ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.10.2015 Справа № 920/1419/15

За позовом: Охтирського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Охтирської районної державної адміністрації, м. Охтирка, Сумська область;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ», м. Полтава;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог

на предмет спору на стороні відповідача: 1. Чернеччинської сільської ради, с. Чернеччина, Охтирського району, Сумської області;

2. Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми;

про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобовязання вчинити певні дії

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: не зявився;

Від третіх осіб: 1. не зявився;

2. ОСОБА_1, довіреність №01-48/3106 від 05.06.15 р.

Прокурор: Мороз В.О.

При секретарі судового засідання Саленко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд розірвати договір оренди землі загальною площею 6,3372 га, вартістю 155 402 грн. 21 коп., укладений 17.06.2009 р. між Охтирською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ», зареєстрований у Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 18.06.2009 р. за №27; зобовязати відповідача повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 6,3372 га, вартістю 155 402 грн. 21 коп., до земель державної власності, стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України судовий збір.

Позивач в судове засідання не зявився. Позивач в заяві №01-19/1/3/2210 від 10.09.2015 р. повідомив суд про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи здійснювати за відсутності його представника.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач і третя особа 1 письмового відзиву на позов не подали, представники в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами..

Третя особа 2 в письмових поясненнях від 11.09.2015 р. №01-48/5384 позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора і представника третьої особи 2, дослідивши докази по справі, суд встановив:

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. №3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.

Зі змісту ст. 14 Конституції України вбачається, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 2 ГПК України передбачено, що господарський суд порушує справи за позовними заявами: підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів; державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України; прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави; Рахункової палати, яка звертається до господарського суду в інтересах держави в межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для звернення прокурора з даним позовом в господарський суд в інтересах держави в особі Охтирської районної державної адміністрації Сумської області.

17 червня 2009 р. між Охтирською районною державною адміністрацією і Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ» укладено договір оренди землі (далі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого позивач надав, а відповідач прийняв у строкове платне користування /терміном на 20 років/ земельну ділянку загальною площею 6,3372 га під розробку та обслуговування Журавневського родовища скляних пісків (землі добувної промисловості), яка знаходиться біля с. Журавне на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області за межами населеного пункту.

Згідно Довідки управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області від 21.08.2015 р. №10-28-0.2-1540/2-15 вартість 1 га ріллі по області станом на 2015 рік складає 24 522 грн. 22 коп., а отже вартість спірної земельної ділянки становить 155 402 грн. 21 коп.

Даний Договір зареєстрований 18.06.2009 року в Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за №27.

Земельна ділянка була передана відповідачу згідно акту приймання - передачі земельної ділянки від 17.06.2009 р., підписаного належним чином представниками сторін.

Пунктом 28 Договору передбачено, що орендодавець має право вимагати від відповідача використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим Договором.

Прокурор та позивач мотивують свої вимоги тим, що відповідач в систематично порушував та продовжує порушувати умови Договору, не сплачуючи орендну плату протягом тривалого періоду часу, а також не приступивши до використання земельної ділянки за призначенням, у звязку з чим просять суд розірвати договір оренди землі від 17.06.2009 р.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту ч. 1 ст. 20 ЗК України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.2 цієї ж статті).

Згідно ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Так, зі змісту довідки №02-27/549 від 21.08.2015 р. Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області /а.с. 21/ вбачається, що ТОВ «Компанія «ТКТ» до теперішнього часу не приступало до використання земельної ділянки площею 6,3372 га, наданої йому під розробку та обслуговування Журавневського родовища скляних пісків / землі добувної промисловості. Орендна плата упродовж 2014-2015 років не сплачується, втрати сільськогосподарського виробництва підприємством не відшкодовані.

Крім того, судом встановлено, що заборгованість з орендної плати за період з 30.11.2012 р. до 20.08.2015 р., яка складає 50 635 грн. 80 коп., стягувалась в порядку адміністративного судочинства за результатами розгляду Полтавським окружним адміністративним судом позовних заяв Охтирської ОДПІ про стягнення з ТОВ «Компаня «ТКТ» заборгованості за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі.

В матеріалах справи міститься також лист Охтирської районної державної адміністрації №01-20/5/1/2375 від 12.09.2014 р., яким відповідача було попереджено про дострокове розірвання Договору у разі несплати заборгованості з орендної плати.

Зі змісту п. г) ч.1 ст. 141 ЗК України вбачається, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно п. «а» ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Зі змісту п 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» вбачається, що у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду.

Згідно вимог ст.ст. 651, 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, у разі істотної зміни обставин та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Враховуючи те, що судом встановлено факт наявності істотного порушення договору з боку відповідача - земельна ділянка не використовується за цільовим призначенням, позовні вимоги щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 17.06.2009 року, укладеного між Охтирською районною державною адміністрацією і ТОВ «Компанія «ТКТ», правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 20 Договору після припинення дії договору відповідач повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи вищевикладене, земельна ділянка загальною площею 6,3372 га, вартістю 155 402 грн. 21 коп., передана на підставі договору оренди землі від 17.06.2009 р., підлягає поверненню по акту приймання-передачі до земель державної власності.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі загальною площею 6,3372 га, вартістю 155 402 грн. 21 коп., укладений 17.06.2009 р. між Охтирською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ», зареєстрований у Охтирському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 18.06.2009 р. за №27.

3. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ» (36007, Київський район, м. Полтава, вул. Заводська, 3, код 34802433) повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку загальною площею 6,3372 га, вартістю 155 402 грн. 21 коп., яка знаходиться на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, до земель державної власності.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ТКТ» (36007, Київський район, м. Полтава, вул. Заводська, 3, код 34802433) в доход державного бюджету України (рахунок 3002, МФО 837013, , отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 20.10.2015 року

Суддя ОСОБА_2