ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Справа № 915/791/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, особисто;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/№ від 28.05.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/791/15

За позовом: ОСОБА_3, 54001, АДРЕСА_1,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ, 54042, м. Миколаїв,вул.Дзержинського,186-А

про: стягнення 139 370,10 грн. -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ про стягнення вартості належної ОСОБА_3 майна товариства в сумі 139370, 10 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем порушено вимоги ст. 88 Господарського Кодексу України відносно відмови в наданні звітів про фінансово-господарську діяльність та копій установчих документів, були порушені приписи статуту, а саме п. 9.11, п. 9.14, а також ст. 148 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Порядок і спосіб визначення вартості майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки виплати встановлюється статутом і законом. У звязку із тим, що позивач має 5,39 % долі в уставному фонді ТОВ Галант-Юг, останній звернувся до суду та просить стягнути з відповідача вартість належної частки майна в сумі 139370,10 грн.

Відповідач у відзиві проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів наступні обставини: внесення ОСОБА_3 частки у статутній капітал у розмірі 8055,19 грн., розмір заявленої до стягнення суми 139370,00 грн., порушення товариством порядку та строку розрахунку з учасником, відмова в наданні звітів про фінансово-господарську діяльність та копій установчих документів.

Враховуючи наявність розбіжностей у позиціях сторін щодо правильності обрахунку вартості частки майна, яка підлягає сплаті, суд вирішив призначити у справі бухгалтерську експертизу для визначення вартості чистих актів Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ; для визначення вартості частки прибутку та визначення розміру фактичної частки ОСОБА_3 на дату виходу зі складу учасників товариства ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 14.05.2015 року провадження у справі було зупинено для проведення бухгалтерської експертизи.

Ухвалою суду від 09.10.2015 року провадження у справі було поновлено на 12.10.2015 об 11 год. 00 хв. у звязку із необхідністю надання додаткових матеріалів, необхідних для виконання експертизи та зобовязано позивача надати суду головну книгу ТОВ Галант-Юг за 2012 рік; оборотно-сальдові відомості ТОВ Галант-Юг; журнали ордери по рахунку 40 Статутний капітал за період червень-липень 2012 року та форми звітності ТОВ Галант-Юг (форма№1); звіт про фінансові результати (форма№2) станом на 09.07.2012 року; та зобовязано ОСОБА_3 провести попередню передплату експертизи згідно зі ст. 15 Закону України Про експертизу в сумі 3376, 80 грн.; докази оплати надати суду.

У судовому засіданні 12.10.2015 року позивач заявлені позовні вимоги підтримав зазначених у позові, вимоги ухвали суду від 09.10.2015 року не виконав.

Відповідач в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 12.10.2015 оголошувалась перерва до 16.10.2015 року.

16.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

У відповідності до статуту Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ, зареєстрованого реєстраційною палатою Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 15.05.1996 року, засновниками (учасниками) товариства є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15І.С., ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40

Пунктом 6.1 статуту було визначено, що для забезпечення діяльності товариства за рахунок внесків учасників створюється різний фонду у розмірі 0. крб.

Статутний фонд розподіляється між учасниками наступним чином: ОСОБА_4 13,49%, ОСОБА_5- 7,46%, ОСОБА_6- 1,0%, ОСОБА_7-1,87%, ОСОБА_8- 4,19%, ОСОБА_9- 1,61 %, ОСОБА_10- 4,99%, ОСОБА_11- 5,39%, ОСОБА_12-5,39%, ОСОБА_13- 1,55%, ОСОБА_14- 0,33%, ОСОБА_15- 3,98%, ОСОБА_16-2,0% ОСОБА_17-0,33%, ОСОБА_18- 4,32%, ОСОБА_19- 2,26%, ОСОБА_20-0,33%, ОСОБА_21- 3,59%, ОСОБА_22- 1,34%, ОСОБА_23- 1,61%, ОСОБА_24- 1,67%, ОСОБА_25- 2,93%, ОСОБА_26- 3,33%, ОСОБА_27І- 3,06%., ОСОБА_41 3,27%, ОСОБА_29- 3,92%, ОСОБА_30- 3,27%, ОСОБА_31- 4,0%, ОСОБА_32- 4,6%, ОСОБА_33- 3,26%, ОСОБА_34 1,0%, ОСОБА_35-0,33%, ОСОБА_36- 0,33%, ОСОБА_37- 0,33%, ОСОБА_38-0,33%, ОСОБА_39-0,33%, ОСОБА_40- 0,01%.

05.06.2012 року ОСОБА_3 звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ із заявою про вихід зі сладу учасників товариства.(а.с.21)

02.07.2012 року ОСОБА_3 була подана уточнена заява щодо виходу зі складу ТОВ «Галант-Юг» з вимогою здійснення з нею розрахунку, виплативши при цьому вартість частини майна товариства пропорційно частці учасника у статутному капіталі. (а.с.22)

На загальних зборах товариства від 24.10.2012 року розглядались наступні питання порядку денного:

1. Про вихід учасників згідно заяви.

2. Затвердження розрахунку з учасниками (розмір сум та порядок виплати).

3. Про погашення заборгованості учасників за внесками до Статутного капіталу.

4. Звіт директора за фінансово-господарську діяльність Товариства за 2010-2011 р.

По першому питанню щодо виходу учасників з товариства загальні збори прийняли рішення та вирішили задовольнити заяву про вихід з учасників ОСОБА_42, ОСОБА_41, ОСОБА_43, ОСОБА_25, ОСОБА_44, ОСОБА_3, ОСОБА_8 По другому питанню порядку денного встановлено, що згідно розрахунку балансова вартість корпоративних прав учасників, з врахуванням несплаченої частки (відраховується) та частки прибутку (додається) до виплати становить: ОСОБА_42 - 992,86 грн., ОСОБА_41 - 2 930,28 грн., ОСОБА_43 - 1469,57 грн., ОСОБА_25 - 1702,95 грн., ОСОБА_44 -1957,35 грн., ОСОБА_3 - 4469,55 грн., ОСОБА_8 - 2 511,96 грн. Було запропоновано наступний порядок виплати: протягом 7 наступних місяців починаючи з 20 листопада шляхом перерахування грошових коштів на особисті рахунки учасників, що виходять. Рішення з вказаного питання порядку денного не прийнято, про що додатково оформлено Протокол голосування № 5 від 24.10.12 року. Вказані обставини встановлені рішенням суду, яке набуло законної сили (рішення Господарського суду Миколаївської області від 31 січня 2013 р. у справі № 5016/2790/2012(20/73) та не підлягають подальшому доказуванню в силу вимог ч.3 ст 35 ГПК України.

23 березня 2013 року відбулися Загальні збори учасників ТОВ «Галант-Юг», оформленого протоколом № 1 загальних зборів учасників, рішенням яких затверджено звіт про фінансові результати за 2012 р. (річний баланс, а.с.82-86).

28.03.2013 року Товариство направило колишнім учасникам ОСОБА_42, ОСОБА_41, ОСОБА_43, ОСОБА_25, ОСОБА_44, ОСОБА_3, ОСОБА_8 лист із повідомленням щодо здійснення розрахунків згідно ст.54 ЗУ «Про Господарські товариства». Причому, у вказаному листі крім обґрунтування розміру сум до виплати, була запропонована дата виплати для кожної особи, - ОСОБА_3 було запропоновано здійснити виплату 29.05.13 р. у розмірі 4469,55 грн. Також, було запропоновано повідомити Товариство про іншу зручну дату на розсуд колишнього учасника або надати реквізити рахунків для безготівкового перерахування.

Проте, ОСОБА_3 не погасила свою заборгованість, та не здійснила доплату частки у статутному капіталі товариства.

В якості доказів неповної сплати частки статутного капіталу позивачем, відповідачем були надані наступні документи: протокол № 19 загальних зборів організації орендарів орендного торгово-комерційного підприємства «Галант-Юг» від 15.12.1995 р.; додаток до протоколу №9 від 15.12.1995 р. «Зобов'язання по поверненню позичених коштів»; договір позики від 03.01.1996 р. та додаток до договору позики; підписний лист на придбання об'єкта приватизації від 15.12.1995; договір купівлі-продажу державного майна від 27.12.1995; протокол загальних зборів організації орендарів орендного торгово-комерційного підприємства «Галант-Юг» № 1 від 29.03.1996 про створення ТОВ «Галант-Юг»; розрахунок виплат учасникам з додатками; балансовий рахунок № 46 «Несплачений капітал» за червень 2012 р.; довідка ТОВ «Галант-Юг» щодо заборгованості по внеску до статутного капіталу за позивачкою на 02.07.2012 р. (а.с.59-81);пояснення щодо розрахунку виплат; розрахунок вартості чистих активів станом на 30.06.2012; розрахунок вартості корпоративних прав згідно вартості чистих активів (а.с.126-141).

Так, відповідно до п.1.3. Статуту ТОВ «Галант-Юг», затвердженого рішенням загальних зборів орендарів Миколаївського обласного торгово-комерційного підприємства «ОСОБА_43 лант-Юг» від 29.03.1996 р.: «ООО «Галант-Юг» является право-преемником всех прав и обязательств АП «Галант-Юг» (Свидетельство о государственной регистрации №3746 от 30.11.92 г., код ЗКПО 04528614)».

Відповідно до Протоколу №9 загальних зборів орендарів Миколаївського обласного торгово-комерційного підприємства «Галант-Юг» від 15.12.1995 р. для викупу державного майна (приватизації), що знаходилось на балансі підприємства одностайно, присутніми на зборах учасниками, було вирішено залучити позикові кошти на умовах їх персоніфікації на кожного члена організації орендарів, які виявлять таке бажання (прийняти участь в приватизації позиченими коштами крім сертифікатів). Відповідно до Додатку до Протоколу № 9 від 15.12.1995 р., позивач разом із іншими членами організації орендарів (всього 26 осіб) виявила таке бажання та засвідчила свою згоду особистим підписом у додатку напроти свого прізвища та суми позичених коштів, які вона повинна особисто внести 457300 тис. крб (або 4573 грн). Крім того, позивач була секретарем цих зборів, що підтверджується її особистим підписом як під протоколом № 9 від 15.12.1995 р., так і під додатком до Протоко лу № 9. Вказані рішення загальних зборів не скасовані ані рішенням суду, ані наступним рі шенням загальних зборів товариства.

Отже, позивач була достовірно обізнана зі своїм обов'язком по внесенню грошових коштів до статутного капіталу (фонду) товариства у розмірі 4573 грн. з моменту прийняття такого рішення загальними зборами. Але, не виконала свого обов'язку до моменту свого ви ходу з товариства у 2012 року, хоча на загальних зборах учасників від 24.10.2012 року пози вачу та іншим учасникам було запропоновано погасити заборгованість для розрахунку на всю частку. (5,39% як за статутом).

Господарським судом було встановлено, що заявлений позивачем розрахунок вартості внеску не відповідає розміру заявленої позовної вимоги з наступних підстав.

Корпоративні відносини учасників товариств з обмеженою відповідальністю (різновид господарського товариства) регулюються Цивільним кодексом України (далі -ЦК), Господарським кодексом України (далі - ГК), законами України від 19 вересня 1991 р. N 1576-ХП "Про господарські товариства" (далі - Закон про господарські товариства), від 15 травня 2003 р. N 755-1У "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (далі - Закон про державну реєстрацію), іншими нормативно-правовими актами.

Як вказано в п.11 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 р. № 13 при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Так, відповідно до ст.ст. 138, 145, 148 ЦК та ст.ст.10, 54, 59 Закону про господарські товариства учасник ТОВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку

Стаття 54 Закону про господарські товариства передбачає, що при виході учасника з ТОВ йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Така виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Учаснику, який вибув, виплачується також належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.

Пунктом 30 Постанови Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 р. визначено, що у випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чи стих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропор ційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства. У разі, якщо учасник не повністю вніс (не по вністю оплатив) свій вклад до статутного капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу. Вказана правова позиція Верховного суду України відповідає нормі ч.4 ст.53 ЗУ «Про господарські товариства», якою визначено, що частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчуже на до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

Судом встановлено, що на дату виходу ОСОБА_3 зареєстрований статутний капітал товариства складав 149447,00 грн., фактично було внесено всіма учасниками тільки 59990,00 грн., позичені товариством кошти згідно додатку до Протоколу № 9 від 15.12.1995 року «Зобов'язання по поверненню позичених коштів» у розмірі 89457,00 грн. не були внесені до цього часу жодним із учасників, у тому числі ОСОБА_3 у розмірі 4573,00 грн (або 457300 тис.крб).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 сплатила тільки 3482,19 грн. з 8055,19 грн. Тобто, фактично сплачений внесок до статутного капіталу позивача становив 2,33 %.

За таких обставин, суд вирішив прийняти до уваги запропонований відповідачем розрахунок виплат учасникам товариства, із якого вбачається, що загальна вартість частки у статутному капіталі ОСОБА_3 становить 8055,19 грн., несплачена частка - 4573,00 грн., фактична частка (сплачена) 3482,19 грн. або 2,33 %; приріст початкового вкладеного капіталу і частка прибутку поточного року складає 987,36 грн., що разом складає 4469,55 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що задоволенню підлягає вимога ОСОБА_3 про стягнення вартості належної їй частки майна товариства в сумі 4469, 55 грн.

Судом не приймаються твердження позивача про те, що державна реєстрація статуту в 1996 році з зазначенням частки позивача 5,39 % є належним та достатнім доказом внесення ним повної суми свого внеску до статутного капіталу, з огляду на таке.

Посилання позивача на норми законодавства України 2015 року суперечить дії закону в часі. Так, згідно п.4 Прикінцевих положень ГК України, останній застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його поло женнями відповідно до цього розділу. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після на брання чинності цими положеннями. Аналогічні положення містить й Цивільний кодекс України (п.4 "Прикінцевих та перехідних положень"). Як ГК України, так і ЦК України набули чинності з 01.01.2014 року.

Отже, норми ГК України, ЦК України та чинна (на сьогодні) редакція ЗУ "Про господарські товариства" не поширюються на правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем у 1995-1996 рр. у зв'язку із створенням товариства.

На час створення товариства, законодавство України щодо регулювання процедури створення господарських товариств обмежувалось законами України: ЗУ «Про господарські товариства», ЗУ «Про підприємництво» , ЗУ «Про підприємства в Україні», ЗУ «Про влас ність».

Основним нормативно-правовим актом, що безпосередньо регулював процедуру створення господарського товариства є ЗУ "Про господарські товариства" (в редакції згідно із ЗУ № 90/95-ВР від 14.03.95р.

З аналізу вказаного закону, зокрема ч.2 ст.4, ч. 1 ст.51, ч.ч.2,3 ст.52, ч.2 ст.53 ЗУ "Про господарські товариства" випливає, що зазначення в установчих документах (Статуті та Установчому договорі) розміру частки учасника не є під твердженням повної сплати вказаної частки до статутного капіталу.

Також слід відмітити, що не відповідає дійсності викладені в позовній заяві обставини щодо порушення товариством вимог ст.88 ГК України відносно відмови в наданні звітів про фінансово-господарську діяльність та копій установчих документів, оскільки всі заяви позивача своєчасно розглядались товариством та на них була надана повна відповідь.

Згідно ст.33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Причому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК).

Позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів в розумінні ст.33 ГПК України внесення ОСОБА_3 частки у статутний капітал у розмірі 8055,19 грн.; порушення товариством порядку та строку розрахунку з учасником; відмови в наданні звітів про фінансового-господарську діяльність та копій установчих документів. Доказів на обгрунтування розміру заявленої до стягнення суми 139370,00 грн. позивачем суду не надано.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог частково. Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, - ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ, 54042, м. Миколаїв, вул.Дзержинського,186-А,, на користь ОСОБА_3, 54001, АДРЕСА_1,ідентифікаційний код НОМЕР_1, вартість належної їй частки майна товариства у сумі 4469 (чотири тисячі чотириста шістдесят девять) грн. 55 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГАЛАНТ- ЮГ, 54042, м. Миколаїв, вул.Дзержинського,186-А,, в дохід Державного бюджету України (р/р 3002, одержувач УДКСУ у м.Миколаєві, банк одержувача ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО 826013, , код платежу 22030001) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.М. Коваль

Рішення підписано 21.10.2015 року