ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" жовтня 2015 р.Справа № 916/3344/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства "Виробниче об'єднання "Облпаливо"

до відповідача: Державного підприємства "Одеська залізниця"

про стягнення 9 751, 56грн.

Суддя О.В. Цісельський

Представники сторін:

від позивача: Тащі Л.Ю. (за довіреністю);

від відповідача: Шевченко Т.Ю. (за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ: Позивач, приватне акціонерне товариство "Виробниче об'єднання "Облпаливо" (надалі - ПрАТ "ВО "Облпаливо"), звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства "Одеська залізниця" (надалі - Одеська залізниця), в якій просить суд стягнути з останньої 9 751, 56 грн. суму збитків за нестачу вантажу, а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору № 1602-15 поставки вугільної продукції від 16.02.2015р., укладеному між ПрАТ "ВО "Облпаливо" та ТОВ "Вуглепостач транс", 23.04.15р. відправником - ТОВ "Верхаус" зі станції відправлення - Торез Донецької залізної дороги по залізничній накладній № 50988948 відвантажило на адресу ПрАТ "ВО "Облпаливо" вугілля марки AM (13-25) у вагоні № 67609313 у кількості 66120 кг.

Позивач також зазначає, що комерційним актом РА №007012/237/2 від 07.05.2015р. встановлено, що на підставі актів загальної форми ст. Нижнеднепровськ - Вузол №2639/Г від 07.05.2015р. проводилось комісійне переважування вагону №67609313. За документом значиться: вантаж "Антрацит марки АМ (13-25)" навал, навантаження нижче бортів, вантаж у вологому стані, вага брутто - не вказана, тара - 22 200 кг., нетто - 66 120 кг.

При комісійному переваженні вагону на справних 150 тн. вагонних електроннотензометричних вагах ст. Нижнеднепровськ - Вузол з'ясувалось: маса брутто - 83 350 кг., тара за документом - 22 200 кг., нетто - 61 150 кг, що менше ваги за документом на 4 970 кг. Навантаження нижче бортів на 30 - 40 см. За документом значиться - поверхність вантажу маркована вапном, а у дійсності маркування відсутнє. Маються заглиблення за ходом поїзда над 5 - 7 люками довжиною 3,0 - 3,5 м., на всю ширину вагону, глибиною - 0,4 - 0,6 м. У технічному стані вагон справний. Вагон без дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Течі вантажу немає. Недостатній вантаж у вагоні вміститися міг.

Однак, на склад одержувача ПрАТ "ВО "Облпаливо" зазначений вагон прийшов з ознаками недостачі, про що було складено комерційний акт РА № 007012/237/2 від 07.05.2015р. про недостачу у вагоні №67609313.

Таким чином позивач ставить до вини залізниці нестачу вантажу та просить суд стягнути з останньої збитки, розраховані, виходячи з вартості недоотриманого вантажу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.08.2015 року порушено провадження у справі № 916/3344/15 із призначенням її розгляду у засіданні суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.09.2015 року розгляд справи перенесено на іншу дату у зв'язку із необхідністю витребувати додаткові документи,

16.09.2015р. відповідачем подано відзив на позовну заяву (вх. № 22936/15), у якому він зазначає, що відповідно до записів у залізничній накладній № 50988948, комерційного акту РА №007012/237/2 від 07.05.2015р. навантаження вантажу проводилося на підприємстві вантажовідправника засобами і силами відправника вантажу, ним же була визначена маса вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці. Вагон прибув у справному стані з відсутніми ознаками втрати вантажу.

Окрім того, як зазначає відповідач, оскільки вагони із вантажем прибули у справному стані, на його думку, це вказує на те, що залізниця прийняла вантаж в такій масі та стані, у якому вони були передані до перевезення залізниці, а в силу ч.1. ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Також відповідач вважає, що всупереч приписам ст. 115 Статуту залізниць України, відповідно до якої вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, позивачем зазначені документи суду не надані. За таких обставин, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача при розгляді справи по суті просив задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№22936/15 від 16.09.2015р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

16.02.2015р. між ПрАТ "ВО "Облпаливо" (покупець) та ТОВ "Вуглепостач Транс" (постачальник) було укладено договір №1602-15 про поставку вугільної продукції, за умовами якого сторони домовились, що протягом його дії постачальник зобов'язується поставити вугільну продукцію (надалі по договору - продукція) в асортименті, об'ємі, погодженому сторонами у відповідних Специфікаціях, а покупець зобов'язується належним чином прийняти продукцію та своєчасно здійснити її оплату на умовах, передбачених договором, специфікації, підписані уповноваженими представниками сторін, є невід'ємною частиною договору.

Положення пункту 5.1. договору передбачають, що ціна на продукцію, що постачається по цьому договору, встановлюється в національній валюті України та приводиться у відповідних специфікаціях. Ціна визначається на умовах FCA - франко-перевізник згідно "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000р.

Відповідно до специфікації (додаток до договору поставки вугільної продукції № 1602-15 від 16.02.2014р.) від 22.04.2015р. одна тонна вугілля марки АМ (13-25 ) коштує 2679 грн. в тому числі ПДВ 20%.

Як свідчить накладна №50988948, відправником - ТОВ "Верхаус" зі станції відправлення - Торез Донецької залізної дороги на адресу ПрАТ "ВО "Облпаливо" було відвантажено вугілля марки АМ (13-25) у вагоні № 67609313 у кількості 66120 кг.

Як зазначено у п.26 залізничої накладної №50988948 засіб визначення ваги - на вагонних вагах (150т).

На станції Нижнеднепровськ Вузол Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА № 007012/237/2 від 07.05.2015р., де зафіксовано, що у вагоні № 67609313, який прибув зі станції відправлення - Торез Донецької залізниці, супроводжуваний накладною №50988948 від 23.04.2015р., навантаження нижче бортів на 30 - 40 см. На поверхні вантажу мається виїмка за ходом поїзда над 5,7 люками довжиною 3,0 - 3,5 м., по ширині вагону, глибиною 0,4 - 0,6 м. Просипання вантажу немає. По документу значиться - поверхність грузу маркована вапном, в дійсності маркування відсутнє. Вагон бездверний, розвантажувальні люки з обох сторін закриті. Зважування вагона здійснене на тензометричних статичних вагонних вагах (150т.) ст. Нижнеднепровськ - Вузол (15.10.14р.) при зважуванні виявилося брутто 83350 кг, тара з документа 22200 кг, нетто 61150 кг, що складає різницю ваги проти документа в сторону зменшення 4970 кг.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до приписів ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно п.п.1, 2, 3 ст.909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною 2 ст. 306 ГК України визначено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (ст. 129 Статуту залізниць України).

При цьому, відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (ч.ч.2, 3 ст. 308 ГК України).

Відповідно до п.1 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №542 від 20.08.2001р., у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т. ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку.

Кам'яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах. Вантажі, пойменовані та не пойменовані в додатку до цих Правил, можуть перевозитись у вагонах відкритого типу в разі застосування відправниками засобів пакування (м'які контейнери, спеціалізовані контейнери, ящики та інші засоби упаковки або тари, маса брутто яких більше 500 кг) або навалом/насипом з використанням вагонного вкладиша, якщо такий спосіб перевезення допускається стандартом або технічними умовами на продукцію.

Згідно ст. 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Аналогічні приписи містить і стаття 924 Цивільного кодексу України, згідно з якою перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частиною 3 ст.32 Статуту залізниць України визначено, що відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Положення п.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Придатність рухомого складу для перевезення вантажу в комерційному відношенні визначається: вагонів - відправником, якщо завантаження здійснюється його засобами, або залізницею, якщо завантаження здійснюється засобами залізниці; контейнерів, цистерн та бункерних напіввагонів - відправником (абз.5 ст.31 Статуту залізниць України).

Відповідно до ч.1 ст.110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У відповідності до ст.113 Статуту залізниць України за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Положеннями ст.114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення. Згідно зі статтею 115 Статуту, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення (п.а ст.111 Статуту залізниць України).

Отже, аналізуючи вищенаведене законодавство, дослідивши комерційний акт РА №007012/237/2 від 07.05.2015р., суд встановив, що мала місце нестача вантажу у загальній кількості 4290 кг, з огляду на те, що вагони були технічно справні, вантаж залізниця прийняла за результатами його завантаження вантажовідправником без жодних зауважень, положення п.а ст.111, ст.113 Статуту залізниць України, вказують на те, що відповідальність за нестачу вантажу у вагонах №676099313 має нести перевізник.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Розглянувши заперечення відповідача стосовно того, що завантаження вугілля проводилося засобами і силами відправника вантажу, ним же самостійно було визначено масу вантажу (вугілля) перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці. Вагон прибув у справному стані з відсутніми ознаками втрати вантажу. Ці обставини вказують на те, що залізниця прийняла вантаж масою, у стані, у якому він був переданий до перевезення, доставила і видала вантаж у схоронному стані. Відповідно до п. а) ст. 111 Статуту залізниць України, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу залізниця звільняється від відповідальності за втрату або нестачу вантажу.

Відповідно до ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Вартість вантажів, які належать громадянам і вартість яких не було оголошено під час відправлення, визначається за цінами, що діють у тому місці і на той час, де і коли здійснюється відшкодування збитків.

Враховуючи вищенаведене, зсилаючись на ст.115 Статуту залізниць України та відповідно до залізничної накладної №50988948 відправник вантажу є ТОВ "Верхаус".

При цьому, в матеріалах справи відсутня довідка ТОВ "Верхаус", яка підтверджує вартість вантажу.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Облпаливо" задоволенню судом не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд відмовляє товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче об'єднання "Облпаливо" у задоволені позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче об'єднання "Облпаливо"- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текс рішення складено 15 жовтня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський