ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015 року Справа № 904/5272/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Науменко І.М. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Коваль Л.А. від 19 жовтня 2015 року).

Секретар судового засідання Ситникова М.Ю.

Представники сторін:

позивач: ОСОБА_2 Виписка з ЄДР, серія ААВ №256697 від 01.10.13;

від відповідача: Рожина О.Г. представник, довіреність № 12/ю від 10.02.15;

від відповідача: Маковицька І.С. представник, довіреність № 10/ю від 01.06.15 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015року у справі № 904/5272/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 79 508,87 грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року по справі № 904/5272/15 (суддя Рудовська І.А.) задоволені позовні вимоги ОСОБА_2, м. Новомосковськ, Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область про стягнення 79508,87 грн., з яких: 3006,32 грн. - 3% річних, 76502,55 грн. -інфляційних втрат, нарахованих відповідачу за несвоєчасну оплату виконаних позивачем робіт за Договором підряду від 04 жовтня 2013 року № 1 за період з 28 листопада 2014 року по 27 травня 2015 року.

Рішення мотивоване доведеною матеріалами справи несвоєчасною сплатою відповідачем боргу за виконані роботи за Договором підряду від 04 жовтня 2013 року № 1 за період з моменту видачі Наказів від 28 листопада 2014 року за рішенням по справі № 904/7501/14 від 11 листопада 2014 року, яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 квітня 2015 року залишене без змін, по 27 травня 2015 року.

При винесенні рішення суд керувався вимогами статей 193 Господарського кодексу України, статей 6,525,625,627,629 Цивільного кодексу України, статей 33,34,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із рішенням, до суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій просить рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на перерахування ним 16 березня 2015 року, в межах виконавчого провадження, боргу на розрахунковий рахунок відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у сумі 256260,79 грн. ( а.с.118-119), які не були повернуті відповідачу після закриття виконавчого провадження 20 березня 2015 року, та перерахуванням ним безпосередньо позивачу 10 лютого 2015 року - 6000,0грн., та 11000,0 грн. відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції.

Позивач вважає доводи скаржника безпідставними, просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області підлягає скасуванню з наступних підстав.

04 жовтня 2013 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір № 1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору підрядник зобов'язується виконати роботи з ремонту покрівлі житлових будинків за адресами: м. Новомосковськ, вул. Горького, 2 кв. 143, 144, вул. Радянська, 42 кв. 33, 34, вул. Комсомольська, 5 кв. 63, 64, 65, 109, лк 4, 5 под., вул. Радянська, 20 кв. 38, 54, 57, лк. 2, 3 под., вул. Комсомольська, 13, кв. 137, вул. Горького, 2 кв. 68, 69, вул. Радянська, 47 кв. 237, 238, 239, 240, мп. 7 под., вул. Радянська, 47 кв. 137, 138, 139, 140, мп. 5 под., вул. З. Белой, 2 кв. 17, 18, 19, 20. лк. 1 под., вул. З.Белой, 8 кв. 17, 18, 19. 20 лк. 1 под., вул. Українська, 1 кв. 14. 48, вул. Б.Ковальовка, 10 кв. 143, 144 мп. 4 под., вул. Шевченко, 25 кв. 77, 128, 129, лк. 5, 8 под., вул. Червоноармійська, 11, 71, 72, мп. 107, вул. Н. Головко, 26 кв. 58, 59 лк. 4 под., вул. Радянська, 49 кв. 142, 143, вул. Північна, 25 кв. 13, 14, вул. Центральна, 28 кв. 6, вул. Червоноармійська, 11 кв. 35, вул. Радянська, 15а кв. 69, вул. Сучкова, 48 кв. 17, 18, 20, 48 лк 1 под., вул. З.Белой, 6 кв. 49, 50 лк 2 под., вул. Українська. 2 кв. 18, загальною площею 4211, 43 кв. м.

У зв»язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором на виконання робіт з ремонту покрівлі житлових будинків від 04 жовтня 2013 року № 1 в частині оплати виконаних робіт, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року у справі № 904/7501/14 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 основний борг у розмірі 212355,0 грн., пеню у сумі 17404, 85 грн., інфляційні втрати у розмірі 38084, 06 грн. та 5416, 88 грн. витрат по сплаті судового збору.

28 листопада 2014 року на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року, видано наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7501/14.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Абзац 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17 грудня 2013 року , № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В пункті 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17 грудня 2013 року № 14 зазначено, що з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Тобто, колегія суддів вважає, що зобов»язання вважається виконаним, саме з моменту перерахування суми боргу за Договором позивачу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 10 лютого 2015 року перерахував позивачу в рахунок погашення боргу за Договором 6000,0грн.( а.с.15), 18 лютого 2015 року Новомосковський відділ державної виконавчої служби перерахував позивачу 11000,0 грн. ( а.с.16), та 27 травня 2015 року 256260,79 грн. ( а.с.17).

Позивачем надано до апеляційного суду уточнений розрахунок позову з урахуванням зазначених платежів, з яким колегія суддів погоджується частково.

Нарахування позивачем інфляційних втрат за три прострочених дні в листопада 2014 року ( початок періоду з 28 листопада 2014 року) у сумі 403,47 грн. не відповідає вимогам пункту 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань», у зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню у сумі 76004,53 грн., 3% річні підлягають задоволенню у сумі 3001,04 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог, а оскільки задовольняючи позовні вимоги суд не врахував дати надходження позивачу часткової сплати, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015року у справі № 904/5272/15 підлягає зміні.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача згідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015року у справі № 904/5272/15 - змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК" Дніпропетровська область, м. Новомосковськ на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Дніпропетровська область, м. Новомосковськ - 3001,04 грн. - 3 % річних, 76 004,53 грн. - інфляційних втрат, 1815,43 грн. - судового збору за розгляд справи, 907,72 грн. за перегляд справи по апеляційній скарзі, про що видати наказ.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21 жовтня 2015 року

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В.Джихур

Суддя І.М.Науменко