ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.10.15р. Справа № 904/9199/15
Суддя господарського суду Крижний О.М. , розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Країна Іграшок", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Трейд", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки у сумі 266 451,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Країна Іграшок" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор Трейд" на свою користь заборгованість за договором поставки № 251 від 278.03.2014 року у розмірі 266 451,48 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Країна Іграшок" не додано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Доданий до позовної заяви фіскальний чек від 08.10.2015 року про направлення рекомендованого, а не цінного, листа не може вважатися належним доказом відправки відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, яка надійшла до суду, оскільки з його змісту не можливо встановити, що саме було направлено відповідачу. І оскільки направлено саме рекомендованого листа, це виключає наявність опису вкладення, який складається лише при направленні цінного листа.

Відсутність опису вкладення підтверджується Актом господарського суду Дніпропетровської області № 433 від 20.10.2015 року.

Отже, з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладення, із підписом працівника поштового звязку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбиток календарного штемпеля поштового повідомлення (пункт 61 Правил надання послуг поштового звязку).

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст. 56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

Також суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток:

- позовна заява з додатками на 51-ому аркушах, у тому числі оригінал платіжного доручення № 516 від 15.09.2015 року;

- акт господарського суду Дніпропетровської області № 433 від 20.10.2015 року;

- поштовий конверт.

Суддя ОСОБА_1