ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

22 жовтня 2015 р.

Справа № 902/1181/15

за позовом:Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72331, Запорізька область Мелітопльський район, с. Відродження, вул. Горького,34,)

до:Державного підприємства "Дослідне Господарство "Корделівське" Національної академії аграрних наук України ( 22446, с. Корделівка, вул. 40- річчя Перемоги,1, Калинівський район, Вінницька область)

про стягнення 39 191,24 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Кузьменко В.В.

Представники

позивача : не з"явився

відповідача : ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Державного підприємства "Дослідне Господарство "Корделівське" Національної академії аграрних наук України про стягнення 39 191,24 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1181/15 з призначенням судового засідання на 15.09.2015 року.

Ухвалою суду від 15.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 22.10.2015 року, з об'єктивних причин.

В судове засідання 22.10.2015 року з'явився представник відповідача, яким подано поясненні (вх. №06-52/10764/15 від 22.10.2015р.), в якому зокрема заявлено щодо застосування строків позовної давності до заявлених позивачем вимог зі сплати пені. Одночасно, відповідач просить суд, розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу, згідно наступного графіка:

до 15.11.2015 року - 1000, 00 грн.

до 05.12.2015 рок, решта суми основного боргу та компенсація витрат позивача на оплату судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

При цьому, представником позивача подано заяву № 492 від 13.10.2015 року, в якій останній заперечує проти застосування позовної давності відносно пені, вважає його не пропущеним. Стосовно розстрочки виконання рішення суду не заперечує.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між позивачем та відповідачем 19 липня 2012 року було укладено договір № ПЗ-19-07-12 про надання послуг по збиранню врожаю.

Відповідно до п.1.1. договору в порядку та на умовах визначених цим договором, Виконавець зобов'язується за завданням Замовника надати за плату послуги по збиранню врожаю Замовника комбайном (-ми) John Deere 9640, що належить Виконавцеві на праві власності, а Замовник зобов'язується оплатити надані послуги

Пунктом 3.1. договору передбачено, що вартість послуг, за цим договором становить 300 грн./га (з ПДВ) оброблених земельних площ. Загальна вартість послуги за цим договором зазначається у ОСОБА_2 приймання передачі наданих послуг.

ОСОБА_2 приймання-передачі наданих послуг представником Замовника є підтвердженням відсутності претензій з його буку ( п.3.3. договору).

Умовами договору, а саме пунктом 4.2 договору сторони обумовили, що у випадку порушення строку надання послуг Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості прострочених послуг за кожен день прострочення надання цих послуг.

Згідно з п.6.2. договору, строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Позивачем на виконання умов договору були виконані зобов'язання в повному обсязі, що стверджується актом №б/н приймання передачі наданих послуг від 13 серпня 2012 року та акт виконаних робіт по ДП ДГ «Корделівське», які обопільно підписані між сторонами та скріплені печатками останніх, що в свою чергу свідчить про відсутність претензій щодо виконаних робіт.

Згідно акту приймання-передачі наданих послуг від 13 серпня 2012 року вартість робіт складає 36 450,00 грн.

Натомість відповідач свої зобов'язання не виконав, розрахунки за надані послуги не провів.

Позивачем було направлено відповідачу претензію (вимога) № б/н з проханням сплатити суму боргу за надані послуги за договором, яка залишена без задоволення.

В зв'язку з неналежним виконанням договірних відносин, позивачем було нараховано відповідачу 2741,24 грн. пені.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З моменту укладення сторонами договору між ними виникли правовідносини з договору про надання підряду регулювання яких здійснюється § 1 (Загальні положення про підряд) Глави 61 ЦК України (Підряд) (ст.ст.837-864 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як видно з матеріалів справи відповідачем були порушені умови договору, а саме щодо розрахунків за виконані роботи.

Виходячи з викладеного, враховуючи доведеність боргу наявними у справі доказами, суд вважає вимогу позивача про стягнення основного боргу в розмірі 36450,00 грн. правомірною та обґрунтованою, з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Крім суми основного боргу позивачем було заявлено до стягнення 2741,24 грн. пені, за період 17.08.2012 року по 14.02.2013 року.

При цьому, відповідачем, у поясненні (вх. №06-52/10764/15 від 22.10.2015р.) було заявлено щодо застосування строків позовної давності до заявлених позивачем вимог зі сплати пені.

Разом з тим, частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.4.2 договору - у випадку порушення строку надання послуг Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості прострочених послуг за кожен день прострочення надання цих послуг.

В силу ч.ч.1,2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Приписами ч.6 ст.232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.3.4. договору сторони встановили, що Замовник проводить оплату за надані виконавцем послуги протягом 3-х днів з моменту підписання акту приймання передачі.

Таким чином, умовами вказаного пункту договору сторонами погоджено кінцевий термін погашення заборгованості за договором 16 серпня 2012 року включно, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг підписаний між сторонами 13 серпня 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає у цей строк (термін).

Тобто, за умовами договору, початок розрахунку штрафних санкцій (пені) є 17 серпня 2012 року, з врахуванням ч.6 ст. 232 ГК України, позивач вправі стягнути з відповідачу пеню за 6 місяців, з 17 серпня 2012 року по 14 лютого 2013 року .

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права а інтересу.

Згідно із ч. 1 ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до п. 1 ч. 2 цієї ж статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином нарахування пені здійснено після спливу строків позовної давності, наданої позивачу для звернення із позовом про стягнення вказаної суми пені до суду, оскільки якщо період нарахування пені з 17 серпня 2012 року по 14 лютого 2013 року, то граничний строк позовної давності щодо стягнення пені є 14.02.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У пункті 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено: якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З врахуванням викладеного позов підлягає частковому задоволенню.

При вирішенні клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК при прийнятті рішення суд вправі розстрочити виконання рішення.

Згідно ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки позивач не заперечував проти розстрочення виконання рішення суду, суд задоволив клопотання відповідача та розстрочив виконання рішення суду на 2 місяці.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного підприємства "Дослідне Господарство "Корделівське" Національної академії аграрних наук України (22446, с. Корделівка, вул. 40- річчя Перемоги,1, Калинівський район, Вінницька область; код ЄДРПУ 00497644) на користь державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної Сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (72331, Запорізька область Мелітопльський район, с. Відродження, вул.Горького,34; ) 36450,00 грн. сума основного боргу; 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Розстрочити виконання рішення суду на 2 місяці зі сплатою до 15.11.2015 року - 1000, 00 грн.; до 05.12.2015 року - 37277,00 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Копію рішення надіслати позивачу.

Повне рішення складено 26 жовтня 2015 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (72331, Запорізька область Мелітопльський район, с. Відродження, вул. Горького,34,)