ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"13" жовтня 2015 р. Справа № 911/5225/14

Суддя О.В. Конюх, розглянувши скаргу дочірнього підприємства ШРБУ №100 ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України від 11.09.2015р. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 09.07.2015р. ВП № 48079421 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти на окремому (для зарахування страхових коштів (лікарняні)) поточному рахунку № 0025 в ПАТ Укрінбанк в процесі примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2015р. у справі

за позовом приватного акціонерного товариства «Броварське шляхово-будівельне управління №50», м. Бровари,

до відповідача дочірнього підприємства «ШРБУ №100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», с. Демидів Вишгородського району,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Служба автомобільних доріг у Київській області, м. Київ,

про стягнення 15 682 390,04 грн.

за участю представників:

від стягувача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 01.04.2015р. №15;

від боржника: ОСОБА_2, уповноважена, довіреність від 31.12.2014р. №1;

від органу ДВС: ОСОБА_3, уповноважена, довіреність від 21.09.2015р. №20-22/261;

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Київської області від 14.01.2015р. затверджено мирову угоду від 30.12.2014р., укладену між приватним акціонерним товариством «Броварське шляхово-будівельне управління №50» та дочірнім підприємством «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», які є сторонами у справі №911/5225/14 та припинено провадження у справі №911/5225/14.

В межах виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2015р. у справі №911/5225/14 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову від 09.07.2015р. ВП№48079421 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках боржника, зокрема, на рахунку №0025 в ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142.

24.09.2015р. боржник - дочірнє підприємство «ШРБУ №100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернувся до господарського суду Київської області із скаргою від 23.09.2015р. на дії органу Державної виконавчої служби, в якій просить суд відновити встановлений законом десятиденний строк для оскарження дій органу Державної виконавчої служби та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України постанови від 09.07.2015р. ВП №48079421 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку №0025 в ПАТ «УкрІнБанк».

Скарга обґрунтована тим, що розрахунковий рахунок №0025 в ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, на який державним виконавцем накладено арешт, відкритий банком боржнику за договором від 03.02.2015р. окремого поточного рахунку для зарахування страхових коштів (лікарняні) та є рахунком зі спеціальним режимом використання виключно для зарахування коштів Фонду соціального страхування з наступною їх виплатою застрахованим особам. Таким чином, кошти, що містяться на такому рахунку, є цільовими, та не можуть бути спрямовані на будь-які інші цілі, в тому числі на погашення заборгованості підприємства-боржника за виконавчими документами.

Дослідивши скаргу від 23.09.2015р. дочірнє підприємство «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на дії органу ДВС щодо винесення постанови від 09.07.2015р. ВП №48079421 про арешт коштів боржника, суд ухвалою від 28.09.2015р. прийняв скаргу до розгляду та призначив розгляд скарги в судовому засіданні на 13.10.2015р.

Відповідно до частин першої, другої ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, та постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Встановлений у частині першій статті 1212 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним. Процесуальний строк - це встановлений законом або призначений судовим органом (суддею) та обчислюваний роками, місяцями або днями проміжок часу чи момент у часі, який визначається точною календарною датою чи вказівкою на подію, яка неминуче має настати, протягом якого чи до якого судовий орган (суддя) або інші учасники судового процесу вправі або зобов'язані вчинити певну процесуальну дію або сукупність таких дій.

Відповідно до ст. 50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад ст. 26, частина 4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1212 ГПК України), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами.

Скаржник твердить, що оскаржувана постанова державним виконавцем була направлена боржнику простим листом лише 04.09.2015р. і отримана 08.09.2015р., на підтвердження чого до скарги додано акт від 23.09.2015р. про отримання поштової кореспонденції, складений працівниками підприємства боржника, копія поштового конверту, в якому надійшла оскаржувана постанова, та засвідчений витяг з журналу реєстрації вхідної кореспонденції.

Дослідивши наведені докази, суд вважає поважними причини пропуску скаржником строку подання скарги на дії органу ДВС. Враховуючи те, що скаржник, отримавши постанову від 09.07.2015р. ВП№48079421 про арешт коштів боржника, вжив невідкладних заходів до подання відповідної скарги до суду, суд відновлює скаржнику строк для подання скарги на дії органу ДВС.

В судове засідання 13.10.2015р. зявились повноважні представники стягувача, боржника та органу ДВС, які надали усні пояснення по суті скарги.

Розглянувши скаргу дочірнього підприємства «ШРБУ №100» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» від 23.09.2015р. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 09.07.2015р. ВП № 48079421 про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на кошти на окремому (для зарахування страхових коштів (лікарняні)) поточному рахунку № 0025 в ПАТ Укрінбанк, в межах примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2015р. у справі №911/5225/14 господарський суд встановив наступне.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини пятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою від 09.07.2015р. ВП№48079421 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження №48079421 з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2015р. у справі №911/5225/14.

За приписами пункту 6 частини 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1-4 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації; стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються; на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт; арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна; постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003р. №492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003р. за №1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 55 Бюджетного кодексу України затверджено вичерпний перелік захищених видатків загального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом, 09.07.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження №48079421 з примусового виконання ухвали господарського суду Київської області від 14.01.2015р. у справі №911/52225/14 винесено постанову про арешт коштів боржника дочірнього підприємства «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України», що містяться на його рахунках, зокрема у публічному акціонерному товаристві «УкрІнБанк», МФО 300142.

З залученого до матеріалів скарги договору окремого поточного рахунку для зарахування страхових коштів (лікарняні), укладеного 03.02.2015р. між ПАТ «УкрІнБанк» (банк) та дочірнім підприємством «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України» (клієнт, боржник), вбачається, що банк відкрив боржнику окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів та зобовязався у порядку, встановленому відповідно до чинного законодавства, приймати і зараховувати на рахунок №0025 в національній валюті України страхові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта (боржника) про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Господарським судом, зокрема, з поданих скаржником виписок по рахунку №0025, відкритого у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, встановлено, що на вказаному рахунку у боржника обліковуються лише страхові грошові кошти (лікарняні) та є цільовими коштами із спеціальним режимом використання.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», згідно зі ст. 2 якого законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Статтею 34 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів.

Національний банк України листом від 14.12.2010р. №25-111/2972-22535 «Щодо відкриття страхувальниками-роботодавцями окремих поточних рахунків» надав роз'яснення порядку виконання положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відповідно якого банк відкриває страхувальнику-роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 «Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання» та окремий рахунок приватному нотаріусу або адвокату, який відповідно до Закону є роботодавцем, за балансовим рахунком 2620 «Кошти на вимогу фізичних осіб».

Враховуючи те, що кошти, які знаходяться на рахунку №0025, відкритого у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, є цільовими коштами і не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів та на стягнення на підставі виконавчих документів, суд доходить до висновку що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України неправомірно накладено арешт на кошти на вказаному рахунку боржника №0025, у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, постановою ВП №48079421 від 09.07.2015р.

Разом з тим, накладення арешту на зазначений рахунок не є підставою для скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника повністю, оскільки згідно з частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (пункт 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи викладене господарський суд доходить до висновку, що скарга дочірнього підприємства «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України» на дії органу Державної виконавчої служби є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в частині накладення арешту на рахунок боржника №0025 в ПАТ «Укрінбанк» МФО 300142 підлягає скасуванню із зняттям арешту з цього рахунку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу дочірнього підприємства «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України» задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 щодо накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку №0025, відкритого у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, що належать дочірньому підприємству «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України».

3. Постанову від 09.07.2015р. ВП №48079421 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в частині накладання арешту на кошти, які містяться на рахунку №0025, відкритого у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, що належать дочірньому підприємству «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України» - скасувати.

4. Зняти арешт з коштів, які містяться на рахунку №0025, відкритому у ПАТ «УкрІнБанк», МФО 300142, що належать дочірньому підприємству «ШРБУ №100» відкритого акціонерного товариства «Державне акціонерне підприємство «Автомобільні дороги України».

Копію ухвали господарського суду надіслати стягувачу, боржнику та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суддя О.В. Конюх