УХВАЛА

01.10.2015Справа № 910/24215/15

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр профілактичної дезінфекції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинговий фонд» про визнання пункту договору недійсним, за участю представників:

позивача - Мазур Ю.А. (директор), Олексюк Ф.Ю. (представник за довіреністю);

відповідача - Куриляк Н.Г. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 ТОВ «Центр профілактичної дезінфекції» звернулося до Господарського суду м. Києва з указаним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 порушено провадження по справі № 910/24215/15 та призначено справу до розгляду.

01.10.2015 у судовому засіданні представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення заборони на здійснення ТОВ «Український лізинговий фонд» дій, спрямованих на відчуження автомобіля «Hyundai Accent», д.р.н. АА3263КА, VIN Z94CU41CBCR178696, 2012 року випуску, належного позивачеві на праві платного володіння та користування за договором фінансового лізингу № 2473/01/14-В від 17.01.2014, та дій, які перешкоджають експлуатації зазначеного автомобіля позивачем.

У судовому засіданні 01.10.2015 представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову, просив суд її задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечив.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В той же час, у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено жодних доводів на обґрунтування доцільності вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач не надав суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

На підставі ст. 49 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - ТОВ «Центр профілактичної дезінфекції».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Товариству з обмеженою відповідальністю «Центр профілактичної дезінфекції» в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Суддя Я.В. Маринченко