ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. Справа № 923/198/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТБК-Львів", Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів

третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Таврійська будівельна компанія", м. Миколаїв

до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ

про визнання договору поруки недійсним

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - ОСОБА_2, представник за довіреністю від 02.06.2014р. № 270/14-Н

від третьої особи - не прибув

Сутність спору: Позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБК-Львів", Львівська область, Миколаївський район, с. Розвадів, ) звернувся з позовом, в якому просить господарський суд визнати недійсним укладений між ним і відповідачем (Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ, ) договір поруки від 10.02.2014р. № 12/Р2-01-03-3-0/003, укладений з метою забезпечення кредитних зобов'язань за кредитним договором № 010/Р2-01-03-3-0/003 від 10.02.2014р. до генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/Р2-01-03-3-0/002 від 10.02.2014р., укладеного між відповідачем та третьою особою - ПАТ "Таврійська будівельна компанія", м. Херсон, .

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що директором ТОВ "ТБК-Львів" осопорюваний договір підписаний з перевищенням повноважень.

Згідно Статуту позивача, затвердження договорів (угод) укладених на суму, що перевищує 50 000 грн. відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників.

Сума оспорюваного договору складає 5 544 800 грн., тобто значно перевищує встановлену суму, на яку договори можуть укладатися директором без згоди на їх укладення загальних зборів учасників.

Звертає увагу на те, що в подальшому не вчиняв будь-яких дій, які б свідчили про схвалення ним правочину.

Вважає, що оспорюваний правочин укладено з порушенням положень ч.2 ст. 203 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним відповідно до ч.1 ст. 215 цього Кодексу.

Відповідач позов не визнає, посилається на неправдивість доводів позивача, що спростовується належними доказами, а саме протоколом загальних зборів учасників ТОВ "ТБК - Львів" № 9 від 21.01.2014р. та № 10 від 12.02.2014р, яким було надано згоду на укладення договору поруки та затверджено оспорюваний договір.

Третя особа належним чином повідомлена про дату і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням Укрпошти форми 119 про одержання нею 12.05.2015р. ухвали про порушення справи, явку представника не забезпечила, витребувані судом матеріали не надала, про причини, що унеможливили виконання обов'язкових вимог суду не повідомила.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в:

10 лютого 2014р. між позивачем (поручитель) та відповідачем був укладений договір поруки №12/Р2-01-03-3-0/003, на підставі якого позивач, як поручитель зобов'язався відповідати перед ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" солідарно з третьою особою (ПАТ "Таврійська будівельна компанія") за виконання останньою кредитних зобов'язань, що випливають з кредитного договору №010/Р2-01-03-3-0/003 від 10.02.2014р. до генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р2-01-03-3-0/002 від 10.02.2014р.

Як зазначає позивач, оспорюваний договір підписаний колишнім директором ОСОБА_3 з порушенням статутних застережень, зокрема п.п.і) п.11.5 Статуту позивача, яким передбачено, що затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує еквівалент 50000грн. відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників.

Договір поруки №12/Р2-01-03-3-0/003 передбачає обов'язок солідарно із третьою особою відповідати перед позикодавцем на суму більшу 5 544 800грн.

Загальні збори учасників ТОВ "ТБК-Львів" з приводу надання згоди на укладення оспорюваного правочину не збиралися і рішення з цього питання ними не приймалося, в подальшому він не схвалювався, у зв'язку з чим за твердженням позивача його укладено з порушенням ч.2 ст.203 ЦК України і він має бути визнаний недійсним на підставі п.1 ст.215 ЦК України.

За правилами ст.ст.32, 33, 34 та 36 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наданою в матеріали справи постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.09.2015р. по справі №914/4393/14 за позовом ОСОБА_4 до ТОВ "ТБК-Львів", с.Розвадів, третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ПАТ "Таврійська будівельна компанія" та ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" про визнання недійсним та скасування рішення від 12.02.2014р. загальних зборів учасників ТОВ "ТБК-Львів", оформлених протоколом №10, встановлено наступне.

Як вбачається з протоколу №9 загальних зборів учасників ТОВ "ТБК-Львів" від 21.01.2014р., на яких були присутні учасники ОСОБА_4 (84,35%) та ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в особі генерального директора ОСОБА_5 (15,65%), яким у сукупності належить 100% голосів, було прийнято одноголосно рішення по другому питанню порядку денного виступити фінансовим поручителем за кредитними зобов'язаннями ПАТ "ТБК" по кредитному договору на суму 5 544 800грн., укладеному між ПАТ "ТБК" та АТ "ОСОБА_1 Аваль" зі строком погашення кредиту до 30.04.2016р. зі сплатою процентів за ставкою 19% річних та разової комісії в розмірі 0,8% від суми кредиту. По третьому питанню порядку денного прийнято рішення надати директору ТОВ "ТБК-Львів" ОСОБА_3 право на укладання/ підписання з АТ "ОСОБА_1 Аваль" від імені ТОВ "ТБК-Львів" договору поруки за зобов'язаннями ПАТ "ТБК-Львів", самостійно узгодивши всі інші умови цієї угоди без прийняття додаткових, окремих рішень ТОВ "ТБК-Львів" з цих питань.

Згідно із протоколом №10 загальних зборів учасників ТОВ "ТБК-Львів" від 12.02.2014р. на зборах присутні учасники товариства ОСОБА_4 (84,35%) та ПАТ "Таврійська будівельна компанія" в особі генерального директора ОСОБА_5 (15,65%), що в сукупності володіють 100% голосів. Також присутній запрошений директор ТОВ "ТБК-Львів" ОСОБА_3

По другому питанню порядку денного цих зборів слухали ОСОБА_4 про необхідність затвердити договір поруки №12/Р2-01-03-3-0/003 від 10.02.2014р., укладений з позикодавцем щодо фінансової поруки за зобов'язаннями ПАТ "ТБК" по кредитному договору №010/Р2-01-03-3-0/003 від 10.02.2014р. Протокол підписаний головою зборів ОСОБА_4 та секретарем зборів ОСОБА_5, підписи скріплені печаткою підприємства.

ОСОБА_4 стверджував, що участі у зборах не брав, протокол не підписував.

Натомість в процесі розгляду господарської справи №914/4393/14 судом було призначено почеркознавчу судову експертизу, на вирішення якої були поставлені наступні питання: чи виконані підписи на протоколах в графі "Голова зборів" гр.ОСОБА_4 чи іншою особою.

Відповідно до висновку № 927 судової криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підпису, наданого Львівським НДІ судових експертиз, підтверджено виконання цих підписів ОСОБА_4 із намаганням змінити ознаки власного підпису.

Відтак, належними та допустимими у розумінні приписів ст.34 ГПК України доказами підтверджено, що договір поруки №12/Р2-01-03-3-0/003 укладено та затверджено за наявності рішень загальних зборів учасників ТОВ "ТБК-Львів", оформлених протоколом №9 від 12.02.2014р.

За правилами ч.2 ст.35 ГПК України факти встановлені вищеназваною постановою не доводяться знову при вирішенні даного спору і мають для неї преюдиціальний характер.

З врахуванням викладених обставин, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 22.10.2015р.

Суддя Н.О. Задорожна