ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р.Справа № 922/4587/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "СМП-17", м. Харків
до Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним та скасування рішення
за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМП-17", м. Харків (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ( надалі - відповідач) та просить визнати дії ТОВ "СМП-17" щодо надання відповідачеві відповіді на вимогу № 02-26/3-1104 від 26.03.2015 року такими, що повністю відповідають положенням чинного законодавства України; визнати недійсним та скасувати Рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 92-р/к від 11.06.2015 року.

Відповідач проти заявлених вимог заперечує та просить суд відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки позивачем не виконані вимоги щодо обов'язковості виконання вимог органів (посадових осіб) органів Антимонопольного комітету України щодо надання інформації в установлений строк .

В судовому засіданні 22.09.2015 року оголошувалася перерва до 06.10.2015 року до 11 год. 15 хв.

Як свідчать матеріали справи, рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 3/12-78-15 від 11.06.2015 р. у справі № 92-р/к визнані дії ТОВ СМП-17" щодо неподання інформації на вимогу територіального відділення від 26.03.2015 р. № 02-26/3-1104 у встановлені в.о. головою територіального відділення строки, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; за порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначене у п. 1 рішення накладено штраф на ТОВ "СМП-17" у розмір 68 000 грн. та ін.

У зв'язку з проведенням дослідження щодо наявності в діях ТОВ "СМП-17" ознак порушення, передбаченого ст. 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України на адресу ТОВ "СМП-17" " направлено вимогу від 27.03.2015 р. за місцезнаходженням позивача м.Харків. вул. Рилєєва,60, рекомендованим листом № 168 з поштового відділення № 52 м.Харкова.

Як зазначає позивач, в цей час керівник товариства перебував на лікарняному з 02.04.2015 року по 10.04.2015 року що підтверджує листок непрацездатності за № 269843, а тому крім нього ні у кого не було зазначеного об*єму документів, що складалися з 28 пунктів.

Як пояснив представник позивача, одразу після виходу з лікарняного директор ОСОБА_3Ю усно звернувся до представника відповідача для уточнення виниклих питань щодо виконання вимоги. Письмового звернення про продовження строку розгляду вимоги у зв'язку з необхідністю підготовки великого обсягу інформації та зважаючи на стислі строки надання інформації не було.

Судом встановлено, що ТОВ "СМП-17" отримало вимогу № 02-26/3-1104 від 26.03.2015 року 30.03.201 р., що підтверджується інформацією з вебсайту Державного підприємства поштового зв*язку "Укрпошта ( а.с.14).

Позивач вважає, що рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 92-р/к від 11 .06. 2015 р. у справі № 3/12-78-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" прийнято на підставі неповного з'ясування обставин справи, які підлягали встановленню, а також з порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, та ін.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач приймаючи оскаржуване рішення крім іншого виходив з того, що обов'язковість виконання вимог органів (посадових осіб) органів Антимонопольного комітету України щодо надання інформації визначена законодавством, крім того вимоги відповідачем заявлено у відповідності до вимог законодавства, а прохання позивача щодо продовження строку виконання вимоги не були викладені у письмовому вигляді. а тому вважаються не заявленими. Таких доказів позивачем надано не було.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема, вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, між іншим, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції на проведення перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) (пункти 5, 12 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Таким чином, право органу Комітету, голови територіального відділення Комітету запитувати (вимагати) інформацію реалізується у зв'язку із виконанням певних завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення, зокрема щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Частинами 1-2 статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом.

Статтею 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, зокрема, що вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Згідно з п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Таким чином, обов'язковість виконання вимог органів (посадових осіб) органів Антимонопольного комітету України щодо надання інформації визначена законодавством України.

Аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженому розпорядженням Антимонопольного комітету України 23.02.2001 р. № 32-р та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 30.03.2001 р. № 291/5482, зокрема, пункт 3 частини першої, між іншим передбачає, що відділення Антимонопольного комітету України має повноваження вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Виходячи із положень вищезазначених норм чинного законодавства України, суд вважає, що Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у ТОВ "СМП-17" відповідну інформацію, необхідну для дослідження ознак порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, а позивач у свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 14.08.2012 р. у справі № 08/03/26/64/2011.

В пункті 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України п. 13 та 14 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено ст. 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань. Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Як встановлено господарським судом, вимога від 26.03.2015 р. № 02-26/3-1104 про надання інформації отримана позивачем 30.03.2015 р.

Як свідчать матеріали справи, отримана вимога про надання інформації позивачем не виконана у встановлений строк , у зв'язку з чим за порушення законодавства про захист економічної конкуренції ТОВ "СМП-17" притягнуто до відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону, накладається штраф у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф. Якщо доходу (виручки) немає або відповідач на вимогу органів Антимонопольного комітету України, голови його територіального відділення не надав розмір доходу (виручки), штраф, передбачений абзацом другим частини другої цієї статті, накладається у розмірі до двадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом третім частини другої цієї статті, - у розмірі до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; штраф, передбачений абзацом четвертим частини другої цієї статті, - у розмірі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 5 ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

При визначенні розміру штрафних санкцій за порушення конкурентного законодавства з боку позивача, відповідач діяв в межах чинного законодавства України про захист економічної конкуренції, не перевищуючи встановлену межу для визначення їх розміру.

Законодавство про захист економічної конкуренції не зобов'язує орган Антимонопольного комітету України обґрунтовувати розмір штрафу, що застосовується, з огляду на його відповідність "протиправності порушення" та "додержання розумного балансу інтересів".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.11.2011 р. у справі № 5002-7/5960-2010.

Відповідно до ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1, 2, 33, 44,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 08.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_4