ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 908/369/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової Т.В.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Костенко Т.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін: позивача: Ігнатьєв Д.П. - дов. від 20.02.14, відповідача: Череповський В.П. - директор,

касаційну скаргуКомунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від23.06.15
у справі№908/369/15-г Господарського суду Запорізької області
за позовомКомунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Почерк"
простягнення коштів

Розпорядженням Заступника секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 13.10.15 для розгляду касаційної скарги у цій справі призначено колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. - головуючого, Гоголь Т.Г., Костенко Т.Ф.

Комунальне підприємство "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом (з урахуванням змін) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Почерк" про стягнення з нього 12226,54 грн. боргу, 8033,72 грн. пені, 1488,42 грн. - 3% річних, 630,20 грн. інфляційних втрат. В обґрунтування позову, позивач посилався на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг з водопостачання та водовідведення №224 від 01.06.11 в частині повної і вчасної оплати вартості наданих послуг за вересень 2014 року - січень 2015 року.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.03.15 (суддя Попова І.А.) у позові відмовлено. Господарський суд установив, що підприємство відповідача є підприємством харчової промисловості і використовує у своїй господарській діяльності воду, в тому числі, для виготовлення технологічної продукції - льоду; що відповідачем у спірному періоді подавалися до водоканалу розрахунки витрат води на технологічні потреби (виготовлення льоду), а тому вони повинні враховуватися при обчисленні обсягу скидів відповідача. Суд визнав, що розрахунок заявленого боргу ґрунтується на актах наданих послуг, підписаних самим позивачем та без урахування фактичного (дійсного) об'єму скидів води здійснених відповідачем у спірному періоді.

Донецький апеляційний господарський суд постановою від 23.06.15 (судді: Радіонова О.О., Зубченко І.В., Попков Д.О.) перевірене рішення суду першої інстанції залишив без змін з тих же підстав.

Комунальне підприємство "Бердянськводоканал" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник наголошує на порушенні судами пункту 5.30 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.08 №190, зареєстрованому Міністерством юстиції України 07.10.08. №936/15627, пункту 7.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.02 №37, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.02 №403/6691. Скаржник не погоджується з висновком судів про необґрунтованість позову та наголошує на тому, що кількість стоків за умовами спірного договору повинна дорівнювати кількості отриманої води. Він вказує, що суди невірно дослідили докази у справі і невірно установили обставини справи. Підприємство вважає, що надані відповідачем розрахунки та акти не підтверджують факту виготовлення ним льоду, оскільки не містять інформації щодо обладнання, на якому він виготовлявся та наявність у відповідача права на таке.

Від відповідача судом отримано відзив на касаційну скаргу, в якому він просить залишити без змін судові акти у справі, а касаційну скаргу - без задоволення.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення представників сторін, переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що 01.06.11 між Комунальним підприємством "Бердянськводоканал" - виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Почерк" - абонентом був укладений договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення №224. За цим договором виконавець зобов'язався забезпечувати об'єкти абонента питною водою, яка відповідає державним санітарним нормам згідно з графіком водопостачання в об'ємі встановленого ліміту та приймати від нього стічні води в об'ємі встановленого ліміту і в межах встановлених допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, а абонент, в свою чергу, вчасно і в повному обсязі оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення. Пунктом 2.15.1 договору передбачено обов'язок виконавця забезпечувати абонента змішаним водопостачанням, а пункт 2.17.3 договору - обов'язок абонента своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання. У відповідності до пункту 2.10 договору знімання показань водолічильників представником виконавця здійснюється 16 числа кожного місяця і оформляється актом за участю представника абонента. Кількість води, використаної абонентом визначається за показниками повірених водолічильників (пункт 2.12 договору). Розділом 3 договору передбачено централізоване водовідведення. Пунктом 3.4 договору визначений розрахунок кількості стічних вод та передбачено, що кількість стічних вод, що надходять до каналізації, визначається за кількістю води, що надходить з комунального водоводу або місцевих та власних мереж за показниками водолічильників, а в разі відсутності останніх - за діючими нормами водоспоживання, або одним з методів, вказаних у пункті 3.8 договору. Абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати рахунки, виставлені виконавцем в установленому порядку за скид стічних вод у межах відведених нормативів (пункт 3.15.12). Згідно з пунктами 4.4-4.6 договору об'єми поданої води та об'єми прийнятих стоків щомісячно встановлюються підписаним сторонами договору актом. Порядок визначення об'ємів наданих послуг визначається цим договором, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Бердянська. На підставі акта абоненту виставляється рахунок за надані послуги, який вручається уповноваженій особі абонента. Абонент упродовж десяти календарних днів з початку звітного періоду сплачує виконавцю суму у розмірі 50% від фактично отриманих в попередньому місяці послуг. Остаточний рахунок за отримані послуги абонент здійснює упродовж п'яти банківських днів з моменту отримання рахунку. Строк дії договору до 31.12.12; з можливістю його пролонгації у разі відсутності заяви однієї зі сторін про відмову від договору (пункт 7.1). Судами було установлено, що дія спірного договору продовжувалася сторонами і він є чинним. В процесі розгляду спору господарські суди установили, що відповідач згідно зі Статутом є підприємством сільськогосподарського значення; одним з основних видів діяльності підприємства є виробництво та реалізація сільгосппродукції; ловля, приймання та переробка риби і морепродуктів; виробництво (заготівля), переробка, розфасовка, замороження, зберігання і реалізація продукції сільськогосподарського, рослинного, тваринного та біологічного походження. Згідно з наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерства охорони навколишнього природного середовища України "Про затвердження Інструкції про порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів" від 11.11.05 №623/404, технологічний процес - це сукупність технологічних операцій, які виконуються при вилученні риби та інших водних живих ресурсів з наступним виготовленням з них продукції (розробляється і затверджується користувачем відповідно до чинних ДСТУ і технічних умов). Одним із елементів технологічного процесу є охолодження та замороження водного біологічного ресурсу. Для цього підприємством виготовляється та безпосередньо використовується лід для підтримання низької температури виловленого водного біологічного ресурсу для подальшого перероблення. Таким чином, як установили суди, з підтвердженням матеріалами справи, підприємство відповідача у своїй виробничій діяльності використовує воду для виготовлення технологічної продукції - льоду. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що відповідач, з урахуванням витрат на технологічні потреби з виготовлення льоду, отримав від позивача у спірний період води в таких об'ємах: вересень 2014 року - 276 куб.м (об'єм скинутих стоків - 92,6 куб.м, об'єм води на виготовлення льоду - 183,4 куб.м); жовтень 2014 року - 595 куб.м (об'єм скинутих стоків - 297,5 куб.м, об'єм води на виготовлення льоду - 183,4 куб.м); листопад 2014 року - 230 куб.м (об'єм скинутих стоків 115 куб.м, об'єм води на виготовлення льоду 115 куб.м); грудень 2014 року - 141 куб.м (об'єм скинутих стоків - 70,5 куб.м, об'єм води на виготовлення льоду - 70,5 куб.м); січень 2015 року 80 куб.м (об'єм скинутих стоків - 40 куб.м, об'єм води на виготовлення льоду - 40 куб.м), і це підтверджується актами про знімання показників водолічильників і визначення фактичного скиду у каналізацію за спірним договором, датованими 16.09.14, 16.10.14, 16.11.14, 16.12.14, 16.01.15, та актами списання і актами приймання-передачі води для виготовлення льоду (т.1 а.с.117-124, 138-139). Суди установили, що при складанні актів знімання показників лічильників від 16.10.14, від 16.12.14 представники позивача були присутні, проте від їх підпису відмовилися; що акти від 16.09.14, від 16.11.14, від 16.01.15 складені за участю незалежних представників, оскільки представники позивача в порушення умов договору на зняття показів не прибули. Позивач посилався на наявність у відповідача заборгованості у спірному періоді за договором від 01.06.11. При цьому, він надав свої акти, в яких кількість стоків дорівнює кількості відпущеної води. Суди також установили, що ці акти підписані в одноособовому порядку позивачем. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Комунального підприємства "Бердянськводоканал" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Почерк" 12226,54 грн. боргу, 8033,72 грн. пені, 1488,42 грн. - 3% річних і 630,20 грн. інфляційних втрат. Ухвалюючи рішення у справі, господарський суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цих вимог. Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України передбачений Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.08. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод. Згідно з пунктом 1.4 названих Правил приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.02 №37, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту. Пунктами 3.1, 3.14 Правил передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скидання стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку; у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел. Разом з тим, пунктом 5.30 Правил визначено, що у разі коли питна вода входить до складу продукції споживачів і згодом не потрапляє до централізованих мереж водовідведення, оплата за скидання стоків визначається за різницею обсягу води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, і обсягу води, що увійшла до складу продукції. Для споживачів харчової промисловості, де питна вода є не тільки напівфабрикатом, а й компонентом для виготовлення продукції, обсяг стічних вод, що надходить до централізованих мереж водовідведення, обчислюється як різниця між кількістю води, одержаної підприємством з усіх видів джерел, та обсягом води, яка входить до складу продукції і не потрапляє до централізованої мережі водовідведення. Споживач надає відповідні розрахунки виробнику. При цьому, відповідно до пункту 5.31 Правил виробник має право шляхом обстеження на місці перевіряти подані споживачем дані про кількість та якість стічних вод, що скидаються до централізованих мереж водовідведення, відповідно до умов договору. Відповідно до пункту 7.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів підприємства зобов'язані систематично (відповідно до місцевих Правил приймання) подавати до водоканалу інформацію про об'єми та якісний склад стічних вод, які вони скидають до міської каналізації. Інформацію підписують керівник підприємства та особа, відповідальна за водовідведення. Керівник підприємства несе відповідальність за достовірність інформації. Як вже зазначалося, і це було установлено господарськими судами, з підтвердженням матеріалами справи, що одним з основних видів діяльності підприємства відповідача є ловля, приймання та переробка риби і морепродуктів; що відповідач у своїй господарській діяльності використовує воду для виготовлення технологічної продукції (льоду) з метою підтримання низької температури виловленого водного біологічного ресурсу для подальшого його перероблення. Господарські суди також установили, що відповідач надавав у спірному періоді відповідачеві розрахунки кількості використаної води на технологічні потреби з виготовлення льоду, проте такі позивачем не враховувалися при обчисленні вартості спірних послуг та виставленні рахунків на їх оплату; що здійснений позивачем розрахунок заявленого боргу ґрунтується на актах, які підписав лише позивач, та не враховує дійсних об'ємів скидів води відповідача у спірному періоді. Відповідно до частини 1 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. За таких встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів про відсутність підстав для стягнення з відповідача заявленого боргу. Доводи касаційної скарги визнаються неспроможними, оскільки не спростовують установленого спростовуються обставинами установленими господарськими судами та ґрунтуються на переоцінці доказів у справі, яка, за приписами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, знаходиться поза межами компетенції суду касаційної інстанції.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.15 у справі №908/369/15-г залишити без змін.

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

Судді Т. Гоголь

Т. Костенко