ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 922/4768/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арілл", м. Харків
про стягнення 1106,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Арілл" (далі - відповідач) звернулось ПАТ "Дельта Банк" (далі - позивач). У позові останній просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, що не були перераховані за повернення товару/послуги у розмірі 1106,00 грн.

Ухвалою суду від 25.08.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляду був призначений на 30.09.2015 року об 11:15 год.

16.09.2015 року відповідачем до господарського суду був поданий відзив на позовну заяву, в якому він вказує на безпідставність позовних вимог, оскільки спірна сума грошових коштів була перерахована відповідачем позивачу 20.03.2015 року, тобто до подачі позову до суду. На підставі цього просить суд відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Наданий відзив та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

18.09.2015 року до господарського суду позивач подав письмове нормативно-правове обґрунтування позовних вимог, в яких надав пояснення по справі, підтримав позов та просив суд його задовольнити. Надані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 30.09.2015 року оголошувалась перерва до 12.10.2015 року до 11:45 год.

Після перерви представник позивача в судове засідання не з'явився.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача підтримав відзив на позовну заяву та просив суд відмовити в задоволенні позову.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 007-99953-301213 від 30.12.2013 року, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 1106,00 грн. з метою придбання товару/послуг у ТОВ Арілл.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконати її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

10.01.2014 року на виконання кредитного договору № 007-99953-301213 від 30.12.2013 року ПАТ "Дельта Банк" перерахував на поточний рахунок ТОВ Арілл грошові кошти у розмірі 1106,00 грн.

24.01.2014 року за заявою ОСОБА_2 кредитний договір № 007-99953-301213 від 30.12.2013 року було розірвано у зв'язку з не отриманням від ТОВ Арілл товару/послуг.

19.02.2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернувся з заявою (вих. № 2/01-14) до ТОВ Арілл про повернення перерахованих грошових коштів у сумі 1106,00 грн. у зв'язку з анулюванням кредитного договору № 007-99953-301213 від 30.12.2014 року.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Втім, як зазначає позивач у позові, вказані кошти ТОВ "Арілл" йому перераховані не були, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Разом з тим, як встановлено судом, 20.03.2014 року на розрахунковий рахунок позивача ТОВ "Арілл" було перераховано 1106,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2909 від 20.03.2015 року (а.с. 25).

Зважаючи на викладене, за переконанням суду, в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження обґрунтованості позовних вимог, що вказує на відсутність правових підстав для їх задоволення, оскільки позивач просить суд стягнути заборгованість з відповідача, яка була перерахована останнім ще до подачі позову до суду.

За таких обставин господарський суд, дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог, а тому відмовляє в задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою у позові, судові витрати у даній справі покладаються на позивача. Втім, враховуючи звільнення позивача від сплати судового збору згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у даному випадку стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 179, 181 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 19.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3