КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2054/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Смолькіна О.П. довіреність № 04-09/1089 від 12.10.15р.

від відповідача: Овчарук Г.М. довіреність № б/н від 15.07.15р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Бучанської міської ради Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року

у справі № 911/2054/15 (суддя Лилак Т.Д.)

за позовом Бучанської міської ради Київської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РМ Логістик"

про стягнення упущеної вигоди у розмірі 17 014 644 грн. 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Бучанська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області з позовною заявою до ТОВ "РМ Логістик" про стягнення упущеної вигоди у розмірі 17 014 644 грн. 00 коп. (а.с.4-9).

Рішенням Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року у справі №911/2054/15 у позові відмовлено повністю (а.с.104-108).

10 вересня 2015 року Бучанською міською радою Київської області було подано апеляційну скаргу №0408/2635 від 10.09.15р., в якій вона просить скасувати рішення Господарського суду Київської області по справі №911/2054/15 від 27 серпня 2015 року та прийняти нове рішення яким позов Бучанської міської ради задовольнити повністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 вересня 2015 року апеляційну скаргу Бучанської міської ради, на рішення Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді Рудченко С.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18 серпня 2015 року було повернуто Бучанськії міськії раді апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду, на підставі п.п. 3 ч. 1, ст. 97 ГПК України.

01 жовтня 2015 року апеляційна скарга Бучанської міської ради надійшла до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Розпорядженнями секретаря судової палати від 01 жовтня 2015 року для розгляду апеляційної скарги Бучанської міської ради на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2054/15 від 27 серпня 2015 року було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді Агрикова О.В., МальченкоА.О.

Ухвалою від 01 жовтня 2015 року, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2054/15 від 27 серпня 2015 року прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13 жовтня 2015 року, у складі колегії суддів: головуючий суддя Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

Представник Бучанської міської ради Київської області в судовому засіданні 13 жовтня 2015 р. надав суду пояснення, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду Київської області по справі №911/2054/15 від 27 серпня 2015 року та прийняти нове рішення яким позов задовольнити повністю.

Представник ТОВ "РМ Логістик" в судовому засіданні 13 жовтня 2015 р. надав суду свої пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області по справі №911/2054/15 від 27 серпня 2015 року без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

07 травня 2014 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації «Будівництво виробничо-складських та офісних приміщень по вул. Максима Залізняка, 5 в м. Буча, Київської області, класифікатор 1252.8, 1220.9, ІІІ категорія складності» за №КС06 (а.с.13-15).

Відповідно до статті 40 Закону України від 17.02.2011, № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності»:

«1. Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

2. Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

3. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

4. До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва:

1) об'єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів;

2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення;

3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла;

4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках;

5) об'єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів;

6) об'єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об'єктів соціальної інфраструктури;

7) об'єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру;

8) об'єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів;

9) об'єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв'язку та дорожнього господарства (крім об'єктів дорожнього сервісу);

10) об'єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

5. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

6. Встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати:

1) 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для нежитлових будівель та споруд;

2) 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта - для житлових будинків.

7. Органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

8. Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками.

У разі зміни замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму коштів, сплачених попереднім замовником відповідно до укладеного ним договору про пайову участь.

9. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Істотними умовами договору є:

1) розмір пайової участі;

2) строк (графік) сплати пайової участі;

3) відповідальність сторін.

Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.»

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Буча сторонами укладений не був.

Декларація про готовність об'єкта до експлуатації була зареєстрована Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області 07.05.2014 р.

Проте позивач звернувся до відповідача з пропозицією щодо укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Буча 06.02.2015 р. листом №04-09/106, тобто після встановленого ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" строку ( а.с. 24).

Колегія суддів прийшла до висновку, що прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію договір про пайову участь між сторонами укладений не був; на момент звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти такий договір та на дату подачі даного позову об'єкт будівництва вже був прийнятий в експлуатацію. Тобто, позивачем пропущено строк, визначений наведеним законодавством України для укладення такого договору.

Отже укладання спірного договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста після введення об'єкта будівництва в експлуатацію не ґрунтується на вимогах закону.

Така ж правова позиція зазначена і в постановах Вищого господарського суду України від 31.07.2014р. у справі №909/17/14, від 02.07.2014р. у справі №909/1434/13, від 14.08.2014р. у справі №909/1227/13.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського Кодексу України: «Укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування».

Отже, укладання договору про пайову участь між органом місцевого самоврядування і замовником є обов'язковим на підставі Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тобто, підставою для виникнення у сторін спору прав та обов'язків є договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який в силу приписів ч. 9 ст. 40 Закону має бути укладений не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки до прийняття об'єкта в експлуатацію договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту між сторонами укладений не був, а граничний термін на його укладання (не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію) для укладення такого договору сплив, позовні вимоги в частині стягнення 17 014 644,00 грн. пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту задоволенню не підлягають.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги. Зокрема відсутній факт укладення договору та мотивований і документально обґрунтований розрахунок позовних вимог.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року у справі № 911/2054/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Бучанської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року у справі №911/2054/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Бучанської міської ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року у справі №911/2054/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 27 серпня 2015 року у справі №911/2054/15 залишити без змін.

3.Справу №911/2054/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко