номер провадження справи 14/60/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12.10.2015 Справа № 908/1749/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.,

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів на рішення, дії та бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ у справі № 908/1749/15-г

за позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11)

про стягнення суми

Заінтересована особа (субєкт оскарження) Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13)

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 146 від 15.06.2015 р.;

від відповідача (скаржника): ОСОБА_3 довіреність № 18-151 від 23.12.2014р., ОСОБА_4 довіреність № 18-158 від 23.12.29014р.;

від ВДВС: ОСОБА_5 довіреність № 20-22/53 від 27.04.2015р.;

ВСТАНОВИВ:

11.09.2015 р. в господарський суд Запорізької області від ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (відповідача у справі) надійшла скарга, в якій заявник просить:

1. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул.Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про стягнення з боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13. ) від 14.08.2015 року про стягнення з боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035. м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн.. яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

3. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про арешт майна боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, код ЄДТПОУ 00186542) та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10 198 119,48 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

4. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ. вул. Городецького, 13, ) від 14.08.2015 року про арешт майна боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) та оголошення заборонина його відчуження у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10 198 119,48 грн., яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

5. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про арешт коштів боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на його рахунках в банках у межах суми 10 198 119,48 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

6. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 14.08.2015 року про арешт коштів боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на його рахунках в банках у межах суми 10 198 119,48 грн., яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

7. Визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), яка виразилась у невинесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою ВАТ «Запоріжжяобленерго» (69096. м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26. ) про повернення виконавчого документа в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

В обґрунтування скарги заявником зазначено, що 06.08.2015р. на адресу ПАТ «Запорізький завод феросплавів» надійшла копія постанови головного державного виконавця ВПВР ДДВС Міністерства юстиції України від 27.07.2015р. про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди. В зазначеній постанові від 27.07.2015р. відповідачу (боржнику) наданий строк для самостійного виконання постанови до 7 днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Таким чином строк для самостійного виконання відповідачем визначений в постанові фактично до 03.08.2015р. Однак, зазначена постанова була відправлена на адресу відповідача лише 03.08.2015р. та надійшла до відповідача 06.08.2015р., тобто фактично вже після спливу строку встановленого для самостійного виконання, чим порушено відповідне право відповідача (боржника).

Із урахуванням викладених обставин, відповідач 06.08.2015р. направив «Укрпоштою» до Відділу примусового виконання рішень заяву про відкладення провадження виконавчих дій на 10 робочих днів, яка була отримана адресатом 12.08.2015р.

Також 06.08.2015р. відповідач направив до Відділу примусового виконання рішеннь заяву про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення 74517846,62грн., внаслідок сплати зазначеної суми самим відповідачем 22.07.2015р.

07.08.2015р. відповідач направив до Відділу примусового виконання рішеннь заяву про закінчення виконавчого провадження щодо стягнення 149035693,23грн., внаслідок сплати зазначеної суми самим відповідачем 06.08.2015р.

18.08.2015р. позивач у справі (ВАТ «Запоріжжяобленерго») в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» направив до Відділу примусового виконання рішень заяву про повернення виконавчого документа стягувачу. Вказана заява отримана адресатом 19.08.2015р.

Будь-якого реагування на заяви відповідача та позивача з боку Відділу примусового виконання рішень не відбулось, а натомість 14.08.2015р. була винесена постанова про стягнення з відповідача (боржника) суми 927101,77грн. виконавчого збору.

Також постановами від 14.08.2015р. було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження та накладено арешт на кошти боржника в установах банків у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10198119,48грн.

Скаржник (відповідач у справі) посилаючись на ст.ст. 25, 27, 28, 35, 47, 52 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що Відділом примусового виконання рішень порушено право відповідача на самостійне виконання ухвали суду; копії постанов про відкриття виконавчого провадження про арешт майна та коштів боржника винесені без належних правових підстав та своєчасно не направлені на адресу відповідача; виконавчий збір постановлено до стягнення безпідставно за умови позбавлення права боржника на самостійне виконання; в порушення вимог зазначеного Закону України заява про вікладення виконавчих дій, яка була подана відповідачем, залишена без реагування, чим допущено відповідну бездіяльність; залишивши без реагування заяву позивача про повернення виконавчого документа, Відділом примусолвого виконання рішеннь також допущено бездіяльність.

Просить скаргу задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., у звязку з перебуванням судді Сушко Л.М. у відпустці, скаргу по справі № 908/1749/15-г передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.09.2015р. скарга відповідача була прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні на 06.10.2015р.

06.10.2015р. до початку судового розгляду скарги від відповідача до господарського суду надійшла заява про збільшення вимог за скаргою, в якій ПАТ «Запорізький завод феросплавів» додатково просить:

8. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 24.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 48272789 від 14.08.2015 року про стягнення з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна. 11. ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 гри.

9. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001. м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 24.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 48272789 від 14.08.2015 року про стягнення з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн.

Оскільки заява відповідача подана до початку розгляду скарги, що не суперечить вимогам ст.ст. 22, 121-2 ГПК України, до заяви додані докази направлення її копії іншим учасникам судового процесу, заява про збільшення вимог за скаргою прийнята до судового розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.10.2015р. пояснив, що копію заяви про збільшення вимог за скаргою з обєктивних причин було направлено на адресу позивача та ВДВС 05.10.2015р. Оскільки як пояснили представники позивача та ВДВС, зі змістом заяви про збільшення вимог за скаргою вони особисто (як представники) не ознайомлені, в судовому засіданні 06.10.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 12.10.2015р. з метою забезпечення права інших учасників процесу ознайомитись із вказаною заявою, від учасників судового процесу витребувані докази, необхідні для розгляду скарги.

В судовому засіданні 12.10.2015р. представник ПАТ «Запорізький завод феросплавів» підтримав доводи скарги (із урахуванням заяви про збільшення вимог за скаргою) у повному обсязі.

Представник ВАТ «Запоріжжяобленерго» (позивача у справі) в судовому засіданні 12.10.2015р. також підтримав доводи, викладені у скарзі відповідача, просив її задовольнити.

Представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судовому засіданні 12.10.2015р. заперечив проти доводів, викладених у скарзі. Зокрема в письмових запереченнях на скаргу заінтересована особа вказала на наступні обставини. 27.07.2015р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про стягнення з боржника (відповідача) грошових коштів. На виконання повноважень, наданих ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 27.07.2015р. до органів реєстрації направлено запити щодо наявності майна, а 23.08.2015р. щодо наявності рахунків. Оскільки боржником (відповідачем) не було надано доказів у підтвердження самостійного виконання ухвали суду, керуючись ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 927101,77грн. від 14.08.2015р. Також з метою забезпечення реального виконання ухвали суду, державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» 14.08.2015р. були винесені постанови про арешт коштів боржника та арешт майна та оголошено заборону на його відчуження. Внаслідок надходження заяви стягувача (позивача) про повернення виконавчого документа, на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», 31.08.2015р. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Посилаючись на ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», орган ДВС зазначає, що державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або боржника,однак постанова про відкладення виконавчих дій за заявою відповідача не виносилась внаслідок відсутності потреби у цьому. У відповідності до ст. 28 зазначеного Закону України, 24.09.2015р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови від 14.08.2015р. про стягнення виконавчого збору у сумі 927101,77грн.

Просить відмовити у задоволенні скарги відповідача.

За клопотанням представників учасників судового процесу, розгляд скарги на дії (бездіяльність) ВДВС здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та скаргу відповідача, заслухавши пояснення представників, суд знаходить підстави для її задоволення.

Матеріали справи свідчать, що 07.04.2015р. господарським судом Запорізької області винесено ухвалу у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди за позовом ВАТ «Запоріжжяобленерго», м.Запоріжжя про стягнення з ПАТ «Запорізький завод феросплавів», м.Запоріжжя заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 372589233,12грн., за послуги компенсації перетікання реактивної електичної енергії в сумі 2438652,29грн., інфляційних втрат в сумі 7080263,61грн., пені в сумі 7737233,01грн., 3% річних в сумі 512399,54грн.

Цією ж ухвалою на підставі п.7 ч.1 ст. 80 ГПК України провадження у справі № 908/1749/15-г припинено.

06.08.2015 року поштою на адресу ПАТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» надійшла копія постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 27.07.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди. Станом на 01.07.2015 року сума простроченої заборгованості, яка підлягала стягненню згідно із заявою ВАТ «Запоріжжяобленерго», складає 158306710,95 грн.

В постанові Відділу примусового виконання рішень від 27.07.2015 року боржнику (відповідачу) був наданий строк для самостійного виконання - до 7-ми днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а також зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк, виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Таким чином, строк для добровільного самостійного виконання відповідачем ухвали суду в постанові державного виконавця від 27.07.2015 р. фактично встановлений - до 03.08.2015 року.

Як вбачається з відмітки відділення «Укрпошти» Київ-1 на поштовому конверті, постанова від 27.07.2015 р. була відправлена на адресу ПАТ «ЗФЗ» (відповідача) лише 03.08.2015 р., тобто в останній день строку, визначеного для самостійного виконання ухвали суду.

Таким чином, внаслідок несвоєчасного направлення на адресу відповідача та. відповідно, несвоєчасного одержання ПАТ «ЗФЗ» (боржником) постанови про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2015 р., боржник (відповідач) був позбавлений можливості скористатися своїм правом на самостійне виконання ухвали суду.

Із урахуванням вказаної обставини, боржником (відповідачем) в порядку ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», 06.08.2015р. направлено «Укрпоштою» на адресу Відділу примусового виконання рішень заяву про відкладення провадження виконавчих дій на 10 робочих днів, яка була ним отримана 12.08.2015 року.

Крім того, 06.08.2015р. боржником (відповідачем) направлено «Укрпоштою» на адресу Відділу примусового виконання рішень заяву про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення 74 517 846,62 грн. у зв'язку з тим, що 22.07.2015 року (тобто до дати відкриття виконавчого провадження) ПАТ «ЗФЗ» сплатило на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суму 74 517 846,62 грн. в рахунок погашення заборгованості за мировою угодою. Заява була отримана Відділом примусового виконання рішень 12.08.2015 року.

Також заява про відкладення провадження виконавчих дій разом із заявою про закінчення виконавчого провадження були направлені ПАТ «ЗФЗ» 06.08.2015 р. оператором поштового зв'язку «ОСОБА_2 пошта». 07.08.2015 року заява про відкладення провадження виконавчих дій та заява про закінчення виконавчого провадження були доставлені до Відділу примусового виконання рішень.

07.08.2015 р. боржником (відповідачем) було направлено «Укрпоштою» на адресу Відділу примусового виконання рішень заяву про закінчення виконавчого провадження в частині стягнення суми 149 035 693, 23 грн. у зв'язку з тим,. що 06.08.2015року боржник сплатив на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» додатково суму 74 517 846,62 грн. в рахунок погашення заборгованості за мировою угодою. Заява була отримана Відділом примусового виконання рішень 12.08.2015 року.

Також заява про закінчення виконавчого провадження була направлена боржником (відповідачем) 07.08.2015 року оператором поштового зв'язку «ОСОБА_2 пошта». 10.08.2015 року заява про закінчення виконавчого провадження була доставлена до Відділу примусового виконання рішень виконавчої служби.

Після цього жодних документів виконавчого провадження на адресу ПАТ «ЗФЗ» (станом на момент подання скарги до суду) не надходило, результати розгляду заяв відповідачу не повідомлялись.

18.08.2015 року ВАТ «Запоряжжяобленерго» (позивач, стягувач за виконавчим провадженням) в порядку ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» направив до Відділу примусового виконання рішень заяву про повернення виконавчого документа ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди. Дана заява була отримана державним виконавцем 19.08.2015 року.

08.09.2015 року представник ПАТ «ЗФЗ» ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, в результаті чого були з'ясовані наступні обставини.

Не дивлячись на відсутність у боржника строку для самостійного виконання ухвали суду, а також на подану відповідачем заяву про відкладення провадження виконавчих дій, державний виконавець жодним чином не відреагував на такі обставини, не вжив заходів для надання боржнику достатнього строку для самостійного виконання шляхом винесення відповідної постанови, як це передбачено ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість 14.08.2015 року Відділом виконавчої служби була винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 927 101,77 грн.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.08.2015 року був накладений арешт на все майно, що належить боржнику (відповідачу) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10 198 119,48 грн Копія постанови направлена Управлінню ОСОБА_6 України у Запорізькій області.

Постановою про арешт коштів боржника від 14.08.2015 року Відділом примусового виконання рішень виконавчої служби був накладений арешт на кошти боржника на рахунках у ПАТ «ПРИВАТБАНК» та ПАТ «А-БАНК» у межах суми 10 198 119,48 грн.

Постанова про арешт коштів боржника від 14.08.2015 року була направлена поштою на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 04.09.2015 року, тобто вже після отримання Відділом примусового виконання рішень виконавчої служби заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» про повернення виконавчого документа.

Окрім того, 01.09.2015 року, тобто також після отримання Відділом примусового виконання рішень виконавчої служби заяви ВАТ «Запоріжжяобленерго» про поверненя виконавчого документа, Відділ виконавчої служби направив на адресу ПАТ КБ «Приватбанк» платіжні вимоги про списання з рахунків відповідача суми виконавчого збору 927 101,77 грн.

14.09.2015р. (вже після порушення провадження за скаргою відповідача, яке відбулось за ухвалою суду від 11.09.2015р.) на адресу відповідача надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень від 14.08.2015р. про арешт коштів боржника, яка була відправлена виконавчою службою 05.09.2015р. (згідно відмітки на поштовому конверті).

02.10.2015р. (також після порушення провадження за скаргою відповідача) на адресу відповідача надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень від 31.08.2015р. про повернення виконавчого документа (ухвали про затвердження мирової угоди) стягувачеві, яка була відправлена органом виконавчої служби 29.09.2015р. (згідно відмітки на поштовому конверті). При цьому постанова про стягнення з відповідача виконавчого збору від 14.08.2015р. була виділена в окреме виконавче провадження.

05.10.2015р. відповідач отримав постанову Відділу примусового виконання рішень від 24.09.2015р. про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу від 14.08.2915р. про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 927101,77грн., яка була відправлена органом виконавчої служби 01.10.2015р., що вбачається з відмітки на поштовому конверті.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 2, 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 35 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч.8 ст. 28 вказаного Закону України, постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Таким чином, передумовою для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору, у розумінні ст.ст. 25, 28 Закону України «Про виконавче провадження» є: встановлення державним виконавцем реального строку для самостійного виконання боржником рішення суду та факт ненадання у встановлений строк документального підтвердження самостійного виконання рішення суду.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року № 14 роз'яснено, що суд може визнати стягнення виконавчого збору необгрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими в ч. 2 ст. 24 Закону N 606-ХІУ, і був нереальним.

Оскільки Відділ примусового виконання рішень виконавчої служби фактично не надав відповідачу (боржнику) реального строку для самостійного виконання ухвали суду, тому відповідач обгрунтовано звернувся до Відділу виконавчої служби із заявою про відкладення провадження виконавчих дій на 10 робочих днів. Такий строк відкладення обгрунтований віддаленістю підприємства боржника від органу державної виконавчої служби, що потребує врахування строків поштових відправлень документів виконавчого провадження при встановленні строку відкладення виконавчих дій. Крім того, зазначений строк узгоджується із приписами ч.1 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

В той же час, не надавши боржнику (відповідачу) реального строку для самостійного виконання ухвали суду, державний виконавець всупереч обставинам справи та вимогам Закону України «Про виконавче провадження», заяву ПАТ «ЗФЗ» про відкладення провадження виконавчих дій фактично не розглянув, не виніс постанову про відкладення провадження виконавчих дій, чим фактично позбавив боржника гарантованого законом права на самостійне виконання рішення без стягнення з нього виконавчого збору.

Оскільки постанова від 27.07.2015 р. (про відкриття виконавчого провадження) була відправлена органом виконавчої служби на адресу ПАТ «ЗФЗ» (відповідача) лише 03.08.2015 р., тобто в останній день строку, визначеного для самостійного виконання ухвали суду, а надійшла постанова державного виконавця до боржника (відповідача) 06.08.2015р. (вже після закінчення зазначеного строку для самостійного виконання), тому відповідач був позбавлений права на самостійне добровільне виконання ухвали суду, внаслідок чого постанова державного виконавця від 14.08.2015р. про стягнення виконавчого збору винесена безпідставно, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно, є безпідставною постанова державного виконавця від 24.09.2015р. про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень від 14.08.2015р. про стягнення з відповідача суми 927101,77грн. виконавчого збору.

Як свідчить ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

При цьому до заходів примусового виконання рішень згідно ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» належить звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Звернення стягнення на кошти та інше майно боржника зокрема полягає у їх арешті, вилученні та примусовій реалізації (ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Також частинами 2 та 5 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Тобто, статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника, і лише за відсутності у боржника коштів і інших цінностей - на належне йому інше майно. На вказану обставину звернув увагу Пленум Верховного суду України в пункті 15 постанови від 26 грудня 2003 року № 14.

В даному випадку, не надавши відповідачу (боржнику) фактичного строку для самостійного виконання судового рішення (ухвали про затвердження мирової угоди), державний виконавець в порушення вимог ст.ст. 27, 52 Закону України «Про виконавче провадження» позбавив відповідача можливості надати документальне підтвердження факту повного виконання рішення, внаслідок чого необгрунтовано і передчасно виніс одночасно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та про арешт коштів боржника від 14.08.2015р.

Що стосується бездіяльності Відділу примусового виконання рішень виконавчої служби, яка виразилась у невинесенні своєчасно постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, необхідно зазначити наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо є письмова заява стягувача.

Згідно з ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Таким чином, отримавши 19.08.2015р. заяву ВАТ «Запоріжжяобленерго» (позивача, стягувача) про повернення виконавчого документа, Відділ примусового виконання рішень виконавчої служби зобовязаний був винести і направити у триденний строк постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, після чого виконавче провадження завершується і Відділ виконавчої служби не має права здійснювати дії з виконання рішення.

В той же час, з моменту отримання заяви про повернення виконавчого документа стягувачу, Відділ примусового виконання рішень виконавчої служби не виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а натомість 01.09.2015 року та 04.09.2015 року направив на адресу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжні вимоги про списання з рахунків ПАТ «ЗФЗ» суми виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн. та постанову про арешт коштів боржника в межах суми 10 198 119,48 грн. відповідно, і, крім того, постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.08.2015 року була направлена до Управління ОСОБА_6 України у Запорізькій області.

При цьому суд зауважує, що фактично постанова про повернення виконавчого документа стягувачу датована 31.08.2015р., в той час як відправлена вона на адресу боржника лише 29.09.2015р. Однак, якщо брати до уваги дату винесення зазначеної постанови 31.08.2015р., то вбачається наявність відповідної бездіяльності державного виконавця щодо своєчасного винесення такої постанови і своєчасного її направлення сторонам виконавчого провадження протягом тривалого періоду часу - з дати отримання заяви позивача про повернення виконавчого документа.

Наведені обставини та норми закону свідчать про незаконну бездіяльність, допущену Відділом виконавчої служби, яка виразилась у невинесенні своєчасно постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (позивачу у справі).

Згідно ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Аналогічне право надане сторонам виконавчого провадження статтею 121-2 ГПК України.

Згідно роз'яснень президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. № 04-5/365 подання скарги на дії чи бездіяльність виконавчої служби в порядку ст. 121-2 ГПК України має на меті відновлення порушеного права сторони виконавчого провадження. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, скарга відповідача задовольняється у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів», м.Запоріжжя на рішення, дії та бездіяльність органу державної виконавчої служби у справі № 908/1749/15-г задовольнити:

1. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул.Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про стягнення з боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13. ) від 14.08.2015 року про стягнення з боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035. м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн.. яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

3. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про арешт майна боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, код ЄДТПОУ 00186542) та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10 198 119,48 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

4. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 14.08.2015 року про арешт майна боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) та оголошення заборони на його відчуження у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 10 198 119,48 грн., яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15г.

5. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 14.08.2015 року про арешт коштів боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на його рахунках в банках у межах суми 10 198 119,48 грн. в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

6. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 14.08.2015 року про арешт коштів боржника (ПАТ «Запорізький завод феросплавів», 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на його рахунках в банках у межах суми 10 198 119, 48 грн., яка винесена в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

7. Визнати незаконною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ), яка виразилась у невинесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу за заявою ВАТ «Запоріжжяобленерго» (69096. м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 26. ) про повернення виконавчого документа в межах виконавчого провадження № 48272789 з виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року по справі № 908/1749/15-г.

8. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) щодо винесення постанови від 24.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 48272789 від 14.08.2015 року про стягнення з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна. 11. ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 гри.

9. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001. м. Київ, вул. Городецького, 13, ) від 24.09.2015 року про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України № 48272789 від 14.08.2015 року про стягнення з ПАТ «Запорізький завод феросплавів» (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) виконавчого збору у розмірі 927 101,77 грн.

Ухвала набирає законної сили з дати винесення.

Суддя М.В. Мірошниченко