ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р.Справа № 5023/1784/11

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Чистякова І.О. , Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Федоровой Т.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельне підприємство "Нова торгівельна мережа", м. Харків
до Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство "Вода", м. Харків
про стягнення відшкодування майнової шкоди в сумі 95685,89 грн.
за участю представників:

позивача: не з"явився;

відповідача: ОСОБА_2 - за довір. № 93 від 25.11.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельне підприємство «Нова торгівельна мережа» до Комунального підприємства "Виробничо-технологічне підприємство «Вода» полягають у стягненні 95685 грн. 89 коп. відшкодування шкоди, заподіяної залиттям належних позивачу приміщень та майна, що в них перебувало.

Ухвалою суду від 06.05.2011 р. у справі було призначено судову експертизу, в звязку з чим зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 17.10.2001 р. провадження у справі було закінчено через отримання експертних висновків.

Ухвалою суду від 25.10.2011 р. строк вирішення спору за клопотанням відповідача було продовжено на 15 днів.

Ухвалою суду від 10.11.2011 р. провадження у справі було зупинено в звязку до закінчення реорганізації КП «ВТП «Вода».

Ухвалою суду від 01.07.2015 р. провадження у справі було поновлено через тривалість процесу реорганізації КП «ВТП «Вода», що не завершилась. Також хвалою суду від 01.07.2015 р. було призначено для розгляду даної справи колегію суддів.

Внаслідок автоматичного визначення 01.07.2015 р. складу колегії суддів було визначено наступний її склад: головуючий суддя Жельне С.Ч., судді Денисюк Т.С. та Ємельянова О.О.

В звязку з відпустками суддів Денисюк Т.С. та Ємельянової О.О., 01.09.2015 р. склад судової колегії суддів було змінено шляхом автоматичного визначення її нового складу, до якого увійшли: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Пономаренко Т.О. та суддя Бринцев О.В.

16.09.2015 р., в звязку з навчанням судді Пономаренко Т.О., склад судової колегії суддів було змінено шляхом автоматичного визначення її нового складу, до якого увійшли: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Чистякова І.О. та суддя Бринцев О.В.

В звязку з відсутністю представника позивача, розгляд справи вищевказаним складом суду 16.09.2015 р. було відкладено на 12 год. 00 хв. 05.10.2015 р.

Позивач не скористався правом на участь у процесі, представника в судове засідання не направив.

Відповідач у відзиві на позов та через представника в судовому засіданні проти позову заперечує. Вважає, що позивачем не доведено наявності складових делікту, як умови відшкодування шкоди. Вказує, що його представники не викликались позивачем для актування аварії, про яку йдеться в позові.

Оскільки про час та місце судового засідання позивач сповіщався за його юридичною адресою, суд вважає можливим розглянути справу за наявними матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив наступне:

За договором суборенди № 23 нежитлового приміщення від 01.01.2011 р., позивач станом на 03.02.2011 р. був суборендарем нежитлових приміщень за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. № 115 площею 1253 м. кв.

За твердженням позивача в позовній заяві, 03.02.2011 р. на вул. Полтавський шлях в місті Харкові, між будинками № 117 та №115 сталась аварія водогону, який знаходиться на балансі та обслуговується відповідачем. Під час аварії було пошкоджено трубу, та вода під напором витікала та затопила нежитлові приміщення, що були в суборенді позивача.

Позивач вказує, що аварію водогону було ліквідовано його працівниками, проте вона спричинила псування товарно-матеріальних цінностей позивача на суму 95685 грн. 89 коп., про що зазначається в Акті про підсумки інвентаризації від 07.02.2011 р., складеному працівниками позивача. Детальна специфікація товарів, що були зіпсовані, міститься у інвентаризаційному описі № 07/2 від 07.02.2011 р. ОСОБА_1 вказану суму позивач, з посиланням на ст. ст. 22, 386 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача, як заподіювача майнової шкоди.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Згідно ч. 1 ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У відповідності до ч. 2 ст. 22 ЦК України, до збитків належать втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З системного аналізу вищевказаних норм, а також норм, що містяться в ст. ст. 614, 623 Цивільного кодексу України, ст. 226 Господарського кодексу України, випливає, що умовами відшкодування майнової шкоди є наявність в сукупності наступних необхідних елементів:

- протиправного діяння (дії або бездіяльності) заподіювача шкоди,

- негативні майнові наслідки,

- причинний зв'язок між протиправним діянням та негативними майновими наслідками,

- вина (за загальним правилом) заподіювача шкоди.

З врахуванням положень ч. 2 ст. 1166 ЦК України, обовязок доведення відсутності вини, покладається на особу, яка завдала шкоди.

Таким чином, з вищевказаного, з врахуванням положень ст. 33 ГПК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, у правовідносинах з відшкодування шкоди позивач повинен довести факт протиправного діяння з боку відповідача, негативні майнові наслідки для себе від такого діяння та причинний звязок між такими діянням та наслідками. Натомість, відповідач, за умови доведення позивачем вищевказаних складових делікту, повинен довести відсутність своєї вини у заподіянні шкоди.

Суд вважає, що на підставі суто внутрішніх документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова торгівельна мережа», як то: наказ по ТОВ «ТП «Нова торгівельна мережа» від 03.02.2011 р. № 03/2-и про проведення інвентаризації, доповідна записка керуючого магазином по вул. Полтавський шлях, 115 ОСОБА_3Г директору ТОВ «ТП «Нова торгівельна мережа» від 03.02.2011 р., наказ по ТОВ «ТП «Нова торгівельна мережа» від 03.02.2011 р. № 03/2 про призначення робочої інвентаризаційної комісії, акт про підсумки інвентаризації від 08.02.2011 р. та акт списання № 0001 від 27.02.2011 р., за відсутності доказів запрошення представників Виробничо-технологічне підприємство «Вода» та/або інших незацікавлених осіб для актування ймовірної аварії водогону та її наслідків, неможливо стверджувати про те, що факт такої аварії дійсно відбувся.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.05.2011 р. у справі № 5023/1784/11 було призначено судову експертизу, проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора ОСОБА_4, з постановкою питань про те, що стало причиною аварії на трубопроводі 03.02.2011 р. по вул. Полтавський шлях між будинками № 117 та № 115 в місті Харкові та яким є розмір майнових втрат позивача внаслідок такої аварії.

22.07.2011 р. експертом Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. ОСОБА_5 Пугачовою було складено висновок про неможливість проведення експертизи в звязку з ненадходженням необхідних для її проведення матеріалів.

21.08.2011 р. експертом Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. ОСОБА_6 Кривошеєвим також було складено тотожній висновок про неможливість проведення експертизи через відсутність витребуваних експертом матеріалів.

Обидва вищевказаних висновки стосувались першого поставленого судом перед експертами питання про причини аварії водогону.

03.10.2011 р. Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. Засл. професора М.С. ОСОБА_7 Донцовою було складено висновок № 6777, яким визначено розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, у 95682 грн. 12 коп.

Згідно ч. 5 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Ч.6 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Оцінюючи висновок судового експерта № 6777 від 03.10.2011 р., суд відхиляє його з огляду на те, що при його складанні, експерт, проаналізувавши документи позивача про вартість майна та його втрату, вдався до юридичної кваліфікації категорії «шкода», хоча таке питання перед ним судом не ставилось. При визначенні майнової шкоди експерт вдався до підсумовування даних про вартість майна, беручи відомості про це з вищевказаних внутрішніх актів позивача та наданих позивачем видаткових накладних на товари.

Натомість, наявність протиправного діяння (дії або бездіяльності) відповідача є недоведеною, що знімає питання й про зясування наявності причинного звязку між протиправним діянням та його негативними майновими наслідками.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку про необґрунтованість позову на зазначених у позовній заяві правових підставах.

Судові витрати у справі підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_8 ОСОБА_9