ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Справа № 917/928/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Потапенко В.І. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Письмака О.В., довіреність б/н від 05.10.2015р., Роздолянської О.В., довіреність 05.10.2015р.;

відповідача- Дудника В.І., довіреність №47/9/16-70-10 від 17.01.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 4332 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у справі № 917/928/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів", м. Полтава

до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України, м. Полтава

про стягнення 122 131,44 грн

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МГ Локомотів" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавської митниці Державної фіскальної служби України про стягнення 122131,44 грн. відшкодування шкоди, завданої протиправними діями відповідача.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у справі № 917/928/15 (суддя Іваницький О.Т.) в позові відмовлено повністю.

Позивач подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в рішенні висновків суду, обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить це рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається зокрема на безпідставність висновків господарського суду першої інстанції, що позивач через протиправні дії відповідача не поніс матеріальної шкоди, оскільки внаслідок його протиправних дій встановлених постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 у справі № 816/3712/14, які полягали у визначенні митної вартості товару за митною декларацією (далі - МД) від 09.09.2014 № 806020002/2014/009269 із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України, прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014 року № 806020002/2014/000080/2 та картки відмови Полтавської митниці Міндоходів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2014 р. № 806020002/2014/00236, позивач не мав можливості здійснювати господарську діяльність з продажу імпортованих товарів, у зв'язку з чим поніс незаплановані витрати, які підтверджені наданими до матеріалів справи доказами.

Відповідач у відзив іна апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 серпня 2014 року Позивач уклав зовнішньоекономічний Контракт № 1/2014 (Додаток № 3) на поставку запасних частин для автомобілів (далі по тексту - «Контракт») з іноземним суб'єктом господарювання «POLMO strow Sр. z о.о.»", Польська республіка (Постачальник), згідно з яким передбачався імпорт товару від Постачальника на адресу Позивача.

Восьмого вересня 2014 року, на виконання умов Контракту, Постачальник поставив на адресу Позивача (Покупця) передбачений специфікацією товар за кодом згідно УКТЗЕД « » на загальну суму 18 792,32 Євро.

Восьмого вересня 2014 року Позивачем на адресу Відповідача була подана електронна митна декларація (далі ЕМД) типу ЇМ 40 ДЕ, якій присвоєно № 806020002/2014/009269 (Додаток № 4) та відповідні додаткові документи до неї.

Перелік товарів за вказаною ЕМД склав: глушники та вихлопні труби; їх частини до легкових автомобілів не для промислового складання моторних транспортних засобів згідно з електронним інвойсомя, код УКТЗЕД , країна походження Польща, заявлена митна згідно з умовами поставки - 19 112,64 Євро, тобто 0,8847 Євро /кг, загальною 121 604,5 кг.

Після розгляду наданих Позивачем документів посадовими особами Відповідача було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 806020002/2014/000080/2 від 09.2014 р. (Додаток № 5).

Також посадовими особами Відповідача була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2014/00236 від 19.09.2014 р. (Додаток № 6). Митну вартість товару Відповідачем було скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 Митного кодексу України.

Дії відповідача при митному оформленні товарів Позивача призвели до коригування митної вартості товарів з заявленої Позивачем 19 112,64 ЕUR (0,8847 ЕUR/кг) до 62 220,96 ЕUR/кг), фактично піднявши базу для оподаткування більше ніж у три рази, внаслідок чого cума додаткового нарахування мита та податку на додану вартість товарів, що імпортувалися Позивачем, станом на дату прийняття рішення, склала 244 777,15 грн.

Не погоджуючись із висновками та діями Відповідача, Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з відповідним адміністративним позовом.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 у справі № 816/3712/14 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" до Полтавської митниці Міндоходів, задоволено частково.

Визнано протиправними дії Полтавської митниці Міністерства доходів України при визначенні митної вартості товару за митною декларацією (далі - МД) від 09.09.2014 № 806020002/2014/009269 із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці Міністерства доходів України про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014 року № 806020002/2014/000080/2 та картку відмови Полтавської митниці Міндоходів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2014 № 806020002/2014/00236.

Позивач посилається на те, що внаслідок зазначених дій відповідача він не мав можливості здійснювати господарську діяльність з продажу імпортованих товарів, у зв'язку з чим поніс незаплановані витрати на зберігання товарно-матеріальних цінностей на складі тимчасового зберігання на суму 79135 грн.; витрат на проведення незапланованих вантажно-розвантажувальних робіт 8 642,18 грн., витрат по сплаті відсотків за користування кредитними коштами на суму 4 354,26 грн., а також витрат на правову допомогу, надану у зв'язку із вищенаведеним зверненням позивача до адміністративного суду на суму 30 000 грн..

Зокрема зазначає, що, починаючи з 11 вересня 2014 року (дата розміщення товару на складі тимчасового зберігання) до 30 січня 2015 року (дата розмитнення Відповідачем товару) товар знаходився в зоні контролю на складі тимчасового зберігання, що підтверджується формою ЄУД для товарів на тимчасове зберігання.

Приміщення, в якому розміщений склад тимчасового зберігання Позивача, перебуває у користуванні останнього на підставі Договору передачі права користування нерухомим майном № 05/13-к від 01.01.2013 р (з урахуванням Додаткової угоди від 03.01.2014 р.), а також Договору передачі права користування нерухомим майном № 18/2014-М 1.12.2014 р. (з урахуванням Додаткової угоди від 01.01.2015 р. (Додаток № (надалі - «Договори передачі права користування нерухомим майном»), що укладені між позивачем і ФОП Гулак С.А.

Зазначає, що оплату по зазначеному Договору позивач здійснив згідно з виставленими йому орендодавцем рахунками за платіжними № 659 від 29.09.2014 р. на суму 7 350,00 грн.; № 752 від 31.10.2014 р. на суму 10 850,00 грн., № 855 від 01.12.2014 р. на суму 10 500,00 грн. (Додаток № 27), № 911 від 25.12.2014 р. на суму 10 850,00 грн.; № 68 від 17.02.2015 р. на суму 10 500,00 грн.

Крім того зазначає, що відповідно до п. 5.5. Договору передачі права користування нерухомим майном 5 13-к від 01 січня 2013 року (з урахуванням Додаткової угоди від 03 січня 2014 року) вартість послуг, що надаються по даному Договору, підлягає коригуванню при застосуванні «коригуючого індексу. «Коригуючий індекс» - це індекс, що застосовується при нарахуванні суми грошових коштів, які підлягають сплаті за надані послуги. Розмір «коригуючого індексу» дорівнює відношенню курсу гривні до долару США згідно середньозваженого курсу на міжбанківському валютному ринку України, який встановлюється на конкретну дату. Середньозважений курс міжбанківському валютному ринку України встановлюється на « 03» січня 2014 року та складає грн. за 100 доларів США, згідно з відомостями, які зазначені на офіційному сайті НБУ. «Коригуючий індекс» при цьому дорівнює « 1.0». Якщо «Коригуючий індекс» на дату виставлення рахунку більший ніж « 1.03», то надавач послуг має право здійснити перерахунок вартості за надані послуги шляхом виставлення додаткового рахунку на основі перемноженої вартості наданих послуг на «коригуючий індекс», згідно з середньозваженим курсом на міжбанківському валютному ринку України на конкретну дату виставлення рахунку. У зв'язку зі значним коливанням курсу гривні по відношенню до долару США, в порядку та на умовах, що визначені п. 5.5. Договору ФОП Гулак С.А. було виставлено Позивачу додаткові рахунки на оплату послуг з урахування коригуючого індексу, які були повністю оплачені згідно з платіжними дорученнями: № 575 від 27.04.2015 р. на загальну суму 4 410,00 грн., № 574 від 27.04.2015 р. на загальну суму 6 510,00 грн., № 573 від 27.04.2015 р.на загальну суму 8 400,00 грн., № 576 від 27.04.2015 р. на загальну суму 9 765 грн.

Також, з метою вивантаження вантажу Позивача на склад тимчасового зберігання між Позивачем і ФОП Шаблій К.І. було укладено Договір про надання послуг № 08/2014-Ш від 10.09.2014р. (Додаток № 42), відповідно до якого ФОП Шаблій К.І. власними силами та засобами зобов'язується, на підставі письмових замовлень Позивача, надати послуги, що визначені в даному Договорі та замовлені Позивачем, а Позивач зобов'язується прийняти результати наданих послуг та оплатити їх вартість. Послуги, що надаються ФОП Шаблій К.І. Позивачеві по даному Договорі включають в себе, в т.ч., вантажно-розвантажувальні роботи товарів Позивача, включаючи весь комплекс пов'язаних з ними операцій по укладанню і кріпленню вантажу, його сепаруванню тощо.

Крім того, з метою подальшого завантаження вантажу Позивача на транспортний засіб для транспортування до місця призначення (після завершення Відповідачем дій щодо митного оформлення вантажу), між Позивачем і ФОП Шаблій К.І. також було укладено Договір про надання послуг № 2015/01/05-1 від 05.01.2015 р. (Додаток № 43).

Відповідно до рахунків-фактур № СФ-0000090 від 10.09.2014 р. (Додаток № 44), № 27 від 30.01.2015 р. (Додаток № 45), а також актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № ОУ-0000058 від 29.09.2014 р. (Додаток № 46), № ОУ-0000001 від 30.01.2015 р. (Додаток № 47) відповідно, що додаються до даної позовної заяви, вартість таких послуг розвантаження та навантаження вантажу Позивача складає 8 642,18 грн. (в т.ч. ПДВ).

Зазначена сума була сплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями № 660 від 29.09.2014 р. (Додаток № 48), № 76 від 17.02.2015 р. (Додаток № 49), у зв'язку з чим Позивач вважає, що він через протиправні дії відповідача додатково поніс незаплановані витрати на вантажно-розвантажувальні роботи в сумі 8 642,18 грн.

Крім того, 14 серпня 2014 року між Позивачем і ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено Договір про кредитну лінію у формі овердрафту № 119-01-14 (надалі - «Договір овердрафту») (Додаток № 50), відповідно до якого Банк відкриває для Позивача кредитну лінію у формі овердрафту з лімітом 500 000,00 грн. для здійснення овердрафтного обслуговування Позивача, а Позивач зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти у встановленому в цьому Договорі строки і сплатити за користування кредитними коштами 28 % річних.

Так, відповідно до протоколу Зборів учасників № 28 від 12.09.2014 р. (Додаток № 51), у зв'язку з нестачею коштів на розрахунковому рахунку Позивача, було вирішено здійснити розрахунок за господарським зобов'язанням по зовнішньоекономічному Контракту № 1/2014 від 01.08.2014 р., укладеного між Позивачем та іноземним суб'єктом господарювання «РОLMOstrow Sр. z о.о.», Польська республіка, в сумі 18 792,32 ЄВРО згідно інвойсу РЕ/14/154 від 05.09.2014 р. (Додаток № 52), що згідно офіційного курсу гривні по відношенню до ЄВРО становило 337 590,95 грн., за рахунок кредитних коштів, отриманих у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відповідно до Договору про кредитну лінію у формі овердрафту № 119-01-14 від 14.08.2014 р.

Позивач зазначає, що починаючи з 11 вересня 2014 року по 30 січня 2015 року товар, поставлений згідно з інвойс РЕ/14/154 від 05.09.2014 р., через протиправні дії Відповідача знаходився на складі тимчасового зберігання під митним контролем. У зв'язку з даною обставиною Позивач не мав можливості розпоряджатися товаром, який придбав за рахунок кредитних коштів, і, як наслідок, не мав можливості сплачувати відсотки за користування наданим кредитом. Так, згідно довідки № 16/854 від 26.03.2015 р. (Додаток № 53), за період з 12.09.2014 р. по 30.01.2015 р. за Договором про кредитну лінію у формі овердрафту № 119-01-14 від 14.08.2014 р.

Позивачу на підставі зазначеного кредитного договору здійснено наступні нарахування: 250,00 грн. - щомісячні комісії; 4 104,26 грн. -відсотки за користування кредитом.

У зв'язку з необхідністю звернення Позивачем до суду з вимогою визнати протиправним Рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів № 806020002/2014/000080/2 від 19.09.2014 р. та його скасування, Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 806020002/2014/00236 від 19.09.2014 р. та її скасування, визнати протиправними (незаконними) дій Відповідача при визначенні митної вартості товару та зобов'язання провести митне оформлення товару за заявленою Позивачем митною вартістю, Позивач уклав з ТОВ «ЮКК -Україна» Договір про надання юридичних послуг № 5 від 03.01.2014 р. (Додаток № 54).

Так, на виконання умов Договору про надання юридичних послуг ТОВ «ЮКК - Україна» Позивачу були надані юридичні послуги відповідно до Додаткової угоди № 1 від 22.09.2014 р. (Додаток № 55), а також Додаткової угоди № 2 від 14.11.2014 р. (Додаток № 56), що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг № ОУ-000036 від 14.11.2014 р. (Додаток № 57), № ОУ-000039 від 28.11.2014 р. (Додаток № 58), № ОУ-000040 від 19.12.2014 р. (Додаток № 59), № ОУ-000001 від 28.01.2015 р. (Додаток № 60).

Вартість вказаних послуг Позивачем була сплачена у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями № 829 від 21.11.2014 р. на суму 2 700,00 грн. (Додаток № 61), № 898 від 17.12.2014 р. на суму 4 000,00 грн. (Додаток № 62), № 897 від 16.12.2014 р. на суму 4 000,00 грн. (Додаток № 63), № 889 від 15.12.2014 р. на суму 4 000,00 грн. (Додаток № 64), № 886 від 12.12.2014 р. на суму 4 000,00 грн. (Додаток № 65), № 879 від 11.12.2014 р. на суму 4 000,00 грн. (Додаток № 66), № 902 від 19.12.2014 р. на суму 2 600,00 грн. (Додаток № 67), № 336 від 31.03.2014 р. на суму 4 700,00 грн. (Додаток № 68).

Зважаючи на наведені обставини, позивач вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача йому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 122 131,44 грн.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи зі змісту цієї норми підставою цивільно-правової відповідальності за завдання майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, яке складається з наступних елементів: наявність майнової шкоди; протиправна поведінка заподіювача (дії чи бездіяльність); причинний зв"язок між протиправною поведінкою та майновою шкодою; вина. Тому, відповідно до положень ст. 33 Господарського процесуального кодексу України статті 1116 Цивільного кодексу України позивач повинен довести факт протиправної поведінки відповідача, настання шкоди (її розмір) та причинний зв"язок між протиправною поведінкою відповідача та настанням шкоди, а відповідач -відсутність своєї вини, яка презюмується.

Протиправна поведінка відповідача підтверджена постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.10.2014 у справі № 816/3712/14 та полягає у визначенні митної вартості товару за митною декларацією позивача (далі - МД) від 09.09.2014 № 806020002/2014/009269 із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України та у прийнятті відповідного рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2014 року № 806020002/2014/000080/2 і видачі картки відмови Полтавської митниці Міндоходів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.09.2014 № 806020002/2014/00236.

Проте позивач не довів наявність причинного зв'язку між майновою шкодою у заявленому розмірі та протиправною поведінкою відповідача, оскільки з матеріалів справи не вбачається що понесення позивачем витрат, на які він посилається в позовній заяві обумовлено протиправною поведінкою відповідача.

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, згідно з умовами договорів: № 05/13-к та № 18/2014-М ці правочини укладені між сторонами : фізичною особою-підприємцем Гулак С.А. (Наймодавець) та Товариства з обмеженою відповідальністю "МГ Автомотів" (Наймач). Предметом їх є - право користування нерухомим майном при умовах оплати за користування нежитловими приміщеннями та прав користування земельною ділянкою, на якій розміщені дані нежитлові приміщення, а також прав користування земельною ділянкою, що прилягає до нежитлових приміщень.

Відповідно до пункту 5.2. даних Договорів орендна плата включає плату за користування нежитловим приміщенням, плату за користування земельною ділянкою, на якій розміщені дані нежитлові приміщення та прилегла територія до них, що використовується Наймачем у своїй господарській діяльності, а також вартість комунальних послуг. В пункті 5.2. даних договорів сторонами визначений вичерпний перелік послуг, які включаються до орендної плати.

Однак, згідно з пунктом 5.2.1. додаткової угоди від 03.01.2014 до договору передачі права користування нерухомим майном від 01.01.2013 № 05/13-к та додаткової угоди від 01.01.2015 до договору передачі права користування нерухомим майном від 31.12.2014 № 18/2014-М, орендна плата включає:

- плату за користування нежитловим приміщенням, що використовується Наймачем у своїй господарській діяльності як склад тимчасового зберігання;

- плату за користування земельною ділянкою, на якій розміщені дані нежитлові приміщення та прилегла територія до них;

- вартість комунальних послуг;

- послуги з цілодобової охорони складу тимчасового зберігання тощо.

Тобто, сторонами в пункті 5.2.1 визначено, що зазначений перелік не є вичерпним, що суперечить пункту 5.2. вказаних договорів.

Поряд з цим, позивачем до позовної заяви долучені Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2014 № - 0000006, від 31.10.2014 № - 0000007, від 30.11.2014 № - 0000008, від 31.12.2014 № - 0000009 щодо надання Виконавцем - фізична особа-підприємець Гулак С.А. послуг Замовнику - ТОВ "МГ Автомотів" по зберіганню товарно-матеріальних цінностей на складі тимчасового зберігання, надання яких не передбачено умовами договорів 01.01.2013 № 05/13-к та від 31.12.2014 № 18/2014-М.

Рахунки на оплату: від 29.09.2014 № 6, від 31.10.2014 № СТ-7, від 28.11.2014 № СТ-8, від 25.12.2014 № СТ- 9, від 30.01.2015 № СТ -5, які подані позивачем в якості доказів виставлені в порушення умов договору № 05/13-К від 01.01.2013 за послуги, які не передбачені цим договором.

Таким чином, оплата позивачем за платіжними дорученнями від 29.09.2014 № 659, від 31.10.2014 № 752, від 01.12.2014 № 855, від 25.12.2014№ 911 та від 17.02.2015 № 68 згідно з вищевказаними рахунками проведена за послуги, які не передбачені договором № 05/13-к від 01.01.2013 р.

Крім цього, відповідно до частини 1 статті 201 Митного кодексу України, товари з моменту пред'явлення їх органу доходів і зборів до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем. Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання.

09.09.2014 року позивачем подано до митного оформлення митну декларацію № 806020002/2014/009269, а господарські відносини між ФОП Гулак С.А. та ТОВ "МГ Автомотів" виникли з 01.01.2013р. та продовжуються і даний час, тобто з матеріалів справи не вбачається, що укладення вказаних договорів позивачем та здійснення ним на їх підставі оплат було обумовлено необхідністю зберігання товару саме через протиправні дії відповідача.

Відповідно до договорів від 01.01.2013 № 05/13-к та від 31.12.2014 № 18/2014-М плата за користування складськими приміщеннями нараховується та сплачується незалежно від того, чи розміщувалися у даних приміщеннях товари в сумі 1 311,5 грн., що вказує на укладення позивачем договорів на випадок можливої відсутності необхідності у зберіганні товару, тобто їх укладення не у зв'язку із необхідністю зберігання товару, вказаного у митній декларації позивача через протиправні дії Митниці у визначенні його митної вартості та, відповідно вказує на недоведеність здійсненя за ними витрат позивача у зв'язку з наведеними діями відповідача.

При цьому, ТОВ "МГ Автомотів" ще до факту протиправних дій відповідача погодилось із умовами Договорів, що у разі розміщення в найманих складських приміщеннях товарів, плата за користування такими приміщеннями сплачується в сумі 350 грн. за одну добу.

Також позивач не довів, що відсутність у нього коштів на сплату нарахованих йому відсотків та комісій за Договором про кредитну лінію у формі овердрафту № 119-01-14 від 14.08.2014 р. зумовлена неможливістю реалізації товару, який знаходився на складі тимчасового зберігання під митним контролем.

Також як обґрунтовано зазначив господарський суд першої інстанції, відповідно до позовної заяви та доданих до неї документів на виконання умов договору про надання юридичних послуг ТОВ "ЮКК - України" позивачу були надані юридичні послуги відповідно до додаткової угоди № 1 від 22.09.2014, Додаткової угоди № 2 від 14.11.2014, що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до вказаних документів позивач поніс витрати на сплату юридичних послуг, загальна вартість яких склала 30 000, 00 грн.

Відповідно статті до Закону України № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" - розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно із законом розмір компенсації, яку сторона, що програла, виплачує стороні, на користь якої ухвалено рішення в справі, не може перевищувати 40% установленої законом мінімальної місячної зарплати за 1 годину участі в справі особи, котра надавала правову допомогу. Станом на сьогодні, зважаючи на положення закону про держбюджет на 2015 рік, максимальний розмір компенсації послуг юриста становить 486,8 грн./1 год.(40 % від 1218 грн.- мінімальної заробітної плати).

При розрахунку суми компенсації за надання правової допомоги, в даному випадку заявлена ТОВ "ЮКК - України" сума компенсації становить 30 000 грн.

Як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, адвокат повинен письмово, приклавши докази, чітко викласти, коли і якого роду була надана допомога, вказати докладний перелік складених процесуальних та інших документів, даних рекомендацій, задіяних для цього ресурсів і т.д. чітко встановити кількість часу, витраченого на участь у засіданні (час фіксується технічними засобами і журналом судового засідання).

Ні в позовній заяві, ні в доданих до неї документах позивачем не визначено вартість кожної послуги окремо із розрахунку за 1 годину витраченого часу. Позивач лише зазначає, що вартість одного судового засідання становить 4000 грн., що суперечить Закону № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Відповідно виникає обґрунтований сумнів в можливому спекулюванні з боку захисника та його підопічного (наприклад, коли через суд намагаються повернути надумані й надмірно завищені витрати на оплату таких послуг).

Крім того, Закон передбачає, що "компенсація витрат на правову допомогу виплачується за рахунок державного бюджету в межах видатків, передбачених Державній судовій адміністрації України на здійснення правосуддя місцевими загальними та місцевими адміністративними судами". Тому позовна вимога позивача про стягнення саме з Полтавської митниці ДФС, а не з Державного бюджету України на користь позивача коштів на відшкодування послуг, наданих юристом ТОВ "Юридична КОНСАЛТИНГОВА КОМПАНІЯ Україна" не відповідає нормам чинного законодавства й не може бути задоволена.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у справі № 917/928/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 22.10.15 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Істоміна О.А.