ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.15р. Справа № 904/4374/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД"

до Приватного підприємства "АВАСТО-БУД"

про стягнення 463 639,41 грн. за договором фінансового лізингу

Головуючий колегії - суддя Юзіков С.Г.

члени колегії - судді: Воронько В.Д., Мартинюк С.В.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. №185 від 19.06.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 364 183,11 грн. та розірвати договір фінансового лізингу.

Розгляд справи відкладався.

Від Позивача надійшла заява про відмову в частині позовних вимог щодо розірвання договору фінансового лізингу та заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій Позивач вказав що відмовляється від частини позовних вимог - стягнення збитків від інфляції та просить стягнути з Відповідача 463 639,41 грн. за договором фінансового лізингу, з яких: 349 942,76 грн. борг зі сплати лізингових платежів, 57 206,81 грн. пеня, 49 913,78 грн. штраф, 3 076,06 грн. 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині розрахунків, а також просить стягнути 3 500,00 грн. додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлявся про слухання справи, матеріали справи містять рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 166, 780, 445. Поштові повідомлення № 570, 320, 256, 228 повернулись на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.09.13р. ТОВ "Український лізинговий фонд" (далі Позивач) з Приватним підприємством "Авасто-Буд" (далі - Відповідач) укладено договір фінансового лізингу №1940/09/13-В (далі Договір), за п.1.1Загальних умов Договору (Додаток №3 до Договору) Лізингодавець (Позивач) на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобовязався придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, у тимчасове володіння та користування за плату майно (далі ОСОБА_2 лізингу), найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач (Відповідач) зобовязався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання договірних зобовязань Позивач придбав предмет лізингу - автомобіль Komatsu Ескаватор-погрузчик WB93R-5, 2012р. випуску; шасі № KMTWB024T77F62680; двигун № НОМЕР_1, реєстраційний №59590 АА, зареєстрований Держсільгоспінспекцією в м. Києві від 11.10.13р., Свідоцтво про реєстрацію ТЗ ЕА 063014 та передав його у користування Відповідачеві на підставі Акту приймання-передачі від 14.10.13р.

Відповідно до ст. 2 Загальних умов Договору Відповідач повинен сплачувати лізингові платежі, які складаються з авансового платежу та поточних лізингових платежів, що включають суму, яка відшкодовує частину вартості ОСОБА_2 лізингу та винагороду (комісію) Лізингодавця, в порядку, строки та у розмірі згідно з Графіком внесення лізингових платежів (Додаток № 1 до Договору), з урахуванням суми курсової різниці відповідно до п.2.6. Загальних умов Договору.

За даними Позивача, Відповідач оплатив авансовий платіж та вже починаючи з першого місяця дії договору почав прострочувати оплату лізинговий платежів, а з листопада 2014р. Відповідач взагалі припинив внесення лізингових платежів, продовжуючи експлуатувати ОСОБА_2 лізингу. У звязку з прострочкою Відповідача у нього утворився борг в розмірі 349 942,76 грн. (станом на 06.10.15р., за період з 19.03.15р.).

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 20.12.14р. Позивачем на адресу Відповідача направлено Лист-вимогу цінним листом, щодо сплати заборгованості.

23.01.14р. Позивачем направлено Відповідачеві ОСОБА_3 про відмову (розірвання) від Договору фінансового лізингу, на підставі ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" та п. 11.4. Загальних умов Договору. В повідомлені Позивач вимагав від Відповідача повернути ОСОБА_2 лізингу та всі належні документи і приналежності протягом 7 днів.

Згідно з п. 11.6. Загальних умов Договору датою розірвання Договору є дата фактичної передачі ОСОБА_2 лізингу Лізингоодержувачем Лізингодавцю (дата повернення) або дата вилучення ОСОБА_2 лізингу.

Відповідно до п. 11.8. Загальних умов Договору, вилучення ОСОБА_2 лізингу та відмова (розірвання) від Договору, не звільняє Відповідача від сплати всіх нарахованих, на момент вилучення та/або відмови (розірвання) від Договору, але не сплачених платежів передбачених Договором, в тому числі не сплаченої суми штрафних санкцій та відшкодування завданих збитків, в тому числі витрат, повязаних з вилученням ОСОБА_2 лізингу.

Позивач повідомив суду що його вимогу про повернення ОСОБА_2 лізингу Відповідач не виконав. Також, за даними Позивача, йому не вдалося самостійно вилучити ОСОБА_2 лізингу через переховування Відповідачем ОСОБА_2 лізингу та неповернення його законному власнику, яким є ТОВ "Український лізинговий фонд" згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію ЕА 063014. З урахуванням п. 11.4. Договору та п. 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" Позивач намагався вилучити (повернути) предмету лізингу в безспірному порядку за виконавчим написом нотаріуса. Виконавчий напис посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 24.02.15р. зареєстрований в реєстрі за № 227 (напис знаходиться на виконанні у ВДВС). За виконавчим написом на користь Позивача підлягало поверненню Відповідачем майно - автомобіль Komatsu Ескаватор-погрузчик WB93R-5, 2012р. випуску; шасі № KMTWB024T77F62680; двигун № НОМЕР_1, реєстраційний №59590 АА, а також стягненню з Відповідача на користь Позивача 3 500, 00 грн. за вчинення виконавчого напису. Встановити місцезнаходження та повернути предмет лізингу Позивачеві на цей час не вдалося.

У п. 7.1.1. Загальних умов Договору сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, Лізингоодержувач повинен сплатити Лізингодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення. У звязку з простроченням виконання зобовязань зі сплати лізингових платежів за Договором Позивач Відповідачеві нарахував пеню у розмірі 57 206,81 грн. за період з 19.03.15р. до 06.10.15р.

У п.7.1.2. Загальних умов Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасної сплати лізингових платежів та інших платежів, передбачених Договором, крім пені, передбаченої п.7.1.1. Договору, Лізингоодержувач оплачує штраф в залежності від терміну заборгованості: при затримці платежу від 2 до 10 днів у розмірі 5% від суми простроченої заборгованості, від 11 до 20 днів 10% від суми простроченої заборгованості, понад 20 днів 15% від суми простроченої заборгованості. У звязку з простроченням виконання зобовязань зі сплати лізингових платежів за Договором Позивачем Відповідачеві нараховано штраф, який згідно із заявою про збільшення позовних вимог становить 49 913,78 грн.

Посилаючись на ч. 2 ст. 625 ЦК України на борг Відповідача нараховані 3 % річних, що згідно із заявою про збільшення позовних вимог становить 3 076,06 грн. за період з 19.03.15р. до 06.10.15р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 806 ЦК України передбачає, що за договором лізингу одна сторона (Лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (Лізингоодержувачу) у користування майно, спеціально придбане Лізингодавцем, відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов, на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

До прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін (ч.2 ст. 78 ГПК України).

Статтею 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо:… 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом;. У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно зі ст.90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача щодо лізингових платежів, штрафних санкцій та річних з простроченої суми, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Щодо вимог про стягнення 3 500,00 грн. на відшкодування додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса, то вони не підлягають задоволенню, оскільки згідно зі ст.90 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, крім вимог про відшкодування додаткових витрат на вчинення виконавчого напису нотаріуса; у частині вимог про розірвання договору фінансового лізингу №1940/09/13-В від 24.09.13р., укладеного ТОВ "Український лізинговий фонд" з Приватним підприємством "Авасто-Буд", від яких відмовився Позивач, провадження у справі підлягає припиненню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача в розмірі 6 954,59 грн., господарські витрати з позовних вимог, від яких Позивач відмовився, покладаються на Позивача.

Керуючись ст. 4-6, 33, 34, 44, 49, 75, 80, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "АВАСТО-БУД" (фактична адреса: 49033, м. Дніпропетровськ, вул. Краснопільська, 3, офіс 540; юридична адреса: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Газети "Правди"АДРЕСА_1; код 316 40 96) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ ФОНД" (44205, м. Київ, пр-т Оболонський, 35-А, офіс 301; код 378 590 96) 349 942,76 грн. борг зі сплати лізингових платежів, 57 206,81 грн. пені, 49 913,78 грн. штрафу, 3 076,06 грн. 3 % річних, 6 954,59 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У частині вимог про розірвання договору фінансового лізингу №1940/09/13-В від 24.09.13р., укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" з Приватним підприємством "Авасто-Буд" провадження у справі припинити, господарські витрати з цих вимог покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Головуючий колегії суддя ОСОБА_5

Суддя В.Д. Воронько

Суддя С.В. Мартинюк

Рішення підписане_____________