ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015 року Справа № 904/4494/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач)

суддів: Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 07.05.2015р.;

представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі №904/4494/15

за позовом Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року Криворізька територіальна профспілкова організація Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ (далі ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії) про зобовязання ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії перерахувати на поточний рахунок Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України грошові кошти в розмірі 130 000, 00 грн.; стягнення з ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії на користь Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України 3 500, 00 грн. витрат на адвокатські послуги та 1 218, 00 грн. судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. по справі №904/4494/15 (суддя Мартинюк С.В.) позов задоволено.

Рішення господарського суду мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського вкладу Класичний плюс №137 від 19.11.2012р.

Не погодившись з рішенням суду ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. по справі №904/4494/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Криворізької територіальної профспілкової організації Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України до ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії про зобовязання вчинити дії відмовити повністю.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що представник відповідача не був присутній при розгляді справи в господарському суді через зайнятість у інших судових процесах, участь у яких є обовязковою для відповідача; наведені відповідачем у відзиві на позов доводи не були взяті до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення; позивачем не було надано документів, що підтверджують перебування грошових коштів у розмірі 130 000, 00 грн. на депозитному рахунку позивача станом на момент звернення до суду з позовом; відповідач знаходиться під впливом обєктивно обумовлених негативних макроекономічних факторів, які необхідно враховувати з метою всебічного повного дослідження обставин справи; позивач порушив умови застосування заходів досудового врегулювання спору та не мав законних підстав звертатись з позовом до суду.

В відзиві на апеляційну скаргу Криворізька територіальна профспілкова організація Професійна спілка залізничників і транспортних будівельників України просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. по справі №904/4494/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії повідомлене належним чином (а.с.148-149).

За положеннями ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, тому справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищенаведене та факт належного сповіщення сторін про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

19.11.2012р. між ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії (банк) та Криворізькою територіальною профспілковою організацією (клієнт) укладений договір банківського вкладу Класичний плюс №137, за умовами якого клієнт надає банку суму грошових коштів, надалі вклад, у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї (п.1.1 договору).

За п. 1.2 договору, вклад складається з вкладних траншів, що розміщені клієнтом згідно з умовами цього договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених цим договором та додатками, укладеними в рамках цього договору і які є його невідємною частиною, надалі додатки.

Відповідно п. 1.4 договору, договір діє до 24.11.2013р.; внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору.

В п. 1.5 договору визначено, що для обліку вкладу банк відкриває клієнту вкладний рахунок №101 у Криворізькій філії АТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ, МФО 305835, (код ЄДРПОУ одержувача 13464132); перерахування вкладного траншу на вкладний рахунок здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок, що вказаний у відповідному додатку.

В п. 2.1 та п. 2.3 договору сторони погодили, що на суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невідємною частиною цього договору; нарахування процентів за вкладом проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладного траншу у банк, до дня, який передує його поверненню клієнту або списанню з рахунка клієнта, відповідно до строку вкладного траншу, що вказаний у відповідному Додатку.

При настанні терміну, вказаного в п. 1.4 договору, строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладання відповідного договору (п. 3.2 договору).

14.12.2012р. сторонами укладено додаткову угоду №137/1 до договору банківського вкладу Класичний плюс №137 від 19.11.2012р.. якою п. 1.4 договору викладено в наступній редакції: Цей договір діє до 06.02.2015р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору. Строк, на який розміщується кожний вкладний транш дорівнює 370 днів, починаючи з розміщення вкладного траншу. У випадку, якщо вкладний транш розміщується протягом 369-ти денного періоду, який передує даті закінчення дії цього договору (06.02.15р.), то датою закінчення строку розміщення такого вкладного траншу є 06.02.15р. (тобто дата закінчення дії цього договору).

19.12.2014р. між сторонами підписаний додаток №137-22 до договору, відповідно п. 1, п. 2 та п. 3 якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.12.2014р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5032 в Криворізькій філії АТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ на вкладний рахунок у банку №101 у розмірі 60 000, 00 грн. на строк до 15.06.2015р.; дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно п. 5.2 договору, можливе не раніше 19.02.2015р.

06.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду №137/1-1 до договору, якою п. 1.4 договору викладено в наступній редакції: Цей договір діє до 06.02.2017р. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору. Строк, на який розміщується кожний вкладний транш дорівнює 370 днів, починаючи з розміщення вкладного траншу. У випадку, якщо вкладний транш розміщується протягом 369-ти денного періоду, який передує даті закінчення дії цього договору (06.02.2017р.), то датою закінчення строку розміщення такого вкладного траншу є 06.02.2017р. (тобто дата закінчення дії цього договору).

19.02.2015р. сторонами укладено додаток №137-23 до договору, відповідно п. 1, п. 2 та п. 3 якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.02.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5034 в Криворізькій філії АТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ на вкладний рахунок у банку №5024 у розмірі 50 000, 00грн. на строк до 19.03.2015р.; дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно п. 5.2 договору, можливе не раніше 19.03.2015р.

19.03.2015р. сторонами укладено додаткову угоду №137-23/1 до договору, якою п. 3 додатку №137-23 від 19.02.2015р. викладено в наступній редакції: Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно п. 5.2 договору, можливе не раніше 19.04.2015р.

19.03.2015р. між сторонами підписаний додаток №137-24 до договору, відповідно п. 1, п. 2 та п. 3 якого для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 19.03.2015р. здійснює перерахування грошових коштів зі свого поточного рахунку через транзитний рахунок №5035 в Криворізькій філії АТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ на вкладний рахунок у банку №5025 у розмірі 20 000, 00грн. на строк до 19.04.2015р.; дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно п. 5.2 договору, можливе не раніше 19.04.2015р.

19.03.2015р. сторонами укладено додаткову угоду №137-22/2 до договору, якою п. 3 додатку №137-22 від 19.12.2014р. викладено в наступній редакції: Сторони дійшли згоди, що дострокове повернення з ініціативи клієнта суми вкладного траншу, відповідно п. 5.2 договору, можливе не раніше 19.04.2015р.

На виконання умов договору позивачем перераховано на вкладні рахунки відповідача 130 000, 00 грн. строком до 19.04.2015р., що підтверджується платіжними дорученнями №1450 від 19.12.2014р. на суму 60 000, 00 грн., №176 від 19.02.2015р. на суму 50 000, 00 грн. та №311 від 19.03.2015р. на суму 20 000, 00 грн.

Листами №272 від 09.04.2015р. та №313 від 06.05.2015р. позивач звертався до відповідача з вимогою про повернення суми вкладу у розмірі 130 000, 00 грн., які залишені без відповіді останнім.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 1059 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі; письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України регламентовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 3.1 договору визначено порядок повернення вкладу, а саме, при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 цього договору; повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів.

Відповідно п. 4.2 договору, після закінчення строків надання вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною цього договору, банк зобов'язаний повернути суму вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому договорі та у додатках до цього договору.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад); договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення; за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

За приписами ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Враховуючи, що строк повернення вкладних траншів відповідно до умов договору настав (19.04.2015р.), господарський суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Щодо посилання скаржника на те, що позивачем не було надано доказів перебування грошових коштів у розмірі 130 000, 00 грн. на депозитному рахунку станом на момент звернення до суду з позовом, то позивачем надані платіжні доручення №311 від 19.03.2015р., №176 від 19.02.2015р. та №1450 від 19.12.2014р. на загальну суму 130 000,00 грн. про внесення грошових коштів на депозитний рахунок відповідно до умов договору банківського вкладу №137 від 19.11.2012р., які до теперішнього часу відповідачем не повернуті на розрахунковий рахунок позивача всупереч умовам договору.

Щодо доводів скаржника про недотримання позивачем вимог досудового врегулювання спору, то Конституційний Суд України в Рішенні від 09 липня 2002р. №15-рп/2002 у справі №1-2/2002 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Кампус Коттон клаб щодо офіційного тлумачення положення ч. 2 ст. 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів) зазначив, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. При цьому Конституційний Суд України вказав, що встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Щодо доводів відповідача про стан банківської системи в умовах сьогодення, перебування відповідача під виливом об'єктивно обумовлених негативних макроекономічних факторів, то відповідно частин 1, 4, 5 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним; примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Статтею 177 Цивільного кодексу України до об`єктів цивільних прав віднесено речі, в тому числі, і гроші (грошові кошти). Частинами 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стосовно доводів скаржника про розгляд справи без участі представника ПАТ БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії слід зазначити, що:

- рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення свідчать про отримання відповідачем ухвал господарського суду про призначення справи до розгляду в судових засіданнях на 16.06.2015р., на 01.07.2015р. та на 20.07.2015р. (а.с.65, 66, 95-97);

- ухвалами господарського суду від 16.06.2015р. та від 01.07.2015р. розгляд справи відкладався господарським судом у звязку з неявкою представника відповідача;

- відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про час та місце проведення судових засідань, проте, не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Господарський суд першої інстанції на підставі умов договору №22/15АО про надання адвокатських послуг від 07.05.2015р. між адвокатським обєднанням Альфа Лекс (виконавець) та Криворізькою територіальною профспілковою організацією (замовник), платіжного доручення №468 від 07.05.2015р., ордеру №1356/000004 від 17.07.2015р., акта приймання-передачі наданих (виконаних) послуг (робіт) від 20.07.2015р., свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2655 від 17.09.12р. та посвідчення №2317 на імя ОСОБА_2, з урахуванням положень ст. 44 та ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, ст. 4 та ст. 12 Закону України Про адвокатуру обґрунтовано стягнув з відповідача 3 500, 00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження та спростовуються викладеними обставинами, тому їх слід залишити поза увагою.

Частиною 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, не передбачено можливості скасування (зміни) рішення суду першої інстанції у зв'язку із зміною обставин, що існували станом на день прийняття рішення місцевого господарського суду. Інше означало б можливість скасування апеляційною інстанцією рішення місцевого господарського суду за відсутності підстав для такого скасування, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ в особі Криворізької філії публічного акціонерного товариства БАНК ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ, м. Кривий Ріг Дніпропетровська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. по справі №904/4494/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А.Сизько

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складений 16.10.2015р.)