РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/15358/15
За позовом Прокурора Олександрівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг»

про стягнення 11 607,56 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від прокуратури - Скляр Д.Ю. (посв. № 029382 від 01.10.2014);

від позивача - не прибув;

від відповідача - Карнаух О.В. (довіреність від 02.07.2015).

встановив :

16.06.2015 Прокурор Олександрівського району Кіровоградської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Кіровоградській області звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про стягнення збитків, завданих порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря у розмірі 11 607,56 грн.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 16.06.2015 позовну заяву передано на розгляд судді Літвіновій М.Є.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.06.2015 порушено провадження у справі №910/15358/15 та справу призначено до розгляду на 06.07.2015.

Письмовим відзивом від 02.07.2015 на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач виконав всі вимоги законодавства, не отримав обґрунтованої відповідно до законодавства відмови у видачі документу дозвільного характеру і тому правомірно керувався принципом мовчазної згоди, а отже мав право на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у період, вказаний прокуратурою та не заподіяв своїми діями шкоди інтересам держави.

22.07.2015 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано пояснення по справі.

Відповідно до розпорядження керівника апарату господарського суду м. Києва № 04-23/1191 від 13.08.2015 щодо призначення повторного автоматичного розподілу справи № 910/15358/15, вказана справа передана на розгляд судді Демидову В.О.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.08.2015 суддею Демидовим В.О. прийнято справу до провадження та призначено до розгляду на 10.09.2015.

17.08.2015, 04.09.2015 та 01.10.2015 через загальний відділ діловодства суду позивачем та прокуратурою Олександрівського району кіровоградської області подано додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 13.10.2015 прибули повноважні представники прокуратури та відповідача, надали пояснення по суті справи.

Позивач у судове засідання 13.10.2015 не з'явився, втім в наданих до суду додаткових поясненнях просив справу розглянути без участі інспекції, за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

18.12.2013 на підставі наказу № 804 від 13.12.2013 та направлення на перевірку № 1734/13 від 13.12.2013, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища в присутності уповноваженої особи суб'єкта господарювання-начальника АЗС № 2103 (смт. Олександрівка, вул. Леніна, 1, Кіровоградська область) проведено планову перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

Перевіркою встановлено, що діяльність суб'єкта господарювання пов'язана з утворенням та розміщенням відходів, здійсненням викидів забруднюючих речовин в атмосферу стаціонарними джерелами та спеціального водокористування.

Актом перевірки не було зафіксовано порушення відповідачем вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Крім того за результатами перевірки винесено припис від 24.12.2013 № 2, який також не містив інформації про порушення відповідачем вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

У додатку до акту перевірки від 14.01.2013 зазначено про здійснення АЗС № 2103 ТОВ «Альянс-Холдинг» викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без відповідного дозволу від 22.01.2013 по 13.09.2013, що є порушенням п. 5 ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Прокурор звернувся з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря.

В позовній заяві прокурор вказує, що наднормативними викидами, тобто без спеціального дозволу державі заподіяно збитки, розмір яких розраховано відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 р. № 639, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 р. № 48/16064 та становить 11 607,56 грн., які просить стягнути з відповідача, посилаючись на ст..ст. 33, 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».

Приписами статей 33, 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що особи, винні, зокрема у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом. Шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Нормами статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлені обов'язки підприємств, установ, організацій та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності щодо охорони атмосферного повітря.

Статтею 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено вимоги щодо регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел, зокрема, встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. При цьому, до першої групи належать об'єкти, які взяті на державний облік і мають виробництва або технологічне устаткування, на яких повинні впроваджуватися екологічно безпечні технології та методи керування.

Пунктами 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 13.03.2002 передбачена видача дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за заявою підприємства, установи, організації з доданням встановленого пакету документів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

У дозволі на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлюються обсяги викидів забруднюючих речовин.

Отже, як вбачається з аналізу вищевикладених норм, за відповідачем закріплений обов'язок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами виключно на підставі дозволу.

Судом встановлено, що попередні дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря - АЗС № 2101 - дозвіл № -4а терміном дії з 02.06.2011 по 09.01.2013, АЗС № 2103 - дозвіл № -4а терміном дії з 02.06.2011 по 22.01.2013.

Процедура продовження терміну дії дозволів чинним законодавством не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2012 відповідач подав до дозвільного центру документи на отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами по АЗС 2103 (прийнято та зареєстровано державним адміністратором 10.12.2012 за № 2733/3).

19.12.2012 відповідач отримав лист № 4529-06/06-2 від Управління охорони навколишнього природного середовища з вказаними недоліками пакету документів.

Водночас суд зазначає, що із 17 травня 2013 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про ліквідацію територіальних органів Міністерства охорони навколишнього природного середовища" від 13 березня 2013 року № 159 територіальні органи Міністерства охорони навколишнього природного середовища, в т.ч. і Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Кіровоградській області, яке видавало дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, було ліквідовано.

У зв'язку з вищенаведеним у складі облдержадміністрацій утворено відповідні підрозділи.

З 07.05.2013 припинено приймання документів для отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря у зв'язку із ліквідацією з 17.05.2013 територіальних органів Міністерства охорони природи, та департамент екології розпочав розгляд заяв наприкінці липня 2013 року.

У відповідності до статі 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.

За відсутністю хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність на настає.

Згідно зі статтею 22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки );

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В даному випадку прокурор мав довести суду наявність у діях відповідача складу цивільного правопорушення, але суду не доведено наявність шкоди, причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, та не встановлено вини відповідача в несвоєчасному отриманні дозволів на викиди.

Як зазначалося вище, актом перевірки не було зафіксовано порушення відповідачем вимог законодавства про охорону атмосферного повітря. Крім того за результатами перевірки винесено припис від 24.12.2013 № 2, який також не містив інформації про порушення відповідачем вимог законодавства про охорону атмосферного повітря.

Окрім цього, протягом спірного періоду відповідачем в повному обсязі здійснювалась сплата збору екологічного податку за забруднення навколишнього середовища, тому відсутні підстави вважати, що діями відповідача завдано державі збитків.

Крім того, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки у діях відповідача не вбачається наявності складу цивільного правопорушення.

Аналогічна позиція викладена у постанова Верховного Суду України від 04 листопада 2014 року по справі №3-162гс 14.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 13.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 16.10.2015

Суддя В.О. Демидов