ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа № 925/1144/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю прокурора: Куліш А.А.

та представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

від третьої особи не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу за позовом Золотоніського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації, м. Золотоноша, Черкаська область, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Черкаси,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Вознесенська сільська рада Золотоніського району, с. Вознесенське, Золотоніський район, Черкаська область,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Золотоніським міжрайонним прокурором в інтересах держави в особі Золотоніської районної державної адміністрації заявлено позов про стягнення з фізичної особи-підприємця підприємця ОСОБА_1 11654,46 грн. боргу, 3399,55 грн. пені, 256,41 3% річних та 5525,65 грн. втрат в наслідок інфляції за невиконання грошових зобовязань на підставі договору оренди землі державної власності від 10.09.2010, який зареєстрований 26.11.2010 за №16.

Предметом спору є стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою державної власності (землі запасу) площею 0,1100 га, яка розташована в с. Вознесенське Золотоніського району Черкаської області, а також стягнення господарських санкцій за невиконання грошових зобовязань орендарем.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених в позовній заяві.

Представник позивача в судове засідання 07.10.2015 не зявився, до початку розляду справи подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його представник в судове засідання повторно не зявився, про причин незявлення суд не повідомив. Вимоги суду викладені в ухвалах від 13.07.2015 і від 05.08.2015 відповідач повністю не виконав.

Установою поштового звязку УДППЗ «Укрпошта» ухвали від 13.07.2015 та від 05.08.2015 повернуті до суду з довідкою ф.20 про те, що поштова кореспонденція відповідачу не вручена за закінченням терміну зберігання.

ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб (далі - ЄДР) вбачається, що місцезнаходження відповідача: 18000, АДРЕСА_1.

Копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами та ухвали суду від 13.07.2015 та від 05.08.2015 надсилалися відповідачу за адресою, вказаною в ЄДР та у позовній заяві: 18000, АДРЕСА_1.

За приписами п.3.1; 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

За змістом ст.64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача прог час і місце розгляду справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився.

04.08.2015 від третьої особи до суду надійшло письмове пояснення, в якому зазначено, що Вознесенська сільська рада Золотоніського району позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без представника сільської ради.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку визначеному ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази, в т.ч. технічну документацію із землеустрою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2010 між Золотоніською районною державною адміністрацією та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано 26.11.2010 за № 16 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для комерційного використання (під об'єктом незавершеного будівництва АЗС) в адміністративних межах Вознесенської сільської ради за межами населеного пункту, загальною площею 0,11 га забудованих земель. (а.с.17-20).

На підставі п. 7 Договір оренди укладено строком на 49 років - до 31.12.2048.

Передача земельної ділянки орендарю (відповідачу) підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 27.11.2010 (а.с.22).

П.8 Договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі і складає 7 174,2 грн. в рік.

П.9 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації визначених законодавством.

Згідно п. 10 Договору орендна плата вноситься орендарем щомісячними рівними частинами до 15 числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Вознесенської сільської ради (а.с.7 на звороті).

Ст. 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Ст. 13 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

З інформації Золотоніської ОДПІ від 28.04.2015 №4476/23-13-17-015 вбачається, що ФОП ОСОБА_1 декларації з плати за землю за 2014-2015 роки за Договором не подавав та орендну плату за 2014 -2015 роки не сплачував (а.с.25).

За приписами ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Ст. 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Чинним законодавством (ст.21 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.96, 206 Земельного кодексу України, ст.288 Податкового кодексу України) передбачено, що використання землі в Україні є платним і землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Пунктом 10 вищезазначеного Договору оренди також передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату.

Ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. При цьому органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, зобовязані до 1 лютого надавати органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган державної податкової служби про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Зобовязання у відповідності з ст. 526 Цивільного Кодексу України та ст. 193 Господарського Кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами статті 629 ЦК України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Станом на 08.07.2015 заборгованість відповідача з орендної плати по Договору становить - 11 654,46 грн.:

- за 12 місяців 2014 р. в сумі 7 174,20 грн. (по 597,85 грн. щомісячно);

- за 6 місяців 2015 р. в сумі 4 480,26 грн.(по 746,71 грн. щомісячно з урахуванням вимог п. 9 Договору, п. 289.2 ст. 289 ПК України та коефіцієнту індексації станом на 01.01.2015, який становить 1,249).

За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 530 ЦК якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доказів здійснення розрахунків відповідач суду не надав.

Розмір втрат внаслідок інфляції за період з 15.01.2014 по 08.07.2015 становить 5 525,65 грн. (втрати від інфляції = сума заборгованості за конкретний місяць * інфляцію за конкретний період прострочення - суму заборгованості за місяць).

Розмір 3% річних від простроченої суми становить 256,41 грн. (3% річних від простроченої суми = сума заборгованості за конкретний місяць * 0,03 / 365 * кількість днів прострочення зобов'язання за конкретний період).

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. З ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

П.12 Договору сторони передбачили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором (до 15 числа кожного місяця п.10 Договору), справляється пеня у розмірі 0,2% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відтак, пеня 0,2 % від несплаченої суми за кожен день прострочення обрахована за останні 6 місяців 2015 року за період з 15.01.2015 по 08.07.2015 становить 3 399,55 грн. (сума боргу * 0,002 * на кількість днів прострочення).

Будь-яких заперечень проти заявлених вимог відповідач до суду не подав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повного задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 11654,46 грн. боргу, 3399,55 грн. пені, 256,41 3% річних та 5525,65 грн. втрат в наслідок інфляції за невиконання грошових зобовязань по договору оренди землі державної власності від 10.09.2010, який зареєстрований 26.11.2010 за №16.

На час звернення до суду прокурор був звільнений від оплати судового збору. Відтак, із відповідача на користь бюджету необхідно стягнути 1827 грн. судового збору.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 11654,46 грн. боргу, 3399,55 грн. пені, 256,41 3% річних та 5525,65 грн. втрат в наслідок інфляції з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (свідоцтво 3000769, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 18000, АДРЕСА_2) на рахунок Вознесенської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 0136, ККД 18010900, код банку 36774284, МФО 854018 ГУДКСУ в Черкаській області.

Стягнути 1827 грн. судового збору з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (свідоцтво 3000769, ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 18000, АДРЕСА_2) із зарахуванням до Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному ГПК України після складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 12.10.2015.

СУДДЯ В.В.Єфіменко