ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2015 р. Справа № 909/910/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації

"Івано-Франківськгаз", вул.Ленкавського,20,м.Івано-Франківськ,76010;

в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового

господарства, вул. Ленкавського,20,м. Івано-Франківськ,76010;

до відповідача: ОСОБА_1 організації №9,

вул. Галицька, 53А,м. Івано-Франківськ,76010;

про: стягнення заборгованості в сумі 77 502,67грн., з яких: 65 843,90грн. - основний борг,

9 400,10грн. - пеня, 497,06грн. - 3% річних, 1 761,61грн. - інфляційні втрати,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - юрисконсульт першої категорії, (довіреність №08-19/688 від 26.03.2015р.);

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз", в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства, звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача - ОСОБА_1 організації №9, заборгованість в сумі 77 502,67грн., з яких: 65 843,90грн. - основний борг, 9 400,10грн. - пеня, 497,06грн. - 3% річних, 1 761,61грн. - інфляційні втрати.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-к-ІФ-134 від 01.01.13р. та Додаткових угод від 01.01.14р., від 31.12.14р., від 01.03.15р., від 31.03.15р., від 01.04.15р. до Договору, згідно умов яких, Постачальник/позивач поставив Споживачу/відповідачу природний газ, на загальну суму 66 55,50грн., що підтверджують акти приймання - передачі природного газу за лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, зокрема розділу 4, яким встановлено порядок проведення розрахунків між сторонами, внаслідок чого, утворилась заборгованість за спожитий природний газ в сумі 65 843,90грн. (711,60грн.- переплата станом на січень 2015р.)

- звернення до відповідача з вимогою №05-08/540 від 13.05.15р., про погашення заборгованості, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- п. 6.2.2. Договору, на підставі якого, у відповідача в наявності зобов"язання зі сплати позивачу 9 400,10грн. - пені;

- положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, відповідачу нараховано 1 761,61грн. - інфляційних втрат, 497,06грн. - 3% річних.

- приписи ст.ст. 526, 549, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав. Ухвала суду від 01.09.15р., з відомостями про дату, час та місце розгляду справи, направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві - вул. Галицька, 53А, м. Івано-Франківськ, 76010, повернулась на адресу суду, підприємством зв"язку, з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.64, ст. 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом даних норм права, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв"язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.).

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз", в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства (Постачальник/позивач) та ОСОБА_1 організацією №9 (Споживач/відповідач) укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-к-ІФ-134 від 01.01.13р. та Додаткові угоди від 01.01.14р., від 31.12.14р., від 01.03.15р., від 31.03.15р., від 01.04.15р. до Договору.

Згідно п.1.1. Договору, Постачальник здійснює Споживачу постачання природного газу, в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Договірні обсяги постачання природного газу на 2015р. наводяться у Додатку №2 до Договору (п.1. Додаткової угоди від 31.12.14р. до Договору).

Пунктом 4.2. Договору, Додатковими угодами від 01.03.15р., від 31.03.15р., від 01.04.15р. до Договору, встановлено ціну за 1000,00 куб.м. природного газу.

Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з Додатком № 2 до Договору. Для промислових споживачів та інших суб"єктів господарювання авансові платежі сплачуються Споживачем Постачальнику на розрахунковий рахунок із спеціальним режимом використання у розмірі 100% від вартості запланованого або погодженого Постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу. Для установ та організацій, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів, планові здійснюються Споживачем на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання протягом місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання договірних відносин, Постачальник/позивач поставив Споживачу/відповідачу природний газ, на загальну суму 66 55,50грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені підписані та скріплені печатками сторін акти приймання - передачі природного газу за лютий 2015р., березень 2015р., квітень 2015р. (а.с.29-31).

Однак, в порушення розділу 4 Договорів, відповідач належним чином не розрахувався за спожитий природний газ, і як наслідок виникла заборгованість в сумі в сумі 65 843,90грн. (711,60грн.- переплата станом на січень 2015р.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з вимогою №05-08/540 від 13.05.15р., про погашення заборгованості (а.с.33-34). Однак, дана вимога залишилась без належного реагування з боку відповідача.

Позивачем доведено перед судом, факт наявності у відповідача заборгованості за спожитий природний газ в сумі 65 843,90грн.

Станом на 13.10.2015р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми боргу.

Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-к-ІФ-134 від 01.01.13р., Додаткові угоди від 01.01.14р., від 31.12.14р., від 01.03.15р., від 31.03.15р., від 01.04.15р. до Договору, укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Враховуючи той факт, що відповідач не виконав свої зобов"язання, які випливають з Договорів та закону, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача боргу за спожитий природний газ в сумі 65 843,90грн., підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.2.2. Договору, встановлено, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Враховуючи вище зазначені правові норми та п.6.2.2. Договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу 9 400,10грн. - пені, 497,06грн. - 3% річних, 1 761,61грн. - інфляційних втрат, у відповідності до розрахунків (а.с.10-12), які перевірено судом та визнано арифметично вірними.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 77 502,67грн., з яких: 65 843,90грн. - основний борг, 9 400,10грн. - пеня, 497,06грн. - 3% річних, 1 761,61грн. - інфляційні втрати, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 204, 509, 525, 526, 530, 599, 611, 614, 625, 629, 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ПАТ по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз", в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства до відповідача ОСОБА_1 організації №9 про стягнення заборгованості в сумі 77 502,67грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 організації №9, вул. Галицька, 53А, м.Івано-Франківськ, 76010 (ідентифікаційний код 19400216) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Івано-Франківськгаз", вул.Ленкавського, 20, м.Івано-Франківськ,76010, в особі Івано-Франківського управління по експлуатації газового господарства, вул.Ленкавського, 20, м. Івано-Франківськ,76010 (ідентифікаційний код 03361046) 65 843,90грн. (шістдесят п"ять тисяч грн. вісімсот сорок три грн. 90коп. )- заборгованості, 9 400,10грн. (дев"ять тисяч чотириста грн. 10коп. ) - пені, 497,06грн. (чотириста дев"яносто сім грн. 06 коп.) - 3% річних, 1 761,61грн. (одну тисячу сімсот шістдесят одну грн. 61 коп.) - інфляційних втрат, 1 827,00грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.10.2015р.

Суддя С.Кобецька