РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2015Справа №910/16007/15

За позовомпублічного акціонерного товариства «АК-ТРАНС»
До відповідачатовариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг»
Третя особана стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон»
Проусунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

Суддя Ковтун С.А.

Представники учасників процесу:

від позивача Панкеєва О.О. (за дов.)

від відповідача Безродний А.Ю. (за дов.)

від третьої особи не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулось з позовом публічне акціонерне товариство «АК-ТРАНС» до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності публічному акціонерному товариства «АК-ТРАНС», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 1, шляхом припинення користування приміщеннями автозаправної станції (далі - АЗС) № 4035 товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 1.

Суд своєю ухвалою від 03.07.2015 порушив провадження у справі № 910/16007/15.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на таке.

Земельні ділянки позивача та відповідача є суміжними. На думку позивача, функціонування АЗС № 4035 є неправомірним, оскільки всупереч наказу Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 відстань від даної АЗС до приміщень позивача є менше 50 метрів. Таким чином позивач вважає, що порушено його право та право його працівників на безпечне для життя та здоров'я навколишнє середовище. Крім того, позивач посилається на те, що при будівництві АЗС відповідач не сповістив його та не отримував згоду на будівництво АЗС № 4035, функціонування даної АЗС на одній території з позивачем унеможливлює користування останнім його земельною ділянкою за цільовим призначенням, і експлуатація приміщень АЗС здійснюється без дотримання вимог пожежної безпеки.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що приміщення АЗС по вул. Оранжирейній, 1 у м. Києві належить йому на праві оренди, власником якого та власником земельної ділянки, на якому воно розташоване, є товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Інвест-Регіон». Дане приміщення збудоване у 1994 році на замовлення АТП 13065, цільовим призначенням земельної ділянки є експлуатація та обслуговування автозаправного комплексу. Позивач придбав суміжну земельну ділянку 11.11.2009, тому був обізнаний про існування АЗС.

Суд залучив до участі у справі як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон».

Під час розгляду справи позивач подав ряд клопотань, а саме:

клопотання про витребування в Окружному адміністративному суді міста Києва матеріалів справи (або їх копій) № 826/4179/14 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю);

клопотання про витребування (копій) матеріалів справи Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про протипожежний стан АЗС ТОВ «Альянс-Холдинг» (автозаправна станція № 4035, адреса: м. Київ, вул. Оранжерейна,1);

клопотання про залучення до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Державного історико-меморіального Лук'янівського заповідника.

Клопотання судом відхилені з підстав, зазначених нижче.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс холдинг» користується майном автозаправної станції у м. Київ по вул. Оранжерейній, 1, на підставі договору оренди № 4035-12, укладеного 09.11.2012 з товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон». Склад і кількість майна визначені в додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Дана автозаправна станція збудована у 1994 році автотранспортним підприємством 13065 на території, що на той час використовувала дане автотранспортне підприємство. 01.11.1994 робоча комісія склала акт приймання завершеного будівництва АЗС підприємства, в тому числі залізобетонного блок-посту заводського виготовлення - капітальної одноповерхової споруди площею 10,1 кв. м. (генплан АТП-13065 літера «Л»). Згідно з актом, роботи з будівництва АЗС виконані відповідно до проекту, норм і правил, відповідають вимогам приймання в експлуатацію і БНіП 2.07.01-89.

У червні 2007 року вищевказане майно АЗС було внесено до статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон», у зв'язку з чим 02.07.2007 Головним управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано свідоцтво про право власності на блок-пост заводський - операторська АЗС, загальною площею 9,00 кв.м., що складає 2/1000 частини майнового комплексу, який розташований в м. Києві по вул. Оранжерейна, 1 (літера Л). Свідоцтво засвідчує належність нерухомого майна на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон». Право власності, у відповідності до вимог чинного станом на 2007 рік законодавству, зареєстровано 06.08.2007 комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна».

Також товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон» є власником земельної ділянки площею 0,0491 га, яка розташована на вул. Оранжерейній, 1, у Шевченківському районі м. Києва, з цільовим призначенням - експлуатація та обслуговування автозаправного комплексу (державний акт на право власності на земельну ділянку від 15.04.2008).

Позивач - публічне акціонерне товариство «АК-ТРАНС», став власником земельної ділянки у м. Києві по вул. Оранжерейній, 1, площею 2,4915 га тільки у 2009 році (договір купівлі-продажу від 11.11.2009, державний акт на право власності на земельну ділянку від 25.12.2009).

Земельна ділянка, яка належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон», та земельна ділянка, яка належить на праві власності публічному акціонерному товариству «АК-ТРАНС», є суміжними земельними ділянками, площі яких одна на одну не накладаються, про що свідчить план меж земельної ділянки та визнано представниками сторін у судовому засіданні, у тому числі і позивача. Також позивач не заперечує, що користування земельною ділянкою товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-регіон», яке здійснюється відповідачем як орендарем майна АЗС, не чинить фізичні перешкоди публічному акціонерному товариству «АК-ТРАНС» використовувати належну йому земельну ділянку, тобто право доступу і, відповідно, володіння та користування позивача землею не є обмеженим.

Отже, фактично викладена позивачем вимога про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, яка належить на праві власності публічному акціонерному товариства «АК-ТРАНС», шляхом припинення користування приміщеннями АЗС № 4035 є вимогою, яка пов'язана не з усуненням перешкод у користуванні земельною ділянкою, а у обмеженні відповідача у здійсненні своїх правомочностей щодо орендованого нерухомого та рухомого майна.

У зв'язку з чим суд констатує, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України).

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій.

Виходячи з вагомості права власності поряд з іншими цивільним правами законом встановлена його непорушність (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Відповідно до цієї ж норми закону ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 2 ст. 321 ЦК України).

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Цивільно-правові механізми захисту права власності передбачені главою 29 Цивільного кодексу України.

Законодавець встановлює для орендаря майна такий же самий правовий режим захисту його речового права, як і для власника майна (ст. 396 ЦК України).

З огляду на це, підстави для припинення користування орендованого ним майном повинні бути визначені законом або договором.

Наведені позивачем підстави для припинення користування відповідачем приміщеннями АЗС № 4035: порушення наказу Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 щодо відстані від даної АЗС до приміщень позивача, експлуатація приміщень АЗС без дотримання вимог пожежної безпеки, пов'язані з порушенням правил здійснення господарської діяльності. Саме дані обставини унеможливлюють користування останнім його земельною ділянкою за цільовим призначенням.

Статтею 238 Господарського кодексу України визначено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Вимога позивача про припинення користування відповідачем приміщеннями АЗС № 4035 з підстав порушень визначеного наказом Міністерства охорони здоров'я України № 173 від 19.06.1996 умов експлуатації АЗС та експлуатація приміщень АЗС без дотримання вимог пожежної безпеки, пов'язана з застосуванням не цивільно-правової відповідальності, носить адміністративно-господарський характер. Позивач не є органом державної влади або органами місцевого самоврядування, а тому не наділений правом на звернення до суду з позовом про застосування відповідних санкцій.

З цих підстав відхилені судом клопотання позивача про: витребування в Окружному адміністративному суді міста Києва матеріалів справи (або їх копій) № 826/4179/14 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю); витребування (копій) матеріалів справи Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві про протипожежний стан АЗС ТОВ «Альянс-Холдинг» (автозаправна станція № 4035, адреса: м. Київ, вул. Оранжерейна,1); залучення до участі у справі, як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Державного історико-меморіального Лук'янівського заповідника. З'ясування стану експлуатації АЗС не змінить обставини щодо права позивача на даний позов з цих підстав, у зв'язку з чим рішення у справі не вплине на права та обов'язки щодо осіб, які наведені у клопотанні про їх залучення.

Інша підстава, наведена позивачем, а саме: будівництво АЗС здійснювалось без згоди позивача, є предметом правового регулювання ст. 376 ЦК України, оскільки доводи позивача стосуються порушень при будівництві. Попри це, всупереч ст. 33 ГПК України, позивачем не надано доказів, що на момент будівництва АЗС (1994 рік) у забудовника існував обов'язок отримати його згоду на вказане будівництво. Крім того, стаття 376 Цивільного кодексу України визначає інші правові механізми усунення порушень при будівництві, які не пов'язанні з припиненням користування майном, а також визначає інший суб'єктний склад учасників даних правовідносин: орган державної влади або орган місцевого самоврядування та власник майна. Ні позивач, ні відповідач не належать до останніх.

З огляду на викладене, наведені у сукупності обставини є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 16.10.2015

Суддя С.А. Ковтун