ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015р. Справа №917/1830/15

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, вул.50-річчя СРСР, 9, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод металевих виробів", вул. Крупської, 2, м. Кременчук, Полтавська область,39600

про стягнення 50291,02грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

У судовому засіданні 13.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про відшкодування переплати пенсії за період з 01.01.2004р. по 30.04.2015р. у розмірі 50291,02грн.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позов від 17.09.2015р. вхід. №13506

Розглянувши матеріали справи суд встановив

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, органи Пенсійного фонду України є органами виконавчої влади, що призначають пенсії та акумулюють кошти на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування для забезпечення фінансування витрат на виплату пенсій. Одним з основних завдань органів Пенсійного фонду України є ефективне та цільове використання коштів, удосконалення методів фінансового планування, звітності та системи контролю за витрачанням коштів.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає м. Кременчук, вул. Фрунзе, буд. 31, ( пенсіонер) з 10.02.1993 року отримує пенсію за віком.

26.05.2004 року пенсіонер звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці (УПФУ в м. Кременчуці) з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 2 роки. Для здійснення перерахунку пенсії пенсіонером надана довідка про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року. Довідка про заробіток видана публічним акціонерним товариством "Кременчуцький завод металевих виробів" без дати видачі та вихідного номера

Пенсію перераховано відповідно до даної довідки з 01.01.2004 року дати набрання чинності Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі за текстом Закон №" 1058). Розмір індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії за довідкою 1 склав 3,02460.

07.10.2014 року працівниками УПФУ в м. Кременчуці складено Акт № 1665 перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату. Перевірка проводилась з питань обґрунтованості видачі довідки про заробіток для обчислення пенсії. Перевіркою заробітної плати, яка враховується для обчислення пенсії, за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року встановлено завищення в сумі 2645 грн. 10684 коп.

В поясненнях до Акту № 1665 відповідач вказує, що не має можливості з'ясувати причини надання недостовірних даних про заробіток пенсіонера.

Відповідачем 07.10.2014 року надано нову довідку № 9701-23/02/884 про заробіток для обчислення пенсії за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року, за результатами перевірки якої порушень не встановлено.

Пенсію перераховано з 01.01.2004 року дати набрання чинності Законом № 1058- IV відповідності до довідки 2. Розмір індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії складає 2,27076.

Таким чином, розмір індивідуального коефіцієнту для обчислення пенсії зменшився із 3,02460 до 2,27076.

Внаслідок перерахунків пенсії за період з 01.01.2004 року по 30.04.2015 року виникла переплата пенсії у розмірі 50291 грн. 02 коп. (п'ятдесят тисяч двісті дев'яносто одна грн.. коп.). Розрахунок переплати пенсії складено Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. Позивач отримав розрахунок 25.05.2015 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на титульному листі.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом з вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький завод металевих виробів" 50291,02грн. переплаченої пенсії за період з 01.01.2004р. по 30.04.2015р., що виникла внаслідок надання відповідачем недостовірних відомостей про заробіток для обчислення пенсії у вигляді довідки без номера і дати.

При вирішенні спору суд виходить з наступного

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Предметом позову у даній справі є стягнення шкоди у сумі 50291,02грн. на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці через надання відповідачем недостовірних даних про заробітну плату, які викладені у довідці про заробіток для обчислення пенсії без номера і дати.

Враховуючи правову природу взаємовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини відшкодування завданої позадоговірної (деліктної) шкоди.

За приписами ст. 1116 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяної ним шкоди є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди) : за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 101 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (із змінами та доповненнями) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України від 09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

З матеріалів справи вбачається наступне:

Покладена в матеріальну підставу позову довідка без номера і дати про заробіток ОСОБА_3 за період з 01.01.1993 року по 31.12.1997 року для обчислення пенсії ОСОБА_3 була видана публічним акціонерним товариством "Кременчуцький завод металевих виробів". Однак дана довідка не містить дату та номер і не проходила реєстрацію в журналі вихідної кореспонденції, що свідчить про те, що публічне акціонерне товариство "Кременчуцький завод металевих виробів" зазначену довідку ОСОБА_3 не надавало. Крім того, згідно заяви ОСОБА_3 від 16.09.2015р. на ім"я Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, працюючи на посаді головного бухгалтера ВАТ "Кременчуцький завод металевих виробів" ( ПАТ "Кременчуцький завод металевих виробів") в травні 2004 року виготовила на своє ім"я довідку про заробіток для обчислення пенсії, в якій завищила розмір своєї заробітної плати та власноручно подала вказану довідку до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці без погодження з керівництвом ВАТ "Кременчуцький завод металевих виробів". ОСОБА_4 просить розмір переплати, який виник в результаті її дій відраховувати з пенсії.

Як роз'яснив пленум Вищого Господарського Суду України у п. 1, п. 2 постанови від 23 березня 2012 року № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено вчинення саме відповідачем протиправних дій у вигляді надання недостовірних даних про заробітну плату ОСОБА_4І,, які викладені у довідці про заробіток для обчислення пенсії без номара і дати, причинно-наслідковий зв'язок як об'єктивний наслідок поведінки завдавача шкоди в даному випадку також є недоведеним позивачем, що свідчить про відсутність підстав для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування заподіяної ним майнової шкоди з огляду на відсутність повного складу правопорушення, а тому позовні вимоги щодо стягнення завданої відповідачем майнової шкоди в розмірі 50291,02грн. задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

У позові відмовити.

Повне рішення складене: 16.10.2015р..

Суддя Кльопов І.Г.