РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/19537/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово»
до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»
третя особа, як не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1
простягнення 5609,91 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаНіколенко Є.А. - представник
від відповідача не з'явилися
від третьої особине з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 5609,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №1404709 від 23.07.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля Ataman, державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5899648, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 розгляд справи було відкладено на 30.09.2015.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Третя особа письмових пояснень по справі не надала.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Здорово» (страховик) та Лізинговою компанією «Фаворит» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №1404709 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Ataman, державний номер НОМЕР_1, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП.

19.11.2014 о 10 год. 05 хв. по проспекту Перемоги, 49/2 в місті Києві сталася ДТП, а саме: ОСОБА_1, керуючи автомобілем МАЗ, державний номер НОМЕР_2, з причепом, перед виїздом не перевірив технічний стан причепа та під час руху не слідкував за його технічним станом, внаслідок чого вийшла з ладу ходова частина причепа, що призвело до зіткнення причепа з автомобілем марки Ataman, державний номер НОМЕР_1.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 а,б, 12.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 04.12.2014 у справі 760/25319/14-п, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акта №1404709/1 від 03.02.2015, у відповідності до розрахунку суми страхового відшкодування, визначеного вказаним актом та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП у сумі 6119,91 грн шляхом зарахування в рахунок сплати несплаченої частини страхової премії, що підтверджується журналом-ордером по балансовому рахунку №3611 за договором №1404709.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Із постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 04.12.2014 у справі 760/25319/14-п, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль МАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, знаходився під керуванням ОСОБА_1

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_2, водієм якого скоєно ДТП, застрахована Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АС/5899648, тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

За змістом ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, за договором (полісом) № АС/5899648 забезпеченим транспортним засобом є автомобіль МАЗ, державний номер НОМЕР_2.

Водночас, із постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 04.12.2014 у справі 760/25319/14-п вбачається, що пошкодження транспортного засобу - автомобіля Ataman, державний номер НОМЕР_1, сталося внаслідок експлуатації причепа до автомобіля МАЗ, державний номер НОМЕР_2.

Відповідно до п. 1.5 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наземні транспортні засоби (далі - транспортні засоби) - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у відповідних підрозділах Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідні підрозділи МВС України) та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» транспортний засіб загального призначення - транспортний засіб, не обладнаний спеціальним устаткуванням і призначений для перевезення пасажирів або вантажів (автобус, легковий автомобіль, вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу).

Причіп - транспортний засіб без власного джерела енергії, пристосований для буксирування автомобілем

За визначенням, наведеним в п.1.10 Правил дорожнього руху України, причіп - транспортний засіб, призначений для руху тільки в з'єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.

Пунктом 1 постанови Кабінету міністрів України від 07.09.1998 №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», причепи віднесено до транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації в органах Державної автомобільної інспекції.

Таким чином, причеп до забезпеченого транспортного засобу не є забезпеченим транспортним засобом в розумінні положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації причепа (як окремого транспортного засобу) є самостійним об'єктом страхування.

За таких обставин, з огляду на те, що забезпеченим транспортним засобом за договором (полісом) № АС/5899648 є автомобіль МАЗ, державний номер НОМЕР_2, а спірна ДТП сталася внаслідок неналежної експлуатації винною особою причепа до вказаного автомобіля, який не є забезпеченим транспортним засобом за полісом №АС/5899648, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 5609,91 грн задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.10.2015

Суддя Ю.М. Смирнова