ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" жовтня 2015 р.Справа № 923/785/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - Василенко О.А., за довіреністю № 1812 від 05.06.2015 року ;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Югтранзитсервіс-Агропродукт", Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ

на рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2015 року

у справі № 923/785/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи", Київська область, м. Бровари

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Югтранзитсервіс-Агропродукт", Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ

про стягнення 2 739 891,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.07.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Кредитні ініціативи", Київська область, м. Бровари (Далі - ТОВ „Кредитні ініціативи") до Товариства з обмеженою відповідальністю „Югтранзитсервіс-Агропродукт", Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ (Далі - ТОВ „Югтранзитсервіс-Агропродукт") про стягнення 2 739 891,68 грн. задоволені частково. Суд стягнув з ТОВ „Югтранзитсервіс-Агропродукт" на користь ТОВ „Кредитні ініціативи" 2 008 718,24 грн. основної заборгованості та 40 176,36 грн. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 731 173,44 грн. було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, щодо стягнення пені суд першої інстанції вказав, що шестимісячний строк від дня, коли зобов'язання по поставці товару повинно було бути виконаним, сплив 23.10.2011 року, а отже нарахування пені поза межами названого строку є неправомірним, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ТОВ „Югтранзитсервіс-Агропродукт" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийнявши нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте з порушенням норм матеріального права, з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2010 року між ТОВ "Волари Експорт" та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" укладено договір поставки № 27/10-18 ВЭ-АФ 2010.

Згідно пунктів 3, 4, 6, 9 Договору ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" (Продавець) зобов'язався передати ТОВ "Волари Експорт" 436,678 тон насіння соняшнику у строк до 22.04.2011 року, вартістю 2 008 718,24 грн, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити Товар, згідно умов Договору та додатку № 1 від 12.04.2011 року до Договору, здійснивши стовідсоткову передоплату протягом трьох банківських днів з моменту надання продавцем рахунку-фактури, накладної на товар, податкової накладної, складської квитанції, документу, який підтверджує якість товару.

На виконання умов Договору поставки платіжним дорученням № 745 від 28.10.2010 року ТОВ "Волари Експорт" здійснено попередню оплату в розмірі 2 008 718,24 грн, що вбачається з виписки по банківському рахунку ПАТ "Альфа-Банк", проте ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" своїх зобов'язань щодо поставки товару не здійснило.

Відповідно до п. 10 Договору у випадку неможливості реалізації Покупцем свого права власності на товар, що виникла з вини продавця, після перерахування грошових коштів, продавець повинен протягом 2-х днів усунути виниклі перешкоди, а при неможливості - повернути грошові кошти та відшкодувати збитки, які поніс покупець внаслідок даних обставин.

Згідно Акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2014 року, складеного між ТОВ "Волари Експорт" та ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт", підписаного директорами та завіреного печатками підприємств, заборгованість відповідача по справі перед ТОВ "Волари Експорт" склала 2 008 718,24 грн.

26.12.2014 року між ТОВ "Волари Експорт" та ТОВ "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу № 02, згідно умов якого ТОВ "Волари Експорт" відступило ТОВ "Кредитні ініціативи" свої права грошової вимоги до ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" щодо повернення авансового платежу за Договором поставки у розмірі 2 008 718,24 грн., а також право вимоги на сплату неустойки (пені, штрафів) у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником зобов'язань за договором поставки.

Листом від 05.01.2015 року за вих. № 01/01 ТОВ "Волари Експорт" повідомило ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" про уступку права вимоги повернення попередньої оплати та інших платежів ТОВ "Кредитні ініціативи".

У зв'язку з невиконанням ТОВ "Югтранзитсервіс-Агропродукт" взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договором поставки № 27/10-18 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року, ТОВ "Кредитні ініціативи" заявлено вимоги про повернення суми здійсненої попередньої оплати товару, а саме стягнення основної заборгованості в розмірі 2 008 718,24 грн., а також пені в сумі 731 173,44 грн.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За вимогами ст. 712 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з вимогами ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 610,611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Враховуючи, що відповідачем не було здійснено поставку товару в обумовлені строки, а також умови Договору факторингу, колегія суддів вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь авансового платежу за Договором поставки у розмірі 2 008 718,24 грн.

Судова колегія не погоджується з посиланням скаржника на пропуск позивачем строку позовної давності з огляду на наступне.

Згідно статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 та ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Статтею 264 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а після переривання перебіг позовної давності починається заново. При цьому час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Початок перебігу строку позовної давності в даному випадку відліковується з наступного дня після кінцевої дати поставки, тобто з 23.04.2011року, а отже закінченням трирічного строку є дата - 23.04.2014 року, проте між учасниками за Договором поставки було підписано акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2014 року, а отже саме з цієї дати слід відліковувати переривання строку позовної давності за Договором поставки, оскільки даний акт було підписано повноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств до закінчення строку позовної давності, у зв'язку з чим доводи відповідача в апеляційній скарзі щодо спливу позовної давності є безпідставними.

Крім того, судовою колегією не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що місцевим господарським судом помилково прийнято до уваги додаток № 1 від 12.04.2011 року до Договору поставки № 27/10-18 ВЭ-АФ 2010 з наступних підстав.

Згідно п. 1.2. Додатку 1 до Договору Факторингу № 02 від 26.12.2014 року сторонами визначено перелік договорів, що свідчать про Права вимоги: Договір поставки № 27/10-18 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року; Додаток № 1 від 12.04.2011 року до Договору поставки № 27/10-18 від 27.10.2010 року. Крім того, відповідно до акту прийому-передачі від 26.12.2014 року, який складено ТОВ «Волари Експорт» та ТОВ «Кредитні Ініціативи», позивач прийняв оригінали документів, а саме: Договір поставки № 27/10-18 ВЭ-АФ 2010 від 27.10.2010 року; Додаток № 1 від 12.04.2011 року до Договору поставки № 27/10-18 від 27.10.2010 року.

Будь-яких інших додатків до Договору поставки № 27/10-18 від 27.10.2010 року позивачу не передавалося і ним не приймалося.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача авансового платежу в розмірі 2 008 718,24 грн.

Позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 731 173,44 грн., нарахованих позивачем за прострочку поставки продукції відповідно до п. 10 Договору поставки правомірно залишені судом без задоволення з огляду на пропуск шестимісячного строку спеціальної позовної давності для можливості звернення до суду з такими позовними вимогами про захист порушеного права в цій частині.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Югтранзитсервіс-Агропродукт", Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2015 року у даній справі - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Югтранзитсервіс-Агропродукт", Херсонська область, Бериславський район, с. Новорайськ на рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2015 року у справі № 923/785/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Херсонської області від 16.07.2015 року у справі № 923/785/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Н.В. Ліпчанська