донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

12.10.2015 р. справа №905/6285/13-908/4056/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача за первісним позовом: від відповідача за первісним позовом (скаржника): розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від у справіОСОБА_4 ОСОБА_5 довіреність № 009/юр-8 від 08.01.2015 р.; не зявився; Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області Запорізької області 28.08.2015 р. № 905/6285/13-908/4056/14
за позовом до Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ, Донецької області Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області
про за зустрічним позовом до простягнення 7137049,85 грн. Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ, Донецької області зобовязання виконати умови п. 11.6.1 технічної специфікації до контракту № 22/15-11/43 АЭСсн від 28.01.2011 р.
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ, Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області про стягнення заборгованості в розмірі 5733141,87 грн., з яких: 5502240,00 грн. основний борг, 39946,74 грн. проценти, 190955,13 грн. пеня.

У травні 2014 р. ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» звернулося до господарського суду Донецької області з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» заборгованість в розмірі 6237848,17 грн., з яких: 5502240,00 грн. основний борг, 151649,75 грн. проценти, 183253,92 грн. - інфляційне збільшення, 400704,50 грн. пеня. Зазначена заява була прийнята судом.

У травні 2014 р. ПрАТ «Азовелектросталь» звернулося з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» про зобовязання виконати умови п. 11.6.1 технічної сертифікації до контракту № 22/15-11/43 АЭСсн від 28.01.2011 р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.05.2014 р. у прийнятті зустрічної позовної заяви ПрАТ «Азовелектросталь» було відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014 р. ухвалу господарського суду Донецької області від 07.05.2014 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.07.2014 р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.06.2014 р. залишено без змін.

Згідно ч. 1,3 ст.1 Закону України від 12.08.2014 р. № 1632-VII Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції у звязку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та зобовязано забезпечити розгляд, зокрема, господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - господарськими судами, що визначаються головою Вищого господарського суду України.

Справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р Про зміну територіальної підсудності господарських справ визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області здійснюється господарським судом Запорізької області.

Враховуючи вищенаведене, матеріали справи були надіслані до господарського суду Запорізької області та подальший розгляд справи здійснювався господарським судом Запорізької області.

У жовтні 2014 р. ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» надало господарському суду Запорізької області заяву про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» заборгованість в розмірі 6990072,22 грн., з яких: 5502240,00 грн. основний борг, 232600,52 грн. проценти, 854527,20 грн. інфляційне збільшення, 400704,50 грн. пеня. Зазначена заява була прийнята судом.

У листопаді 2014 р. ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою про збільшення позовних вимог, в якій просило стягнути з ПрАТ «Азовелектросталь» заборгованість в розмірі 7137049,85 грн., з яких: 5502240,00 грн. основний борг, 247524,39 грн. проценти, 986580,96 грн. інфляційне збільшення, 400704,50 грн. пеня. Зазначена заява була прийнята судом.

У листопаді 2014 р. ПрАТ «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області звернулося з зустрічною позовною заявою до ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ, Донецької області про зобовязання виконати умови п. 11.6.1 технічної сертифікації до контракту № 22/15-11/43 АЭСсн від 28.01.2011 р., яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.11.2014 р. прийнято для спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 р. первісний позов задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. зазначене рішення залишено без змін.

02.04.2015 р. на виконання рішення від 15.12.2014 р. видано відповідний наказ.

Відповідач за первісним позовом, ПрАТ «Азовелектросталь», звернувся до господарського суду Запорізької області в порядку ст. 121 ГПК України з заявою №523/888 від 17.08.2015 р. про надання розстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 6 місяців.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.08.2015 р. вищевказану заяву залишено без задоволення.

Не погодившись з винесеною ухвалою, ПрАТ «Азовелектросталь» звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015 р. та надати ПрАТ «Азовелектросталь» розстрочку виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 6 місяців згідно наданого графіку.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувану ухвалу винесено з порушенням норм процесуального права та вона підлягає скасуванню у звязку з неповним зясуванням обставин, а також на наявність бюджетної заборгованості з повернення на користь ПрАТ «Азовелектросталь» надмірно сплаченого податку на прибуток в розмірі 221351478,73 грн.; фінансово-економічні труднощі підприємства, які виникли в період з жовтня 2013 р. і тривають на сьогоднішній день; проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що є форс-мажорною обставиною та тягне економічне падіння всієї сфери господарської діяльності регіону.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив. Надав відзив, в якому просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь».

Представник скаржника (відповідача за первісним позовом) у судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Представник позивача за первісним позовом надав клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу у справі № 905/6285/13-908/4056/14. Судова колегія, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про його задоволення.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом (ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод»), обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 р. первісний позов задоволено у повному обсязі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Азовелектросталь» на користь ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» 5502240,00 грн. основного боргу, 247524,39 грн. 3 % річних, 986580,96 грн. втрат від інфляції, 400704,50 грн. пені, 68820,00 грн. судового збору. Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 р. зазначене рішення залишено без змін.

02.04.2015 р. на виконання рішення від 15.12.2014 р. видано відповідний наказ.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Азовелектросталь» звертався до господарського суду з заявами про надання відстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р., а саме: з заявою № 523/898 від 04.05.2015 р. про надання відстрочки на 12 місяців, яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.05.2015 р. залишено без задоволення, та з заявою № 301/118 від 11.06.2015 р. про надання відстрочки на 3 місяці, яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. залишено без задоволення, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.08.2015 р. залишено без змін.

Відповідач, ПрАТ «Азовелектросталь», звернувся до господарського суду Запорізької області в порядку ст. 121 ГПК України з заявою №523/888 від 17.08.2015 р. про надання розстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 6 місяців.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.08.2015 р. вищевказану заяву залишено без задоволення, в результаті чого скаржник і звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою.

Відповідно до вимог ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (далі - постанова) передбачено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Пунктом 7.1.2 постанови встановлено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 знаходиться на примусовому виконанні наказ господарського суду Запорізької області від 02.04.2015 р. № 905/6285/13-908/4056/14.

Відповідно до вимог ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачений порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника, зокрема, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_6 від 09.06.2015 р., копії яких містяться в матеріалах справи, оголошено розшук майна (4 автомобілів), зупинено виконавче провадження до виявлення майна.

До заяви про надання розстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р. заявником надано копію балансу (звіт про фінансовий стан), на який він посилається як на доказ наявності кредиторської заборгованості.

Проаналізувавши наданий заявником баланс, судова колегія встановила, що активи ПрАТ «Азовелектросталь» складають 2958387 грн. Приймаючи до уваги, що сума, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Азовелектросталь» складає 7205869,85 грн., а його активи складають 2958387 грн., виконання рішення є можливим хоча б частково, а тому заява про розстрочення рішення суду є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не додано підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання заявника на наявність фінансово-економічних труднощів підприємства та проведення антитерористичної операції на території Донецької області як на доказ необхідності надання розстрочки виконання рішення від 15.12.2014 р. є необґрунтоване, оскільки ці обставини не можна розцінювати як виключні обставини, які ускладнюють вчасне виконання судового рішення та можуть бути підставою для надання розстрочки виконання рішення суду.

Крім того, судова колегія звертає увагу, що м.Маріуполь не входить до переліку міст, на території яких проводиться антитерористична операція.

Приймаючи до уваги той факт, що зобовязання відповідача з оплати товару за контрактом № 22/15-11/43АЭСсн від 28.01.2011 р. прострочено вже більше року, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, з яким погодилася судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, що розстрочення виконання рішення суду від 15.12.2014 р. по справі № 905/6285/13-908/4056/14 призведе лише до затягування виконання судового рішення.

Крім того, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду зазначає, що скаржник вже звертався до господарського суду Запорізької з заявою № 523/898 від 04.05.2015 р. про відстрочку виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 12 місяців, яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.05.2015 р. залишено без задоволення, та з заявою № 301/118 від 11.06.2015 р. про надання відстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 3 місяці, яку ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. залишено без задоволення, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.08.2015 р. залишено без змін.

При зверненні з даною заявою про надання розстрочки на 6 місяців заявник не обґрунтував, з яких джерел він збирається сплатити заборгованість відповідно до запропонованого ним графіку.

Також судова колегія наголошує, що до апеляційної скарги апелянтом додано графік погашення заборгованості, відповідно до якого перший платіж повинен бути сплачений у вересні 2015 р., проте на теперішній час у матеріалах справи відсутні докази сплати заборгованості згідно зазначеного графіку за вересень 2015 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Ноrnsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Іmmobiliare Saffi v. Italy), [GС], N 22774/93, п. 66. ЕСНR 1999-V).

Така позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.10.2014 р. № 5016/1841/2011 (16/144).

З огляду на вищевикладені обставини, місцевий господарський суд правомірно залишив заяву ПрАТ «Азовелектросталь» про надання розстрочки виконання рішення суду від 15.12.2014 р. на 6 місяців без розгляду, оскільки тяжкий фінансовий стан боржника не звільняє його від належного виконання зобовязань перед кредитором, не робить неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим ухвала господарського суду від 28.08.2015р. у справі №905/6285/13-908/4056/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в порядку ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на заявника.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 99, ст.101, ст.102, ст.103, ст.105, ст.106 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. у справі №905/6285/13-908/4056/14 - залишити без змін.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» м.Маріуполь, Донецької області на ухвалу господарського суду Запорізької області від 28.08.2015р. у справі №905/6285/13-908/4056/14 - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.В. Будко

Судді: А.М.Мясищев

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. скаржнику (відповідачу)

2. позивачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЗО