тобто навантаження однієї маси ґрунту враховано підрядником у прямих витратах двічі. Виходячи з зазначеного, обсяг робіт за кошторисною нормою С311-3 врахований в прямих витратах вищезазначених актів необґрунтовано, що призвело до завищення вартості робіт на суму 1337,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком № 19 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

3) вибірковою документальною перевіркою актів виконаних робіт, наведених у додатку 1 до довідки ДФІ, встановлено завищення обсягів робіт, що призвело до порушення п. 3.3.10.1. ДБН Д. 1.1-1-2000 та завищення вартості робіт, а саме: по акту виконаних робіт КБ-2в № 7 за грудень 2012 року на суму 862 714,80 грн. з ПДВ за рахунок завищення обсягів робіт по розробці ґрунту. Так завищення обсягів та вартості виконаних робіт складає 55 332,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 19 до Акта від 06.07.2015 №05-11/4);

4) по акту виконаних робіт КБ-2в № 6 за грудень 2012 року на суму 459 070,80 грн. з ПДВ ревізією встановлено завищення обсягів робіт по установці металопластикових вікон на 5,68 м2. Тобто обсяг робіт, включений до прямих витрат акта по установці вікон, не відповідає площі вікон, що включені до прямих витрат та ресурсної відомості по акту, що призвело до завищення вартості робіт на суму 439,00 грн. з ПДВ (довідкою ДФІ, яка є додатком 21 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

5) по акту виконаних робіт КБ-2в № 7 за грудень 2012 року на суму 862714,80 грн. з ПДВ підрядником до прямих витрат включений обсяг робіт по прокладанню труби по металоконструкціям у кількості 10,8 м п. за кошторисною нормою М8-407-16. Однак, при цьому підрядником до відомості ресурсів включена металева труба лише в кількості 3,6 м п. Тобто виконання обсягів робіт з прокладання труби на 7,2 м п. документально не підтверджується, що призвело до завищення вартості робіт на суму 1033,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 21 до Акта від 06.07.2015 №05-11/4);

6) по актах виконаних робіт КБ-2в № 1/1- 07-12 за липень 2012 року на суму 598 881,60 грн. з ПДВ, № 4 за листопад 2012 року на суму 1 255 803,53 грн. з ПДВ підрядником до прямих витрат включено обсяг робіт по монтажу ригелів РФ -1,5 в кількості 42,43 куб.м по кошторисній нормі ЕЗЗ-28-10 "Установка збірних залізобетонних ригелів масою до 0,2 т" зі списанням самих ригелів РФ-1,5 у кількості 5 шт. Об'єм одного ригеля РФ-1,5 складає 0,08 куб.м. Тобто підрядником виконано монтаж 0,4 куб.м ригеля. Зазначене призвело до завищення вартості робіт на суму 169 511,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 21 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

7) розрахунок вартості пусконалагоджувальних робіт виконано без застосування знижувального коефіцієнту 0,8, що є порушенням п. 5 додатка 1 ДБН Д1.1-1-2000 та призвело до завищення вартості робіт на суму 37 488,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 22 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

8) вибірковою перевіркою списання будівельних матеріалів по Договору підряду встановлено порушення п. 3.1.10.7 ДБН Д 1.1-1-2000, п. 2.2. "Вказівок по застосуванню ресурсних елементних кошторисних норм на будівельні роботи" ДБН Д. 1.1-2-99, яке призвело до завищення списання та вартості робіт на загальну суму 3720,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 23 до Акта від 06.07.2015 №05-11/4);

9) в акті виконаних робіт КБ-2в № 4 за листопад 2012 року на суму 1255 803,53 грн. з ПДВ підрядником до прямих витрат включений обсяг робіт по прокладанню кабелю в кількості 31 м п. При цьому для виконання зазначених обсягів робіт до прямих витрат і ресурсної відомості включено кабель в загальній кількості 280 м на суму 7954,00 грн. з ПДВ, що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 7158,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 24 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

10) до акту виконаних робіт КБ-2в генпідряду ТОВ "ПСК Енергобуд" № 7 за грудень 2012 року на суму 862714,80 грн. з ПДВ включені обсяги робіт, частина яких виконувались субпідрядником ТОВ "Луч", а саме: обсяги робіт з монтажу трансформатора. Тобто за одні і ті ж роботи було взято подвійну оплату, що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 65 209,00 грн. з ПДВ (довідка ДФІ, яка є додатком 10 до Акта зустрічної звірки, який у своє чергу є додатком Акта від 06.07.2015 № 05-11/4);

11) при перевірці ДФІ відповідності списання та вартості будівельних матеріалів по об'єкту "Підстанція 35/6 "Буди" у Харківському районі Харківської області. Переведення на напругу 110/35/10 кВ із реконструкцією виробничої будівлі" з реконструкцією виробничої будівлі, що включені до актів виконаних робіт форми КБ-2в ТОВ "ПСК Енергобуд" з даними бухгалтерського обліку генпідрядника - ТОВ "ПСК Енергобуд" встановлено завищення фактичної вартості трансформатора на суму 4237641, 00 грн. з ПДВ, що призвело до порушення п. 3.1.13.1 ДБН Д1.1-1-2000 "Правил визначення вартості будівництва";

12) співставленням, в економічному обґрунтуванні, вартості робіт, відповідно до кошторисних норм з урахуванням маш/год нормативної роботи механізмів з вартістю робіт, включених до актів виконаних робіт із маш/год роботи замінених механізмів, встановлено завищення вартості робіт за договором про закупівлю робіт за державні кошти на загальну суму 46628,00 грн. з ПДВ (довідка про перерахунок завищення вартості робіт за рахунок економічно необґрунтованої заміни кранів генпідрядником ТОВ "ПСК Енергобуд" при виконанні ремонтно-будівельних робіт на об'єктах АК "Харківобленерго", яка є додатком 25 до Акта від 06.07.2015 № 05-11/4).

Таким чином, позивач зазначав, що ревізією встановлено завищення обсягів та вартості робіт, виконаних підрядною організацією ТОВ "ПСК Енергобуд" на загальну суму 4635985,40 грн. з ПДВ.

Державною фінансовою інспекцією на адресу компанії була направлена вимога щодо усунення порушень законодавства від 10.08.2015 р. № 05-25/6002.

Відповідачем в підтвердження свої позиції були надані до суду:

- копія договору поставки №ТР/25/04 від 24.04.2012р., укладеного між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ «Луч» з документами до нього;

- копія листа ПАТ «Запорожтрансформатор» від 06.05.2011 р.;

- копія листа ТОВ «УЦЕ» від 12.03.2012 р.;

- копія договору перевезення №Тр-21/08 від 21.08.2012р., укладеного між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ "Луч" з документами до нього;

- копія договору підряду №Тр-10/09 від 10.09.2012р., укладеного між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ «Луч» з документами до нього;

- копія договору підряду, між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ «Енергобудналадка» № 28/03-12 від 28.03.2012р. з документами до нього;

- копія договору виконання електромонтажних робіт №21/03-12П від 21.03.2012р., укладеного між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ «Спецподряд Сервіс» з документами до нього;

- копія договору виконання електромонтажних робіт №05/11-12 від 05.11.2012р., укладеного між ТОВ «ПСК Енергобуд» та ТОВ «Капіталбуд Сервіс» з документами до нього.

Крім того, позивачем були надані до суду:

- копія декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 27.12.2012 р. № ХК 6;

- копія декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 11.01.2014 р. № ХК 63;

- копія акта робочої комісії;

- копія висновків експертного дослідження від 29.09.2014 р. № 9/1;

- копія висновків експертного дослідження від 10.07.2014 р. № 10/1;

- копія листа від 23.11.2011 р. № 1/114-4176;

- довідка товарної біржі від 22.04.2015 р. № 19;

- копія кабельного журналу по ПС 35/6 кв "Буди".

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

При цьому, слід зазначити, що факт виявлення ревізією суб'єкта господарювання порушень, допущенних під час виконання робіт за договором, не впливає на умови спірних договірних відносин і не може змінювати їх.

Згідно пункту 3 статті 3 Цивільного кодексу України однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України (свобода договору) встановлено наступне: відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

До загальних принципів господарювання відноситься свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини ( стаття 6 Господарського кодексу України).

Відповідно до приписів статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором (ч. 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України).

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме:

- протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання;

- наявність збитків;

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб;

- вина боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Так, виявлені за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності позивача порушення можуть бути підставою для притягнення до відповідальності відповідних посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Водночас, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки, як на підставу для задоволення позовних вимог, є безпідставними, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору.

При цьому суд зазначає, що даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 18.08.2015 р. у справі № 908/360/15-г.

Крім того, положеннями підпункту 4 пункту 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України (затверджено Указом Президента України від 23.04.2011 р. № 499/2011) врегульовано вжиття Держфінінспекцією відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

За своєю природою акт (довідка, вимога та інше) Державної фінансової інспекції є актом ненормативного характеру індивідуальним актом, який породжує права і обовязки тільки у того суб'єкта, якому вони адресовані, а саме, у позивача та відповідно не породжує для відповідача ніяких обовязків.

З огляду на вищевикладене господарський суд дійшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст. 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 22, 525, 526, 611, 614, 623, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_4