ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.15р. Справа № 904/4063/15

За позовом Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ"

про визнання попередніх договорів недійсними

Головуючий колегії суддя Юзіков С.Г.

Судді: Воронько В.Д., Манько Г.В.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, довіреність №19-00018/34015 від 19.05.15р.,

Відповідача - ОСОБА_2, директор, наказ №1-к від 01.12.01р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить визнати недійсними попередні договори, укладені з Відповідачем. Позовні вимоги мотивовані тим, що попередні договори купівлі - продажу цінних паперів від 20.10.14р. сторонами укладено не з метою купівлі - продажу цінних паперів, а фактично з метою обміну (конвертації) облігацій в акції реорганізованого у майбутньому ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ" із товариства з обмеженою відповідальністю у публічне акціонерне товариство, що суперечить чинному законодавству. Тобто вказані правочини є удаваними.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що у поданому позові не зазначено які саме положення оспорюваних попередніх договорів, на думку Позивача, не відповідають нормам ст. 203 ЦК України або суперечать іншим актам цивільного законодавства. Відповідач не погоджується із думкою Позивача про те, що укладені попередні договори нібито є удаваними, оскільки в обґрунтування своєї позиції Позивач посилається на співпадіння строку, в який сторони домовились укласти в майбутньому основні договори купівлі-продажу цінних паперів, а також на співпадіння ціни цих майбутніх договорів. Ніяких інших доказів чи аргументів Позивач не наводить. Відповідач вважає, що визначення ціни основних договорів та термінів їх укладання є правом сторін, яким вони скористались на власний розсуд у повній відповідності до ст. 6, 627 ЦК України. Досягнуті з цього приводу домовленості були зафіксовані сторонами в укладених ними попередніх договорах купівлі-продажу цінних паперів. Отже, співпадіння строків, в які сторони домовились укласти в майбутньому основні договори купівлі-продажу цінних паперів, а також співпадіння ціни цих майбутніх договорів не є і не може бути підставою для визнання їх удаваними. При цьому, при укладанні вказаних попередніх договорів, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх внутрішній волі і було спрямоване на реальне настання обумовлених ними правових наслідків, підписанти з обох сторін мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а зміст укладених попередніх договорів не суперечить чинному законодавству, інтересам держави і суспільства, а також його моральним засадам. Позивачем не надано суду доказів того, що оспорюванні попередні договори є недійсними або існують правові підстави для визнання їх такими. Твердження Позивача про те, що сторонами нібито укладено прихований договір конвертації, суперечить матеріалам справи. Законодавство не передбачає укладання таких договорів, оскільки сама конвертація здійснюється на підставі повідомлення емітентом власників цінних паперів про проведення конвертації. Тобто це одностороння дія самого емітента, про яку він повідомляє власників своїх цінних паперів, після чого в порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, здійснює обмін (конвертацію) своїх цінних паперів одного випуску на цінні папери іншого випуску. Також, Відповідач вважає безпідставним посилання Позивача на п. 4 ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", згідно з яким проспект емісії облігацій, емісія яких здійснюється акціонерним товариством, може передбачати можливість їх конвертації в акції акціонерного товариства (конвертовані облігації). У наведеній нормі закону йдеться про проспект емісії облігацій, емісія яких здійснюється акціонерним товариством. Як вбачається з матеріалів справи на момент емісії облігацій Відповідач не був акціонерним товариством, а отже його проспект емісії облігацій ніяк не міг передбачати можливість їх конвертації у власні акції. До того ж, конвертація цінних паперів взагалі не передбачає можливість грошових розрахунків за них. В той же час умовами укладених сторонами попередніх договорів купівлі-продажу цінних паперів визначено ціну продажу та обов'язок покупця здійснити оплату придбаних цінних паперів (згідно з вимогами ст. 655 та 692 ЦК України). Відповідач не погоджується із твердженням Позивача про те, що відсутність на його думку в попередньому договорі № 230-3/3 від 20.10.14р. умов щодо необхідності проведення лістингу акцій, які в майбутньому мають бути предметом купівлі-продажу за основним договором, нібито суперечить вимогам п. 2 ч. 2 ст. 47 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" та є підставою для визнання цього попереднього договору недійсним, оскільки: 1) п. 1.1. попереднього договору передбачено, що предметом основного договору купівлі-продажу цінних паперів мають бути прості іменні акції ПАТ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ", що відповідають вимогам законодавства з недержавного пенсійного забезпечення, таким чином, в попередньому договорі сторони погодили вимоги до вказаних акцій і домовились, що вони мають відповідати вимогам законодавства з недержавного пенсійного забезпечення; 2) наявність чи відсутність в попередньому договорі умов щодо необхідності проведення лістингу акцій, які в майбутньому мають бути предметом купівлі-продажу за основним договором, ніяк не впливає на чинність самого попереднього договору, оскільки він не породжує будь-яких правових наслідків, крім зобов'язання сторін у визначений строк укласти в майбутньому основний договір. При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 635 ЦК України, істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства.

У додаткових поясненнях Позивач вказав, що у разі укладання основного договору Позивач фактично втрачає будь-який контроль над господарською діяльністю Відповідача, перетворюючись із основного кредитора Відповідача на власника менше 25 % акцій Відповідача, що суперечить його інтересам. До того ж, у разі укладання основних договорів купівлі-продажу цінних паперів відбудеться обмін облігацій, забезпечених майном відповідно до договору іпотеки, на незабезпечені акції. Саме тому Позивач втратить будь-які забезпечення та будь-який контроль над майном, яким були забезпечені зобов'язання щодо погашення облігацій та сплаті Відповідачем відсоткового доходу у повному розмірі.

У додаткових поясненнях Відповідач вказав, що умовами п. 2.1. попереднього договору № 230-3/3 від 20.10.14р. передбачено, що після придбання Позивачем акцій Відповідача, частка Позивача в статутному капіталі Відповідача повинна складати не менше 20%. Вказана обставина повністю спростовує твердження Позивача про те, що внаслідок виконання попереднього договору він нібито мав отримати частку, що становить 100% статутного капіталу Відповідача. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та пояснень самого Позивача, навіть після збільшення Відповідачем розміру свого статутного капіталу частка Позивача у статутному капіталі Відповідача, після виконання Позивачем умов попереднього договору та придбання ним акцій буде складати більше 20% статутного капіталу, що повністю відповідає Умовам п. 2.1. укладеного сторонами попереднього договору № 230-3/3 від 20.10.14р. Умови укладених попередніх договорів жодним чином не обмежує право Позивача придбати на законних підставах будь-яку кількість акцій Відповідача, які будуть знаходитись у вільному обігу. Розрахунок частки Позивача у статутному капіталі Відповідача, після придбання ним акцій Відповідача, на час подачі позовної заяви, згідно з п. 1.1. Протоколу про наміри №1 від 17.10.2014р.:

- сума номінальної вартості придбаних акцій дорівнює сумі номінальних вартостей облігацій і є рівною = 69 231 000,00 грн.;

- сума відсоткового доходу по облігаціях на дату підписання позовної заяви 08.05.2015р. дорівнює = 13 846 200,00 грн.

Загальна вартість купівлі-продажу пакету акцій дорівнює: 69 231 000,00 + 13 846 200,00 = 83 077 200,00 грн., що становить 23,60% від статутного капіталу Відповідача, що не суперечить п. 1.1. протоколу про наміри № 1 від 17.10.2014р.

Розгляд справи відкладався.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником корпоративних відсоткових облігацій, емітентом яких є Відповідач, що підтверджується виписками з рахунку Позивача у цінних паперах, а саме:

ЕмітентСеріяКод цінних паперівНомінальна вартість одного паперу, грн.Кількість, шт.Загальна номінальна вартість, грн.
ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ"АUA1000 000
ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ"ВUAА0 000 000
ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ"СUA10009 0009 000 000
ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ"ВUA10009 2319 231000
Всього:69 23169 231 000

У позовній заяві Позивач посилається на те, що Відповідач не виконує свої зобов'язання щодо сплати процентів за вищевказаними облігаціями належним чином і має заборгованість перед Позивачем на загальну суму 13 846 200,00 грн.

17.10.14р. емітентом відсоткових іменних облігацій - ТОВ "Електрохімпром" і Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України (власником вказаних облігацій) підписано протокол про наміри № 1, відповідно до якого сторони дійшли згоди щодо обміну облігацій на акції шляхом укладання на фондовій біржі "Перспектива" зустрічних договорів купівлі - продажу цінних паперів.

Відповідно до п. 1 Протоколу сторони не пізніше 01.12.14р. повинні укласти оскаржувані Попередні договори купівлі-продажу цінних паперів.

З метою виконання вказаного протоколу ТОВ "Електрохімпром" мало здійснити реорганізацію шляхом перетворення в Публічне акціонерне товариство "Електрохімпром" (п.2 Протоколу).

20.10.14р. Позивачем з Відповідачем укладені два попередні договори купівлі - продажу цінних паперів - № 230-3/3 і № 231-3/3.

Відповідно до п. 1.1 попереднього договору № 230-3/3 від 20.10.14р., сторони зобов'язалися протягом 3 робочих днів від дати надання Відповідачем Позивачеві письмового повідомлення про виконання Відповідачем умов пункту 1.3 цього попереднього договору укласти на фондовій біржі "Перспектива" на визначених у ньому умовах Основний договір купівлі - продажу наступних цінних паперів: простих іменних акцій ПАТ "Електрохімпром", що відповідають вимогам законодавства з недержавного пенсійного забезпечення.

Основний договір має бути укладений сторонами у визначений п.1.1. цього Попереднього договору термін, але в будь-якому разі не пізніше 31.12.15р. (п.1.2 Попереднього договору № 230-3/3).

Пунктом 1.3 попереднього договору № 230-3/3 передбачено, що для підписання Основного договору, визначеного в п. 1.1 цього Попереднього договору, ТОВ "Електрохімпром" має вчинити дії щодо: перетворення ТОВ "Електрохімпром" в Публічне акціонерне товариство "Електрохімпром"; реєстрації в Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку випуск (емісію) акцій; присвоєння акціям міжнародного ідентифікаційного номеру цінних паперів; укладання з депозитарієм договору про обслуговування випуску (емісії) акцій; отримання свідоцтва про реєстрацію випуску (емісії) акцій; оформлення та депонування глобального сертифіката; викупу необхідної кількості акцій та/або отримання тимчасового свідоцтва про реєстрацію наступного (другого)випуску (емісії) акцій; надання документів, що підтверджують повноваження представника.

У п. 2.1 Попереднього договору № 230-3/3 сторони погодили обовязкові умови Основного договору з купівлі-продажу цінних паперів, зокрема вид цінних паперів - прості іменні акції; їх номінальну вартість, загальну вартість купівлі-продажу пакету цінних паперів у гривні; частку Позивача у статутному капіталі Відповідача внаслідок придбання його акцій не менше 20 % статутного капіталу.

Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору №231-3/3 від 20.10.14р., сторони зобов'язалися в один день з укладанням між ними договору купівлі-продажу цінних паперів, предметом якого будуть прості іменні акції ПАТ "Електрохімпром", вчиненого відповідно до Попереднього договору № 230-3/3, укласти на фондовій біржі "Перспектива" договір купівлі - продажу цінних паперів, а саме: облігацій відсоткових іменних ТОВ "Електрохімпром".

Основний договір має бути укладений сторонами у визначений п.1.1 цього Попереднього договору термін. За погодженням сторін Основний договір може бути укладений в інший термін, про що сторони мають укласти відповідну додаткову угоду до цього Попереднього договору (п.1.2 Попереднього договору №231-3/3).

У п. 2.1 Попереднього договору № 231-3/3 сторони погодили обовязкові умови Основного договору з купівлі-продажу цінних паперів, визначених у п.1.1 цього Попереднього договору, зокрема вид цінних паперів - облігації відсоткові іменні; їх номінальну вартість; вартість купівлі-продажу одного цінного паперу у гривні; загальну номінальну вартість та кількість цінних паперів, що є предметом купівлі-продажу.

Також Попередніми договорами визначено й інші умови укладання відповідних Основних договорів купівлі-продажу цінних паперів.

Відповідно до Статуту ТОВ "Електрохімпром" (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників товариства 22.12.14р. (протокол № 46), статутний капітал Товариства становить 352 000 000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 5-2 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", обмін цінних паперів одного випуску на цінні папери іншого випуску цього ж емітента є конвертацією цінних паперів. Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", проспект емісії облігацій, емісія яких здійснюється акціонерним товариством, може передбачати можливість їх конвертації в акції акціонерного товариства (конвертовані облігації). Проте, проспектом емісії облігацій всіх Відповідачів, якими володіє Позивач, передбачено, що випущені облігації є іменними, відсотковими, звичайними. Тобто, можливість їх конвертації проспектом емісії взагалі не передбачена. У зв'язку із вказаними обставинами, з метою приховування правочину щодо обміну (конвертації) неконвертованих облігацій, ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ" і попереднім керівництвом КНПФ НБУ укладені удавані попередні договори купівлі - продажу цінних паперів, про що свідчать наступні обставини:

1. день укладення основних договорів купівлі-продажу цінних паперів за вказаними попередніми договорами має співпадати.

2. загальна вартість акцій та облігацій, які мають бути продані КНПФ НБУ та ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ" одне одному на підставі договорів купівлі - продажу також є рівною, що фактично свідчить про здійснення обміну цінними паперами.

Таким чином, Позивач наполягає, що протокол про наміри від 17.10.14р. підписано, а попередні договори купівлі - продажу цінних паперів від 20.10.14р. сторонами укладено не з метою купівлі - продажу цінних паперів, а фактично з метою конвертації облігацій в акції реорганізованим у майбутньому ТОВ "ЕЛЕКТРОХІМПРОМ" із товариства з обмеженою відповідальністю у публічне акціонерне товариство, що суперечить чинному законодавству. Тобто вказані правочини є удаваними. Крім того, у разі укладання основного договору Позивач фактично втрачає будь-який контроль над господарською діяльністю Відповідача, перетворюючись із основного кредитора Відповідача на власника менше 25 % акцій Відповідача, що суперечить його інтересам. До того ж, у разі укладання основних договорів купівлі-продажу цінних паперів відбудеться обмін облігацій, забезпечених майном відповідно до договору іпотеки, на незабезпечені акції. Саме тому Позивач втратить будь-які забезпечення та будь-який контроль над майном, яким були забезпечені зобов'язання щодо погашення облігацій та сплаті Відповідачем відсоткового доходу у повному розмірі.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Цією нормою визначено перелік способів судового захисту, одним із яких є визнання правочину недійсним.

Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ст. 235 ЦК України).

Статтею 626 ЦК України визначено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків… Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст.627 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Необґрунтоване ухилення однієї зі сторін від укладення основного договору, передбаченого попереднім договором, може бути підставою для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч. 2 ст. 635 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар.

У ч.2 ст. 182 ГК України зазначено, що попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів. Відповідно до ч.5 цієї статті відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 182 ГК України угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків.

Відповідно до п. 25 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. За удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Згідно зі ст. 5-2 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" конвертація цінних паперів - обмін цінних паперів одного випуску на цінні папери іншого випуску цього ж емітента. Рішення про проведення конвертації приймається органом емітента, уповноваженим приймати таке рішення. При проведенні конвертації емітент зобовязаний здійснити викуп цінних паперів, що конвертуються, у їх власників, які не згодні з рішенням про проведення конвертації.

Відповідно до ч.4 ст. 8 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" проспект емісії облігацій, емісія яких здійснюється акціонерним товариством, може передбачати можливість їх конвертації в акції акціонерного товариства (конвертовані облігації).

Правочини щодо цінних паперів повинні вчинятися за участю або посередництвом торгівця цінними паперами, крім випадків:

розміщення емітентом власних цінних паперів;

викупу та продажу емітентом власних цінних паперів;

проведення розрахунків з використанням неемісійних цінних паперів;

розміщення казначейських зобов'язань України;

внесення цінних паперів до статутного (складеного) капіталу юридичних осіб;

дарування цінних паперів;

спадкування та правонаступництва цінних паперів;

вчинення правочинів, пов'язаних з виконанням судових рішень;

вчинення правочинів у процесі приватизації.

Правочини щодо цінних паперів, вчинені без участі(посередництва) торговця цінними паперами, крім випадків, передбачених частиною восьмою цієї статті, є нікчемними (ч.8, 9 ст. 17 "Про цінні папери та фондовий ринок").

Статтею 47 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" передбачено, що до складу активів пенсійного фонду відповідно до цього Закону належать:…активи в цінних паперах;.. Пенсійні активи у цінних паперах складаються з:… 2) акцій українських емітентів, які відповідно до норм законодавства пройшли лістинг на фондовій біржі, що відповідає вимогам, установленим Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку;…

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує, з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи сторін, суд не погоджується з позицією Позивача, погоджується з доводами Відповідача і вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Так, наведені обставини справи, з урахуванням зазначеного чинного законодавства, свідчать, що спірні попередні договори підписані керівниками сторін. Попередні договори містять усі необхідні реквізити і умови для договорів такого виду, відповідно, предмет та підстави позову можуть стосуватися основних договорів, а не попередніх. Згідно з ч.6 ст. 182 ГК України угода сторін про наміри (протокол про наміри тощо) не визнається попереднім договором і не породжує юридичних наслідків. Позивачем не наведено й не підтверджено належними і допустимими доказами, які саме порушення допущені сторонами на момент підписання спірних попередніх договорів. Укладені попередні договори направлені на досягнення тієї мети, яку у них зазначено сторонами, зокрема купівлі-продажу цінних паперів, про що свідчить домовленість сторін про предмет, ціну, строк виконання зобов'язань. Чинним законодавством визначено поняття купівлі-продажу і міни, взаємний продаж цінних паперів може містити схожі з обміном ознаки, однак продаж має іншу правову природу, основна відмінність таких договорів полягає в оплатності товарів, робіт, послуг, також чинним законодавством не передбачено заборон на укладання як попередніх, так і основних договорів в один день і з однією ціною товару чи цінних паперів.

За оскаржуваними попередніми договорами сторони домовились не про передачу один одному цінних паперів, власниками яких вони є на однакову суму (міну), а саме про продаж цінних паперів один одному на однакову суму в один і той же час.

Не підтверджено матеріалами справи твердження Позивача, що оскаржуваними попередніми договорами сторонами погоджена конвертація (обмін) цінних паперів (ч.1 ст. 5-2, Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок"), оскільки при конвертації цінних паперів рішення про конвертацію приймає орган емітента і укладання будь-яких договорів між емітентом та власником цінних паперів чинним законодавством не передбачено, про своє рішення емітент повідомляє власників його цінних паперів й обмін проходить у порядку, встановленому Національною комісією з цінних паперів і фондового ринку. Також з матеріалів справи вбачається, що на момент емісії облігацій Відповідач не був акціонерним товариством, а отже його проспект емісії облігацій ніяк не міг передбачати можливість їх конвертації у власні акції, що спростовує посилання Позивача на ч.4 ст.8 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

Позиція Позивача про невідповідність умов попереднього договору № 230-3/3 вимогам п. 2 ч. 2 ст. 47 Закону України "Про недержавне пенсійне забезпечення" щодо необхідності проведення лістингу акцій, які в майбутньому мають бути предметом купівлі-продажу за основним договором спростовуються п. 1.1 цього договору, яким передбачено обов'язок сторін протягом 3 робочих днів від дати надання Відповідачем Позивачеві письмового повідомлення про виконання Відповідачем умов пункту 1.3 цього попереднього договору укласти на фондовій біржі "Перспектива" на визначених у ньому умовах Основний договір купівлі - продажу наступних цінних паперів: простих іменних акцій ПАТ "Електрохімпром", що відповідають вимогам законодавства з недержавного пенсійного забезпечення. Крім того, наявність чи відсутність в попередньому договорі умов щодо необхідності проведення лістингу акцій, які в майбутньому мають бути предметом купівлі-продажу за основним договором, не впливає на чинність самого попереднього договору, оскільки він не породжує будь-яких правових наслідків, крім зобов'язання сторін у визначений строк укласти в майбутньому основний договір. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Виходячи з того, що сторонами укладено саме попередні договори, а не основні договори купівлі продажу цінних паперів і що у попередніх договорах обумовлено, що основні договори мають укладатися на фондовій біржі "Перспектива", тобто за участю торгівця цінними паперами, суд не приймає позицію Позивача, що саме оскаржувані угоди повинні були укладатись, за участю або посередництвом торгівця цінними паперами, тобто, що сторонами порушено вимоги ч.8, 9 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок".

Твердження Позивача про те, що у разі укладання основного договору Позивач фактично втрачає будь-який контроль над господарською діяльністю Відповідача, перетворюючись із основного кредитора Відповідача на власника менше 25 % акцій Відповідача, що суперечить його інтересам та що у разі укладання основних договорів купівлі-продажу цінних паперів відбудеться обмін облігацій, забезпечених майном відповідно до договору іпотеки, на незабезпечені акції не може бути підставою для визнання недійсними оскаржуваних попередніх договорів, оскільки володіння облігаціями підприємства не дають права їх власникам управляти господарською діяльністю емітента цих цінних паперів, а лише (у даному випадку) надає право на одержання відсоткового доходу за облігаціями і не одержання (стягнення) такого доходу не є предметом даного спору. При цьому, п. 2.1. попереднього договору № 230-3/3 передбачено, що після придбання Позивачем акцій Відповідача, частка Позивача в статутному капіталі Відповідача повинна складати не менше 20%. Вказана обставина повністю спростовує ствердження Позивача про те, що внаслідок виконання попереднього договору він нібито мав отримати частку, що становить 100% Статутного капіталу Відповідача. Крім того, як вбачається з матеріалів справи та пояснень самого Позивача, навіть після збільшення Відповідачем розміру свого статутного капіталу частка Позивача у статутному капіталі Відповідача, після виконання Позивачем умов попереднього договору та придбання ним акцій, буде складати більше 20% статутного капіталу, що повністю відповідає Умовам п. 2.1. укладеного сторонами попереднього договору № 230-3/3. З розрахунку частки Позивача у статутному капіталі Відповідача, після придбання ним акцій Відповідача, на час подачі позовної заяви, вбачається, що:

- сума номінальної вартості придбаних акцій дорівнює сумі номінальних вартостей облігацій і є рівною = 69 231 000,00 грн.;

- сума відсоткового доходу по облігаціях на дату пред'явлення позовної заяви 08.05.2015р. дорівнює = 13 846 200,00 грн.;

загальна вартість купівлі-продажу пакету акцій дорівнює: 69 231 000,00 + 13 846 200,00 = 83 077 200,00 грн., що становить 23,60% від статутного капіталу Відповідача.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 4-6, 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Головуючий колегії суддя ОСОБА_3

Суддя В.Д.Воронько

Суддя Г.В. Манько

Рішення підписане _________________