ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 922/5132/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (м. Харків)
до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зелене Яблуко" (с. Сторожниця, Закарпатська обл.) , ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фріч-ТОТ" (м. Харків)
про стягнення 40 302,60 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача (ТОВ "Фріч-ТОТ") - не з'явився;

відповідача (ТОВ "Зелене Яблуко") - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд: 1) стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ФРІЧ-ТОТ" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зелене Яблуко" на користь позивача: 3% річних від простроченої суми в розмірі 329,71 грн.

2) стягнути з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зелене Яблуко" на користь позивача за невиконання покладеного на нього обов'язку суму боргу у розмірі 26048,84 грн., суму пені від простроченої суми у розмірі 6549, 32 грн., інфляційних витрат 7374,73 грн. всього сума заборгованості складає 39972,89 грн. Судові витрати просить суд покласти на відповідачів пропорційно розміру позовних вимог.

Представник позивача у призначене судове засідання 12.10.2015 не зявився, про причину не явки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про дату, час та місце наступного судового засідання суду від 21.09.2015 у справі №922/5132/15, яке долучене судом до матеріалів справи.

Представник відповідача (ТОВ "ФРІЧ-ТОТ") в судове засідання 12.10.2015 не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлявся судом належним чином за адресою, вказаною в позовній заяві.

Представник відповідача (ТОВ "Зелене Яблуко") в судове засідання 12.10.2015 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причину неявки суд не повідомив. Ухвала про порушення провадження у справі від 07.09.2015 та ухвала суду від 21.09.2015, що були направлені відповідачеві рекомендованим листом за його поштовою адресою, вказаною в позовній заяві, яка також співпадає з адресою в наданої позивачем копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 27.08.2015, повернулись до господарського суду з довідкою Укрпошти про закінчення терміну зберігання.

Крім того, ухвалу суду від 21.09.2015 було розміщено на сайті Судова влада (hr.arbitr.gov.ua/sud5023/203676), що є належним повідомленням сторони.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Згідно Інформаційного листа Вищого господарського суду України N 01-8/1228, 02.06.2006 року Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками адресат вибув, адресат відсутній і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи й відсутність їх представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.01.2013 між ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (постачальник) та ТОВ "Зелене Яблуко" (покупець) було укладено договір №МП/37.

Згідно п. 1.1. договору №МП/37 від 01.01.2013, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації. Поставка товару постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації покупцем через мережу магазинів.

Згідно п. 3.1. договору №МП/37 від 01.01.2013, товар поставляється постачальником у відповідності з замовником покупця згідно асортименту, кількості, цінам та в строк, зазначені в замовленні покупця. Замовлення повинно бути надане покупцем не менш ніж за 2 робочих дня до дати поставки, вказаної в замовленні. Постачальник не несе відповідальності за недотримання строків поставки товару, якщо покупець надсилає замовлення не у відповідності із положеннями даного пункту.

Відповідно до п. 7.1. договору №МП/37 від 01.01.2013, покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних. Ціна на товар в специфікації вказується в гривнях. Ціна повинна відповідати законодавству України та включати не більше 2-х знаків після коми (ціна без ПДВ та з ПДВ).

Відповідно до п. 7.8. договору №МП/37 від 01.01.2013, загальна сума цього договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару.

Згідно п. 7.9. договору №МП/37 від 01.01.2013, оплата поставленого товару здійснюється наступним чином:

7.9.1. Товар, поставлений покупцю до 1 квітня 2014 року підлягає оплаті не пізніше 14 календарних днів з моменту реалізації. При цьому покупець зобов'язаний щотижнево, починаючи з моменту поставки товару та не пізніше понеділка, наступного за звітним тижнем, надавати в електронній формі постачальнику звіт про обсяги реалізованого товару, поставленого постачальником.

7.9.2. Станом на 1 квітня 2014 року сторони повинні узгодити шляхом підписання додаткової угоди до договору нові умови оплати товару, який був поставлений до 1 квітня 2014 року та який буде поставлений після 1 квітня 2014 року. В разі якщо сторони не дійдуть відповідної згоди й станом на 1 квітня 2014 року не підпишуть додаткову угоду до даного договору покупець в такому випадку зобов'язаний до 15 квітня 2014 року в повному обсязі сплатити за товар, який був поставлений до 1 квітня 2014 року або повернутий даний товар за умови, що товар відповідає вимогам п. 3.7.1 даного договору (належний товарний вид та належні троки придатності). Крім того, у разі недосягнення вищевказаної згоди постачальник без застосування до нього будь-яких штрафних санкцій має право з 1 квітня 2014 року не відвантажувати товар покупцю.

01.04.2014 між ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (постачальник) та ТОВ "Зелене Яблуко" (покупець) було укладено додаткову угоду до договору №МП/37 від 01.01.2013, в якій сторони домовились, про те, що товар, який буде поставлений покупцю з 1 квітня 2014, оплачується протягом 14 календарних днів з моменту реалізації, але в будь-якому випадку повна оплата поставленого товару повинна бути здійснена не пізніше 60 календарних днів з моменту поставки. При цьому покупець зобов'язаний щотижнево, починаючи з моменту поставки товару та не пізніше понеділка, наступного за звітним тижнем, надавати в електронній формі постачальнику звіт про обсяги реалізованого товару, поставленого постачальником.

Факт отримання відповідачем ТОВ "Зелене Яблуко" товару підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних №7679К від 08.07.2014, №7680К від 08.07.2014, №7681К від 08.07.2014, №8992К від 31.07.2014, №8993К від 31.07.2014, №8994К від 31.07.2014, №8995К від 31.07.2014, №8996К від 31.07.2014, №8997К від 31.07.2014, №8998К від 31.07.2014, №10685К від 03.09.2014, №10686К від 03.09.2014, №16984К від 29.12.2014, №16985К від 29.12.2014, №16987К від 29.12.2014, №16989К від 29.12.2014, №16991К від 29.12.2014, №16992К від 29.12.2014, які підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств. Також в матеріалах справи наявні видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та податкові накладні до цих видаткових накладних.

Судом встановлено, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, проте відповідач ТОВ "Зелене Яблуко" в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов договору №МП/37 від 01.01.2013, лише частково оплатив за отриманий товар.

Доказами часткової сплати відповідачем заборгованості за накладними №7679К від 08.07.2014, №7680К від 08.07.2014, №7681К від 08.07.2014, №8992К від 31.07.2014, №8993К від 31.07.2014, №8994К від 31.07.2014, №8995К від 31.07.2014, №8996К від 31.07.2014, №8997К від 31.07.2014, №8998К від 31.07.2014, №10685К від 03.09.2014, №10686К від 03.09.2014, №16984К від 29.12.2014, №16985К від 29.12.2014, №16987К від 29.12.2014, №16989К від 29.12.2014, №16991К від 29.12.2014, №16992К від 29.12.2014 по договору №МП/37 від 01.01.2013 є надані позивачем виписки по особовому рахунку №3 в АТ "ОСОБА_2 Аваль" ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД", а також актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ "Торговий Дім Продресурс ЛТД" та ТОВ "Зелене Яблуко" станом на 28.02.2015, який підписаний представниками сторін та скріплений печатками товариств на суму 30048,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оцінивши договір, з якого виникли права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм §3 глави 54 Цивільного кодексу України та §1 глави 30 Господарського Кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, і положення частини другої статті 530 названого Кодексу, в якій ідеться про строк (термін) виконання боржником обов'язку, що не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, до відповідних правовідносин не застосовується.

При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості з відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" за отриманий товар в сумі 26048,84 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Стосовно заявленої до стягнення у позові з відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" пені в сумі 6549, 32 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.ст.193, 198 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 3 статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів.

Відповідно до п. 8.9. договору №МП/37 від 01.01.2013 в редакції протоколу узгодження розбіжностей від 01.11.2013, яким доповнено договір пунктом в наступній редакції: Покупець відповідає за несвоєчасну оплату отриманого товару наступним чином: шляхом сплати постачальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу від загальної суми заборгованості до дати повної оплати товару.

Перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" пені в сумі 6549,32 грн. підлягає задоволенню як правомірна.

Що стосується заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" 7374,73 грн. суми інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання.

В інформаційному листі від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським суд України у розгляді справ окремих норм матеріального права" сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (постанова Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р). При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30). В силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат визнав їх вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, та стягненню з відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" підлягає сума інфляційних втрат в розмірі 7374,73 грн.

Крім того, 01.07.2014 між ТОВ Торговий Дім Продресурс ЛТД" (кредитор) та ТОВ ФРІЧ-ТОТ (поручитель) було укладено договір поруки №01-07/15-3. За цим договором відповідач ТОВ ФРІЧ-ТОТ поручився перед позивачем за виконання обов'язку відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" за договором №МП/37 від 01.01.2013, в об'ємі та на умовах, встановлених договором поруки.

Згідно п. 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за невиконання боржником свого основного зобов'язання в обсязі, який дорівнює сплаті трьох процентів річних від простроченої суми за основним договором.

Відповідно п. 2.1 договору поруки, під основним договором в цьому договорі розуміють договір поставки товару №МП/37 від 01.01.2013, що укладені між кредитором (в основному договорі іменується "постачальник") та боржником (в основному договорі іменується "покупець").

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 543 ЦК України в разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, відповідач ТОВ ФРІЧ-ТОТ солідарно відповідає з відповідачем ТОВ "Зелене Яблуко" перед позивачем за виконання зобов'язань за договором №МП/37 від 01.01.2013 в тому обсязі, який передбачений п. 1.2 договору поруки.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений розрахунок 3% річних, сума яких складає 329,71 грн., надані розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства та відносинам, що склалися між сторонами, а тому нарахована сума 3% річних підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача ТОВ "Зелене Яблуко" витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зелене Яблуко" (89421, Закарпатська обл., Ужгородський р-н., село Сторожниця, вул. Заводська, буд. 12; ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фріч-ТОТ" (61010, м. Харків, Червонозаводський р-н., вул. Основ'янська, 55; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (61010, м. Харків, Червонозаводський р-н., вул. Основ'янська, 55; ) 3% річних від простроченої суми в розмірі 329,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Зелене Яблуко" (89421, Закарпатська обл., Ужгородський р-н., село Сторожниця, вул. Заводська, буд. 12; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Продресурс ЛТД" (61010, м. Харків, Червонозаводський р-н., вул. Основ'янська, 55; ) суму боргу у розмірі 26048,84 грн., суму пені від простроченої суми у розмірі 6549,32 грн., інфляційні витрати 7374,73 грн. та судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3