ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

15.10.2015 р. Справа № 907/1004/15

За позовом Публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко, м. Ужгород

про стягнення 12 768 грн. 32 коп., в тому числі 6 166 грн. 39 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 5 040 грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 507 грн. 78 коп. пені, 967 грн. 92 коп. інфляційних нарахувань та 85 грн. 65 коп. три проценти річних (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, провідний юрисконсульт юридичного відділу,

довіреність № 49 від 12.05.2015 року

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ: Публічним акціонерним товариством „Закарпаттяобленерго, с. Оноківці Ужгородського району заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко, м. Ужгород про стягнення 13 859 грн. 37 коп., в тому числі 6 166 грн. 39 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 5 040 грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 1 598 грн. 83 коп. пені, 967 грн. 92 коп. інфляційних нарахувань та 85 грн. 65 коп. три проценти річних. Представником позивача в судовому засіданні 30.09.2015 року подано письмову заяву № 114-25/6659 від 30.09.2015 року (вх. № 02.5.1-14/13695/15 від 30.09.2015 року) про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, в якій просить суд стягнути з відповідача 12 768 грн. 32 коп., в тому числі 6 166 грн. 39 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 5 040 грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 507 грн. 78 коп. пені, 967 грн. 92 коп. інфляційних нарахувань та 85 грн. 65 коп. три проценти річних, у звязку із перерахунком пені.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору про постачання електричної енергії № Д10/01-1167 від 14.11.2011 року, а саме не здійснив повну оплату за спожиту активну електроенергію в розмірі 6 166 грн. 39 коп. Крім того, згідно п. 4.2.2. Договору, відповідачу за перевищення договірних величин споживання електроенергії нараховано суму 5 040 грн. 58 коп. Просить також стягнути з відповідача 507 грн. 78 коп. пені (п. 4.2.1. договору), 967 грн. 92 коп. інфляційних нарахувань та 85 грн. 65 коп. три проценти річних (п. 4.2.1. договору, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 15.09.2015 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 30.09.2015 року, надіслані на адресу відповідачу, зазначену в позовній заяві) у судові засідання 30.09.2015 року та 15.10.2015 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, доказів оплати заборгованості не надав. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Ухвали суду від 15.09.2015 року та 30.09.2015 року, які скеровувалась відповідачу на адресу: м. Ужгород, вул. Капушанська, 50, оф. 2 повернуті до суду підприємством звязку із відмітками „не знаходиться за даною адресою та „адресат вибув.

Позивачем подано до матеріалів справи ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, з якого вбачається, що станом на 13.10.2015 року в ЄДР містяться відомості про те, що ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко, зареєстроване як юридична особа, яке знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 50, оф. 2.

Таким чином, місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і на яку позивач скерував копію позовної заяви з доданими до неї документами, а суд ухвали по справі від 15.09.2015 року та 30.09.2015 року відповідає місцезнаходженню ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко, відомості про яке містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 із наступними змінами та доповненнями, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Постановою Національної комісії з питань регулювання енергетики України „Про затвердження Правил користування електричною енергією № 28 від 31.07.1996 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року № 417/1442 (з наступними змінами та доповненнями) визначені взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальниками електричної енергії та споживачами.

Згідно п. 5.1. Правил користування електричною енергією, споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Між сторонами спору 14.11.2011 року був укладений Договір про постачання електричної енергії № Д10/01-1167. Згідно умов договору постачальник (позивач) взяв на себе зобовязання продавати електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електроустановок споживача (відповідача) з дозволеною потужністю 215 кВт, а споживач (відповідач) взяв на себе зобовязання оплачувати постачальнику (позивачу) вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору та Додатками до нього, які є його невідємною частиною.

Згідно підпункту 2.3.3. пункту 2.3. зазначеного Договору споживач (відповідач) зобовязався, зокрема, оплачувати постачальнику (позивачу) вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку 7 „Порядок розрахунків та Додатку 8 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії.

Пунктом 7 додатку № 7 до Договору про постачання електроенергії № Д10/01-1167 від 14.11.2011 року передбачено, що оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі 100% вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період на підставі рахунку виписаного постачальником електричної енергії. Кінцевий розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється на підставі рахунку виписаного постачальником у відповідності з „Актом про використану електричну енергію, підписаного споживачем або обома сторонами. Оплата рахунків здійснюється не пізніше 5ти операційних банківських днів, рахуючи дату отримання рахунків споживачем.

Згідно вищевказаного пункту додатку № 7 до Договору, постачальником електричної енергії (позивачем) виписано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко рахунки на оплату поставленої активної електроенергії. Із фактичних обставин і матеріалів справи слідує, що на підставі Договору № Д10/01-1167 від 14.11.2011 року відповідачем за лютий 2015 року, березень 2015 року та квітень 2015 року спожито активну електроенергію на загальну суму 6 166 грн. 39 коп., що підтверджено копіями виставлених відповідачу до оплати рахунків за лютий 2015 року, березень 2015 року та квітень 2015 року.

Пунктом 4.2. Правил користування електричною енергією, встановлено, що відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором.

Розмір очікуваного споживання електричної енергії визначається та вказується для кожної площадки вимірювання. Узгоджені сторонами обсяги очікуваного споживання електричної енергії та заявлені величини споживання електричної потужності оформлюються додатком до договору як договірні величини.

Так, пунктом 5.1. Договору сторонами встановлено, що для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1-го жовтня поточного року надає постачальнику відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії.

Згідно п. 2.3.2. Договору визначено, що споживач (відповідач) зобовязується дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач (відповідач) сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин (п. 4.2.2. Договору та п. 8.1. Правил користування електричною енергією). Разом з тим, п. 4.2. Правил користування електричною енергією зазначено, що у разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач станом на 01.10.2014 року не подав позивачу відомостей про розмір очікуваного споживання електричною енергією з помісячним розподілом на 2015 рік, в звязку з чим позивачем було встановлено ТОВ „Весталко обсяги споживання електричної енергії на 2015 рік на рівні обсягів фактичного споживання відповідних періодів поточного року, що минули, тобто 2014 року та виписано рахунки за перевищення договірної величини споживання електричної енергії за лютий квітень 2015 року на загальну суму 5 040 грн. 58 коп., що підтверджено копіями виставлених відповідачу до оплати рахунків за лютий 2015 року, березень 2015 року та квітень 2015 року.

Згідно поданого розрахунку, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання щодо повної та своєчасної оплати електроенергії станом на день розгляду спору утворився борг за спожиту активну електроенергію в розмірі 6 166 грн. 39 коп. та 5 040 грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду справи в суді, обставини спору (права і зобовязання сторін) оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач неналежно виконав взяті на себе зобовязання, не оплатив повну вартість поставленої йому активної електроенергії в розмірі 6 166 грн. 39 коп. та за перевищення договірної величини споживання електричної енергії на суму 5 040 грн. 58 коп.,

Позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за спожиту активну електроенергію в розмірі 6 166 грн. 39 коп. та заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії в розмірі 5 040 грн. 58 коп. доведені доданими до матеріалів справи документальними доказами, відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобовязання кредитор вправі вимагати виконання обовязку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобовязань у відносинах. Підставою виникнення зобовязання є юридичний факт. В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобовязальні відносини між сторонами є надання електричної енергії. Отже, обовязок відповідача оплатити вартість наданої електричної енергії є безспірним.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 6 166 грн. 39 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію та 5 040 грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії.

Позивач звернувся з вимогою про стягнення з відповідача пені в розмірі 507 грн. 78 коп.

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що за внесення платежів з порушенням термінів, визначених відповідним додатком (Додаток № 7 „Порядок розрахунків), споживач (відповідач) сплачує постачальнику (позивачу) пеню у розмірі 0,05% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Згідно ст. ст. 230 232 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому в договорі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином, позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобовязання нарахована пеня, яка визначена з врахуванням обмеження її розміру подвійною обліковою ставкою НБУ відповідно до Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, складає 507 грн. 78 коп. (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи), підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Сума інфляційних нарахувань за період прострочки складає 967 грн. 92 коп., трьох процентів річних 85 грн. 65 коп., (розгорнутий розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних міститься в матеріалах справи), підлягають стягненню з відповідача.

З огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електроенергію, заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії, пені, інфляційних нарахувань та три проценти річних документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач документальних доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 218 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 204, 509, 549, 526, ч. 2 ст. 625, ст. 629 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 175, ст. 193, ч. 1 ст. 275, ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України, ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Весталко, м. Ужгород, вул. Капушанська, 50, оф. 2 (код ЄДРЮОФОП 37297366) на користь Публічного акціонерного товариства „Закарпаттяобленерго, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 57 (код ЄДРЮОФОП 00131529) суму 12 768 (Дванадцять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень) грн. 32 коп., в тому числі 6 166 (Шість тисяч сто шістдесят шість гривень) грн. 39 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 5 040 (Пять тисяч сорок гривень) грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електроенергії, 507 (Пятсот сім гривень) грн. 78 коп. пені, 967 (Девятсот шістдесят сім гривень) грн. 92 коп. інфляційних нарахувань та 85 (Вісімдесят пять гривень) грн. 65 коп. три проценти річних, а також суму 1 218 (Одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 19.10.2015 року

Суддя Пригара Л.І.