ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.15 Справа № 904/7301/15
За позовом: комунального підприємства "Дніпропетровський метрополітен" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1", м. Дніпропетровськ

про стягнення 38 708,94 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №08 від 12 січня 2015 року, провідний юрисконсульт,

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 15 червня 2015 року, представник

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "Дніпропетровський метрополітен" Дніпропетровської міської ради звернулося до господарського суду із позовом, яким, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (а.с.90-93), просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" заборгованість у розмірі 38 708,94 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 21 420,01 грн.;

- 3 % річних у розмірі 705,65 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 12 568,01грн.;

- пеня у розмірі 2 801,45 грн.;

- затрати на демонтаж рекламного банера у розмірі 1 213,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на розміщення рекламного банера № 19р/12 від 10 жовтня 2012 року в частині повної та своєчасної оплати за знаходження на фасаді рекламного банера за період з квітня по серпень 2014 року. Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути 3 % річних у розмірі 705,65 грн. за період прострочки виконання грошового зобовязання з 11.05.2014 по 17.08.2015 та втрати від інфляції у розмірі 12 568,01грн. за загальний період з 11.05.2014 по 30.06.2015. Також позивачем на підставі пункту 5.1. договору нарахована пеня за період з 11.05.2014 по 30.08.2015. Позивач зазначає, що згідно підпункту 4.2.2. договору оренди замовник зобовязаний в строк до п'яти робочих днів після закінчення строку дії або дострокового розірвання договору демонтувати рекламний банер. У разі відмови замовника демонтувати рекламний банер, виконавець має право демонтувати рекламний банер, а замовник відшкодовує затрати на демонтаж рекламного банера. Виконавець власними силами здійснив демонтаж рекламного банера, витрати, повязані з виконанням демонтажу рекламного банера становлять 1 213,82грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що зобовязання відповідача щодо оплати виконаних позивачем робіт є припиненим після розірвання договору оренди, тобто з 04.09.2014. Відповідач заперечує проти стягнення витрат, які повязані з демонтажем рекламного банера, вважає, що строк виконання зобовязання на час розгляду справи не настав. Умовами договору (п.4.2.2.) не визначено строк виконання замовником зобовязання щодо відшкодування витрат на демонтаж рекламного банера. Вимоги в порядку ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач на адресу відповідача не направляв, отже, строк виконання зобовязання відповідачем по відшкодуванню витрат, повязаних з демонтажем рекламного банеру, не настав. Відповідач надав контррозрахунок суми позову, в якому зазначив, що три відсотки річних складають 704,95грн., втрати від інфляції 11 365,2грн. Відповідач вважає, що при обчисленні суми від інфляції слід враховувати місяці, в яких мала місце дефляція.

До вимоги про стягнення пені відповідач просить застосувати позовну давність до 16.08.2014 включно.

Розгляд справи був відкладений з 02.09.2015 на 23.09.2015. У судовому засіданні 23.09.2015 оголошено перерву на 15.10.2015, з 15.10.2015 на 19.10.2015.

У судовому засіданні 19.10.2015 оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

10 жовтня 2012 року між Комунальним підприємством "Дніпропетровський метрополітен" Дніпропетровської міської ради (виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Місія-1" (замовник) укладено договір №19р/12 на розміщення рекламного банера, відповідно до умов якого (п.1.1) виконавець розміщує на фасаді інженерного корпусу рекламний банер замовника в порядку, передбаченому цим договором.

Місце розташування банера на фасаді інженерного корпусу - м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова,8. Розмір банера 8,5*35м. (п.1.2. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє по 31.12.2012 включно. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про своє бажання розірвати договір, строк дії договору на розміщення банеру лонгується на тих самих умовах до кінця наступного року (п.п.2.1.,2.2. договору).

Сторони домовились, що замовник проводить оплату згідно виставленого виконавцем рахунку і акта наданих послуг не пізніше 10 числа поточного місяця за попередній. Щомісячна оплата розміщення рекламного банера складає 4 2000,00грн., у тому числі податок на додану вартість 700,00грн. в місяць. Вартість за неповний календарний місяць обчислюється пропорційно, виходячи із кількості днів розміщення банера в цьому місяці (п.3.1. договору).

Вартість розміщення рекламного банера, розміщеного на фасаді інженерного корпусу КП "Дніпропетровський метрополітен" узгоджена протоколом погодження вартості розміщення банера, який є додатком №2 до договору.

Відповідно до п.4.2.1. договору замовник здійснює монтаж банера своїми силами і за власний рахунок під наглядом працівників метрополітену.

Обовязок замовника щомісячно сплачувати плату за цим договором передбачено пунктом 4.2.3. договору.

Відповідно до п.4.2.4. договору замовник зобовязується щомісячно підписувати наданий виконавцем ОСОБА_1 надання послуг з розміщення банера замовника за звітний період та повертати його виконавцю протягом п'яти календарних днів з моменту отримання.

У випадку прострочки оплати за розміщення банера замовником протягом 10 банківських днів, виконавець вправі нарахувати замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за розміщення банера за кожен день прострочки (п.5.1. договору).

У випадку невиконання замовником п.3.1. (більш ніж на 20 днів), п.4.2.6. цього договору виконавець має право розірвати договір повідомивши замовника за 10 календарних днів до дати розірвання договору (п.5.2. договору).

Замовник має право розірвати договір в односторонньому порядку попередньо повідомивши виконавця за 10 робочих днів до його розірвання (п.5.4. договору).

11 серпня 2014 року комунальне підприємство "Дніпропетровський метрополітен" Дніпропетровської міської ради отримало лист товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1", вих. №71 від 15.06.2014, з проханням розірвати договір б/н від 30.12.2012 з 30.06.2014.

20 серпня 2014 року позивач повторно отримав лист відповідача за вих. №71 від 06.06.2014, про розірвання договору з 30.06.2014 (а.с.24).

Враховуючи, що позивач отримав лист про дострокове розірвання договору 20.08.2014, договір оренди, з урахуванням положень пункту 5.4., вважається таким, що припинив свою дію з 04.09.2014.

Листами від 12.08.2014, від 28.08.2014 позивач просив відповідача погасити заборгованість за надані послуги з розміщення рекламного банера та зняти рекламу з фасаду інженерного корпусу метрополітену (а.с.23, 26).

На адресу відповідача 28.08.2014 направлені акти виконаних робіт за квітень-серпень 2014 року, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чином від 28.08.2014 (а.с.28-29).

Так, на адресу відповідача направлено акти здачі-приймання виконаних робіт (послуг), а.с.30-34:

Акт від 30.04.2014 за квітень 2014 року на суму 4 200,00грн.,

Акт від 31.05.2014 за травень 2014 року на суму 4 200,00грн.,

Акт від 30.06.2014 за червень 2014 року на суму 4 200,00грн.,

Акт від 31.07.2014 за липень 2014 року на суму 4 200,00грн.,

Акт від 31.08.2014 за серпень 2014 року на суму 4 200,00грн.,

Акт від 03.09.2014 за вересень 2014 року на суму 420,01грн.

Акти підписані виконавцем (позивачем), відповідач акти здачі-приймання наданих послуг не підписав, на адресу позивача другий примірник акту не повернув.

Також на адресу відповідача були направлені рахунки на оплату (а.с.35-39, 44).

Пунктом 4.2.2. договору передбачено обовязок замовника демонтувати банер в строк, який не перевищує 5 (п'ять) робочих днів після закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання. У випадку відмови замовника демонтувати банер, виконавець вправі демонтувати банер своїми силами. У такому випадку замовник відшкодовує виконавцю всі затрати по демонтажу банеру.

14.12.2014 між комунальним підприємством "Дніпропетровський метрополітен" (замовник) та Державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління ДСЕС України в Дніпропетровській області (виконавець) укладено договір №213 про надання послуг, відповідно до п.1.1. якого виконавець зобов'язується надати платні послуги визначені постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1102 "Про деякі питання надання платних послуг підрозділами Міністерства надзвичайних ситуацій" в порядку та на умовах, визначених цим договором, а замовник зобов'язується оплатити зазначені послуги.

Відповідно до п.1.2. договору №213 від 04.12.2014 виконавець зобовязується залучити підйомника за адресою вул. Курчатова,8.

Сторонами цього договору досягнута угода про розмір договірної ціни на виконання робіт, які нараховані в калькуляції на виконання робіт на суму 1 213,82грн. (протокол про узгодження ціни виконання платних послуг, калькуляція залучення підйомника, а.с.48-49).

Згідно акту здавання-приймання послуги від 15.12.2014 роботи за цим договором виконані у повному обсягу, прийняті сторонами без зауважень (а.с.50).

На підставі рахунку №213 від 04.12.2014 вартість робіт за договором №213 від 04.12.2014 була оплачена позивачем у сумі 1 213,82грн. згідно платіжного доручення №1108 від 11.12.2014 (а.с.52).

Позивач посилається на наявність боргу відповідача по орендній платі за період з квітня 2014 року по 03 вересня 2014 року включно у сумі 21 420,01грн., обовязок відповідача відшкодувати витрати, повязані з оплатою послуг з проведення демонтажу рекламного банеру у сумі 1 213,82грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України та п.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності (ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Обовязок своєчасної сплати орендної плати орендарем передбачено п.3.1., 4.2.3. договору, ч.3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч.5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.286 Господарського кодексу України.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з квітня 2014 року по 03 вересня 2014 року в розмірі 21 420,01грн.

З огляду на умови договору, положення чинного законодавства, строк оплати орендної плати є таким, що настав.

В порушення умов договору товариство з обмеженою відповідальністю "Місія-1" доказів оплати орендної плати у повному обсязі за період з квітня 2014 року по 03 вересня 2014 року в розмірі 21 420,01грн. не надало, доводи позивача не спростувало.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 21 420,01грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем при здійсненні розрахунку трьох відсотків річних не враховано, що останній день оплати за зобовязаннями квітня 2014 року настає 10.05.2014, який є вихідним днем, то строк оплати переноситься на перший робочий день після вихідного, тобто 12.05.2014. Прострочка оплати за зобовязаннями квітня 2014 року починається з 13.05.2015. Таким чином вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних підлягає частковому задоволенню у сумі 704,95грн.

Розрахунок втрат від інфляції за період з травня 2015 року по червень 2015 року включно перевірено судом. При цьому, суд вважає правомірним застосування позивачем при здійсненні розрахунку втрат від інфляції Рекомендацій Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі від 03.04.1997 року №62-97р.

Наведене узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в абз.4 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", в якому зазначено, що у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 №62-97. Цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Суд відхиляє доводи відповідача щодо необхідності врахування індексу інфляції за липень-серпень 2015 року, тобто місяці, в яких мала місце дефляція 99,0%, 99,2% відповідно, оскільки період, за який позивачем нараховані втрати від інфляції закінчується в червні 2015 року.

Отже, стягненню з відповідача підлягають три відсотки річних у сумі 704,95 грн. та втрати від інфляції у сумі 12 568,01грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пункт 5.1. договору передбачає, що у випадку прострочки оплати за розміщення банера замовником протягом 10 (десяти) банківських днів, виконавець вправі нарахувати замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за розміщення банера за кожний день прострочки.

Позивач просить стягнути пеню за період з 11.05.2014 по 30.08.2015 у сумі 2 801,45грн.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність строком в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені (ч.2 ст. 258 ЦК України).

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача пені за період з 11.05.2014 по 16.08.2014 в силу наведених вище положень законодавства застосовується спеціальна позовна давність тривалістю у один рік.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідач заявив про застосування позовної давності щодо заявлених позивачем вимог, подав відповідну письмову заяву.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

У спірних відносинах початок перебігу позовної давності визначається щодо кожного місяця надання послуг оренди з розміщення банера спірного періоду окремо, є в залежності від граничної дати виникнення зобов'язання з орендної плати.

Враховуючи дату звернення позивача з позовом до господарського суду 17.08.2015, передбачений умовами договору строк оплати орендної плати не пізніше 10 числа поточного місяця за попередній, в межах позовної давності є заявлена позивачем до стягнення сума пені за період з 17.08.2014 по 30.08.2015.

Розрахунок пені:

від суми боргу за квітень 2014 року 4 200,00грн. за період прострочення оплати з 17.08.2014 по 10.11.2014 247,40грн. (за 86 днів прострочення);

від суми боргу за травень 2014 року 4 200,00грн. за період прострочення оплати з 17.08.2014 по 10.12.2014 343,36грн. (за 116 днів прострочення);

від суми боргу за червень 2014 року 4 200,00грн. за період прострочення оплати з 17.08.2014 по 10.01.2015 443,24грн. (за 147 днів прострочення);

від суми боргу за липень 2014 року 4 200,00грн. за період прострочення оплати з 17.08.2014 по 10.02.2015 549,45грн. (за 178 днів прострочення);

від суми боргу за серпень 2014 року 4 200,00грн. за період прострочення оплати з 11.09.2014 по 10.03.2015 620,10грн. (за 181 день прострочення);

від суми боргу за вересень 2014 року 420,01 грн. за період прострочення оплати з 11.10.2014 по 10.04.2015 74,79 (за 182 дні прострочення).

Отже, стягненню з відповідача підлягає пеня у сумі 2 278,34грн.

В решті вимог щодо стягнення суми пені позов задоволенню не підлягає у звязку із спливом позовної давності.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 36 971,31грн. (основний борг у сумі 21 420,01грн., втрати від інфляції у сумі 12 568,01грн. + три відсотки річних у сумі 704,95 грн. + пеня у сумі 2 278,34грн.).

Позивач просить стягнути з відповідача витрати, повязані з оплатою послуг з проведення демонтажу рекламного банеру у сумі 1 213,82грн.

Договором на розміщення рекламного банеру передбачено обов'язок відповідача демонтувати банер в строк, який не перевищує 5 (п'ять) робочих днів після закінчення строку дії цього договору або його дострокового розірвання. У випадку відмови замовника демонтувати банер, виконавець вправі демонтувати банер своїми силами. У такому випадку замовник відшкодовує виконавцю всі затрати по демонтажу банеру (п.4.2.2.).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач в установлений договором строк (протягом п'яти робочих днів після закінчення строку дії договору на розміщення рекламного банеру) не здійснив демонтаж рекламного банера. Роботи по демонтажу рекламного банера проведені позивачем. Вартість робіт складає 1 213,82грн.

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 ЦК України).

Сторони укладаючи договір на розміщення рекламного банеру не передбачили строки відшкодування виконавцю всіх затрат по демонтажу банеру.

Оскільки строк виконання зобовязання щодо оплати вартості робіт з демонтажу рекламного банеру договором не встановлений, то кредитор (позивач) має право вимагати виконання цього обовязку в будь-який час.

Відповідно до п.1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14, днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Подання ж кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України.

Господарському суду необхідно мати на увазі, що питання про те, чи мало місце пред'явлення кредитором боржникові вимоги про оплату, вирішується не під час прийняття судом позовної заяви, а виключно в процесі вирішення ним спору по суті. Отже, коли господарським судом буде з'ясовано, що таку вимогу пред'явлено після початку розгляду ним справи зі спору, пов'язаного зі стягненням заборгованості, то відповідний позов може бути задоволений, якщо строк виконання грошового зобов'язання настав до прийняття рішення по суті справи (1.71 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14).

Доказів направлення на адресу відповідача вимоги про відшкодування понесених витрат, повязаних з проведенням демонтажу рекламного банеру позивач не надав.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення витрат, повязаних з проведенням демонтажу рекламного банеру у сумі 1 213,82грн. задоволенню не підлягає.

При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 827,00грн. згідно платіжного доручення №842 від 10.08.2015 (а.с.12), а також судовий збір у сумі 240,00грн. у звязку з поданням заяви про збільшення розміру позовних вимог (платіжне доручення №1027 від 24.09.2015, а.с.94).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 744,99грн.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Місія-1" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Боброва,1, ) на користь комунального підприємства "Дніпропетровський метрополітен" Дніпропетровської міської ради (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова,8, ) заборгованість у сумі 21 420 (двадцять одна тисяча чотириста двадцять) грн. 01коп., втрати від інфляції у сумі 12 568 (дванадцять тисяч п'ятсот шістдесят вісім) грн. 01коп., три відсотки річних у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 95 коп., пені у сумі 2 278 (дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 34 коп., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 744 (одна тисяча сімсот сорок чотири) грн. 99коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, -20.10.2015