донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.10.2015 справа №908/1583/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при помічнику судді:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:

від позивача: від відповідача: ОСОБА_5 довір. ОСОБА_6 довір.
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на ухвалу господарського суду Запорізької області
від28 серпня 2015 р.
у справі№ 908/1583/14 (суддя К.В. Проскуряков)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж", м. Бердянськ Запорізької області
про за заявою про стягнення 11530174,31 грн. Публічного акціонерного товариства "Бердянське підприємство теплових мереж", м. Бердянськ Запорізької області розстрочку виконання рішення

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. по справі №908/1583/14:

- частково задоволено заяву публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 строком на 36 місяців;

- розстрочено виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі № 908/1583/14 щодо сплати заборгованості за поставлений природний газ у розмірі 4 021 670,59 грн. (чотири мільйони двадцять одна тисяча шістсот сімдесят) грн. 59 коп. строком на дванадцять місяців наступними частинами: до 01.10.2015 р. 335 139,22 грн., до 01.11.2015 р. 335 139,22 грн., до 01.12.2015 р. 335 139,22 грн. до 01.01.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.02.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.03.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.04.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.05.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.06.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.07.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.08.2016 р. 335 139,22 грн., до 01.09.2016 р. 335 139,17 грн..

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. по справі №908/1583/14, та відмовити у задоволенні заяви відповідача про розстрочку виконання рішення.

Скаржник вважає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив про відсутність виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення, що є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача.

Позивач у судовому засіданні 12.10.2015р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, з підстав, викладених у останній.

Відповідач у судовому засіданні 12.10.2015р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та такою, що підлягає залишенню без змін.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж про стягнення 11 530 174, 31 грн. задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг у розмірі 3 051 330,86 грн., пеню у розмірі 571 441,66 грн., 3 % річних у розмірі 247 670,64 грн., інфляційні витрати у розмірі 115 608,24 грн., 35 619,19 грн. судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 1 062 791, 76 грн. припинено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 р. у справі №908/1583/14 апеляційну скаргу ПАТ НАК Нафтогаз України задоволено, скасовано рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. в частині відмови в задоволенні до стягнення пені у розмірі 571 441,66 грн. Постановлено прийняти нове рішення в цій частині, яким стягнути з відповідача на користь позивача 571 441,66 грн. пені, в решті рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 залишити без змін про що місцевим господарським судом було видано відповідні накази від 13.11.2014 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.12.2014 р. у справі №908/1583/14 касаційну скаргу ПАТ Бердянське підприємство теплових мереж задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 р. скасовано в частині часткового скасування рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 та стягнення пені, рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 залишено без змін. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2014 р. у справі №908/1583/14 залишено без змін.

Ухвалою суду від 27.02.2015 р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж № 401 від 17.02.2015 про припинення стягнення за наказом №908/1583/14 від 13.11.2014 р. на суму 5 714,42 грн. Припинено стягнення за наказом №908/1583/14 від 13.11.2014 р. на суму 5 714,42 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.03.2015 р. заяву від 16.03.2015 р. за вих. №683 Публічного акціонерного товариства Бердянське підприємство теплових мереж про часткове припинення стягнення за наказом № 908/1583/14 від 13.11.2014 р. на суму 571 441,66 грн. задоволено. Частково припинено стягнення за наказом господарського суду Запорізької області №908/1583/14 від 13.11.2014 р. в частині стягнення пені у розмірі 571 441,66 грн.

Публічне акціонерне товариство "Бердянське підприємство теплових мереж", м. Бердянськ Запорізької області звернулося до господарського суду Запорізької області із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилався на складну фінансову ситуацію, що склалася на підприємстві, зазначив, що основним споживачем послуг є населення, при цьому несвоєчасна сплата населенням за послуги з теплопостачання не дала можливість своєчасно розрахуватись із позивачем. Зазначив, що кредиторська заборгованість станом на 31.12.2014р. складала 64890 тис. грн., а дебіторська 25898 тис. грн. а, заборгованість держави перед відповідачем з різниці в тарифах на послуги з теплопостачання за 2012,2013, 1 кв. 2014 . становить 129384,57 грн. Крім того зазначив, про відсутність грошових коштів на його рахунках.

На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав копію балансу на 31.12.2014р., звіт про фінансові результати за 2013, 2014 рік, бухгалтерську довідку про заборгованість по заробітній платі станом на 10.08.2015р. в розмірі 584 487,62 грн., довідки банків про наявність грошових коштів на рахунках відповідача, звіт про розрахунки за спожиту теплову енергію та послуги з транспортування теплової енергії за травень липень 2015р., протокол №43 зсідання комісії з погашення заборгованості підприємства паливно-енергетичного комплексу Запорізької області, платіжні доручення, які свідчать про часткове виконання рішення суду по вказаній справі.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. в справі «Півень проти України» суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_8 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 ГПК має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи розстрочити виконання рішення.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує наступне.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, вирішення питання щодо надання чи відмови в наданні розстрочки виконання рішення суду є субєктивним правом суду, яке останній приймає на власний розсуд шляхом оцінки наданих сторонами доказів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо складного фінансово-економічного стану підприємства відповідача та наявністю обставин, що ускладнюють негайне виконання рішення, які підтверджуються належними доказами в розумінні статей 33-35 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги доводи сторін, їх матеріальні інтереси та фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, положення законодавства щодо обов'язкового виконання рішень господарського суду, які набрали законної сили, ризики від здійснення підприємницької діяльності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про можливість часткового задоволення заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 07.07.2014 р. у справі №908/1583/14 строком на 12 місяців.

Апеляційний суд приймає до уваги стратегічне значення підприємства позивача для економіки і безпеки держави, його складне фінансове становище, в той же час колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд задовольнив заяву про розстрочку виконання рішення частково, саме з огляду на врахування майнових інтересів обох сторін та обовязковість виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Доводи скаржника про порушення судом норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків, викладених в ухвалі обставинам справи не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. по справі №908/1583/14 є законною, обґрунтованою, прийнятою із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на скаржника.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. по справі №908/1583/14 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. по справі №908/1583/14 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: А.М. М'ясищев

ОСОБА_3