РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа № 910/23933/15
За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції»про стягнення 74333,59 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Українські продуктові традиції» про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 74333,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 01.03.2015 між сторонами було укладено договір поставки № 524, відповідно до умов якого позивач поставив відповідачеві товар на підставі видаткових накладних, на загальну суму 187583,93,27 грн., який відповідач частково повернув, на суму 32063,87 грн., а отриманий товар оплатив лише частково, на суму 81184 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 74333,59 грн., яку просить стягнути позивач.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив стягнути вказану заборгованість.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце його проведення сповіщений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2015 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, постачальник) та ТОВ «Українські продуктові традиції» (далі - відповідач, покупець) укладено договір поставки № 524, відповідно до умов якого позивач зобов'язався поставити відповідачеві продовольчу та/або непродовольчу продукцію (товар), а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити її.

Згідно з п. 1.6 договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладної, яка засвідчує факт передачі товару постачальником та його отримання покупцем. Датою поставки вважається дата передачі постачальником товару покупцю.

Пунктом 5.6 договору визначено, що оплата поставленого товару здійснюється на підставі належним чином оформлених накладних (товарних, товарно-транспортних, видаткових, податкових). При цьому покупець зменшує суму платежів на вартість товару, який був повернений але не вивезений постачальником, згідно з п. 4.13 договору.

Загальна сума договору обумовлюється сумами, зазначеними у накладних (товарно-транспортній або видатковій) на кожну партію товару, що були поставлені протягом строку дії договору, з урахуванням коригувань вартості повернутих, неякісних, неналежних товарів згідно з вимогами договору (п. 5.7 договору).

Пунктом 5.8.1 договору встановлено, що оплата здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України через чотирнадцять календарних днів за поставлений товар.

За умовами п. 9.1 договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін та діє до 31.03.2016.

У подальшому позивач, на виконання умов договору, протягом квітня - липня 2015 року, поставив відповідачеві товар, відповідно до видаткових накладних №№ 297 - 314 від 17.04.2015, №№ 321 - 336 від 22.04.2015, №№ 359 - 372 від 29.04.2015, №№ 398 - 411 від 06.05.2015, №№ 433 - 450 від 13.05.2015, №№ 471 - 487 від 20.05.2015, №№ 514 - 530 від 27.05.2015, №№ 556 - 570 від 03.06.2015, №№ 594 - 608 від 10.06.2015, №№ 632 - 646 від 17.06.2015, №№ 681 - 690 від 01.07.2015, №№ 711 - 719 від 08.07.2015 р.; №№ 737 - 745 від 15.07.2015., на загальну суму 187583,93 грн. Зазначені видаткові накладні підписані представниками сторін, скріплені печатками товариств та містять посилання на замовлення за договором № 524 від 01.03.2015.

Протягом травня - червня 2015 року відповідач повернув позивачеві товар на загальну суму 32063,87 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями накладних на повернення товару.

В той же час, поставлений товар відповідач оплатив лише частково, на суму 81184,00 грн., внаслідок чого утворилася заборгованість з оплати поставленого товару в сумі 74333,59 грн.

Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2015 по 20.07.2015, підписаним обома сторонами, відповідач визнав свою заборгованість на користь позивача в розмірі 74333,59 грн.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт існування заборгованості за поставлений товар належним чином доведений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Доказів існування між сторонами спору щодо кількості та якості поставленого товару сторонами не надано.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі.

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції» (03061, м. Київ, вул. Кіквідзе/Бастіонна, буд. 1/2; ідентифікаційний код 38451148) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість за поставлений товар в сумі 74333 (сімдесят чотири тисячi триста тридцять три) грн. 59 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко