ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.10.2015 Справа № 908/5188/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Бег" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 15)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Євролюкс - Холдинг" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 141, кв. 6)

про стягнення 1223012,58грн.

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

без виклику представників сторін

29.09.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Полі-Бег" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євролюкс - Холдинг" про стягнення 1223012,58 грн., які складаються з 1047104,42 грн. основного боргу за договором поставки № 01062014 від 01.06.20104 р., 10815,42 грн. втрат від інфляції, 51364,39 грн. - 25 % річних та 113728,35 грн. пені за неналежне виконання умов договору.

Згідно Протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 29.09.2015 р. справу № 908/5188/15 призначено до розгляду суді Колодій Н.А.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.10.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5188/15, справі № 908/5188/15 присвоєно номер провадження справи 32/127/15, справу призначено до розгляду на 18.11.2015 р.

16.10.2015 року до господарського суду Запорізької області надійшла заява ТОВ "Полі-Бег" про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ "Євролюкс - Холдинг", які обліковуються у ДОДАТ "Райффайзен Банк Аваль" МФО 305653 № рахунку 260568892 та обліковуються на рахунках у інших банківських установах у межах розміру позовних вимог та можливих судових витрат, а саме у розмірі 1241966,77 грн. (у тому числі 1223012,58 грн. - ціна позову, 18345,19 грн. розмір судового збору, 609 грн. розмір судового збору за заяву про забезпечення позову).

Мотивуючи подану заяву позивач посилається на те, що у відповідача існує тривалий термін значна заборгованість, і небажання відповідача вести переговори та досягати домовленостей щодо врегулювання спору мирним шляхом свідчить про те що відповідач ухиляється від виконання зобов'язань перед ТОВ "Полі-Бег", а кошти, які на момент звернення до суду знаходяться на рахунках боржника, і про які відомо позивачу, можуть бути терміново використані на інші цілі з метою ухилення від виконання судового рішення.

На думку позивача, викладене свідчить про намагання відповідача ухилитися від виконання прийнятих на себе за договором поставки № 01062014 від 01.06.20104 р. грошових зобов'язань, а у разі позитивного вирішення судом спору у справі № 908/5188/15 значним чином утруднить або зробить неможливим виконання такого рішення суду у даній справі.

Розглянувши подану заяв та доповнення до заяви, дослідивши матеріали справи № 908/5188/15, суд визнав за доцільне заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Бег" задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66, ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання в подальшому рішення господарського суду.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Крім того, із приписів п. 7.1, п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" слідує, що господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. При цьому, слід зазначити відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України № 01-8/2776 від 12.12.2006 року "Про деякі питання практики забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить із предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу, повинна довести його необхідність та адекватність.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, виходить з наступного.

Предметом спору у справі № 908/5188/15 є стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла в наслідок невиконання останнім зобов'язань за договором поставки № 01062014 від 01.06.20104 р. Разом з позовною заявою позивач надав докази, які свідчать про невиконання відповідачем зобов'язань за спірними правовідносинами. На момент розгляду клопотання про забезпечення позову у суду відсутні будь-які докази, які б спростовували позицію позивача. В межах двомісячного процессуального строку суд оцінює докази по справі та вирішує спір шляхом винесення судового рішення.

Відповідно до ст.68 ГПК України, скасування забезпечення позову (повністю чи частково) вирішується господарським судом, що розглядає справу, на будь-якій стадії судового процесу із зазначенням про це в ухвалі чи рішенні.

Тобто, якщо відповідач доведе суду факт відсутності боргу (повністю або частково) суд може переглянути питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника у будь-який час.

Враховуючи ті обставини, що на розгляд суду передано спір про стягнення грошових коштів з боржника, а також те що позивач ініціював питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту саме на грошові кошти, обмеживши такий арешт розміром спірної суми, суд вважає, що такий захід буде сприяти захисту порушених прав позивача та гарантувати виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Отже, на думку суду, відсутність грошових коштів на рахунках відповідача, у разі задоволення позовних вимог, може ускладнити або зробити неможливим виконання судового рішення по даній справі.

З огляду на характер позовних вимог та розмір суми позову, зважаючи на те, що наявні позовні матеріали свідчать про ухилення відповідача від виконання прийнятих на себе за договором № 01062014 від 01.06.20104 р. грошових зобов'язань, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття заходів по забезпеченню позову у справі 908/5188/15 шляхом накладення арешту на грошові кошти боржника в межах заявлених позовних вимог та можливих судових витрат.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Полі-Бег" про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/5188/15 задовольнити.

2. Вжити заходи по забезпеченню позову шляхом:

накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Євролюкс - Холдинг" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 141, кв. 6, ) які обліковуються на рахунках ТОВ "Євролюкс - Холдинг" у банківських або в інших кредитно-фінансових установах у межах суми розміру позовних вимог та можливих судових витрат, а саме у розмірі 1241966,77 грн. (у тому числі 1223012,58 грн. - ціна позову, 18345,19 грн. розмір судового збору, 609 грн. розмір судового збору за заяву про забезпечення позову).

Стягувачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Полі-Бег" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 15, ), боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Євролюкс - Холдинг" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 141, кв. 6, ).

3. Ухвала підлягає негайному виконанню.

4. Ухвала набирає чинності з моменту винесення 16.10.2015 р., є виконавчим документом та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з 16.10.2015 р.

5. Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Суддя Н.А.Колодій