ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р.Справа № 922/5249/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" м.Київ
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України" с. Бірки 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 академія аграрних наук України (01010, м. Київ, вул.Суворова,9).
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, дов.№ 29 від 23.09.2015р.

відповідача - не з'явився

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України" заборгованість за договором поставки №ПД-29/02/12-02 від 29.02.12р. в сумі 132 671,52грн. основного боргу, 3% річних в сумі 10 620,99грн., інфляційних в сумі 76 684,14грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 10.09.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 академію аграрних наук України (01010, м. Київ, вул.Суворова,9).

Ухвалою господарського суду від 29.09.2015року , розгляд справи відкладено до 15.10.2015року, у зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та третьої особи .

Представник позивача у судовому засіданні 15.10.2015р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов. Також представник позивача надав до суду супровідний лист(вх.№38654 від 25.09.2015року) надав для долучення до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, які долучені судом до матеріалів справи на підставі ст.22 ГПК України .

Представник відповідача в судове засідання 15.10.15р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Представник 3-ї особи в судове засідання 15.10.15р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про отримання, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29 вересня 2015 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

29.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю"Торгова Аграрна Компанія" (позивач) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 академії аграрних наук України" (відповідач) було укладено договір поставки №ПД-29/02/12-02, відповідно до умов якого позивач зобов`язаний передати у 2012 році у власність відповідача азотні добрива, а відповідач зобов`язується прийняти і сплатити (товар) на умовах, викладених в даному договорі.

Сторонами також укладено специфікацію №1 від 29.02.2012року.

Відповідно до п. 2.2 договору ціна товару складає 982 125,0 грн. за тону без ПДВ, ПДВ 20% -196 425 ,0грн., 1 178 550,0грн. з ПДВ. 20%.

Згідно п.4.1. договору оплата товару, що поставляється за даним договором ,проводиться в національній валюті України в наступному порядку, а саме : поетапної оплата покупцем поставленого товару, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника у строк до 180 календарних днів з дати поставки , але в будь -якому випадку до 31 грудня 2012 року.

Відповідно до п. 5.1 договору, постачальник поставляє товар покупцю партіями у строк 14 календарних днів з моменту письмової заявки від покупця на умовах поставки DAP з пунктом призначення : склад покупця , Харківська область ,Зміївський район,село Бірки (Згідно з правилами Інкотермс" 2010).

Згідно п.5.2.1. сторони домовились , що моментом отримання товару покупцем є дата отримання товару .

Згідно п.10.1 договору сторонами визначено , що цей договір набирає чинності з моменту (дати) підписання його сторонами і діє до грудня 2012 року ,але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх договірних зобов'язань.

На виконання умов вказаного договору, позивачем було передано відповідачу у власність обумовлену кількість товару на загальну суму 132 671,52грн., що підтверджується видатковою накладною №784 від 09.04.2012року на суму 91 163,52грн., №911 від 08.05.2012 року на суму 41 508,0грн., вищевказаний товар був прийнятий відповідачем на підставі довіреності №442 від 05.04.2012 року, однак свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару не здійснив, неоплаченим залишився товар в сумі 132 671,52грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства, суд вважає позовну вимогу в частині стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 132 671,52 грн. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Позивач також нарахував та пред'явив до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 10 620,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76 684,14 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування позивачем 3% річних в розмірі 10 620,99 грн. та інфляційних втрат в розмірі 76684,14 грн., суд вважає позовні вимоги в цій частині правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 132 671,52 грн. основного боргу, 3% річних в розмірі 10 620,99 грн. та інфляційні втрати в розмірі 76 684,14 грн.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 49 ГПК України, покладаючи його на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 692, 901 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, ст. ст. 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту сільського господарства Північного Сходу ОСОБА_1 аграрних наук України" (63421, Харківська область, Зміївський район, с. Бірки, вул. Леніна, 2-а, ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю "Торгова Аграрна Компанія"(04050, м.Київ, вул.Мельникова ,12, код 37469662) - заборгованість за договором поставки №ПД-29/02/12-02 від 29.02.12р. в сумі 132 671,52грн. основного боргу, 3% річних в сумі 10 620,99грн., інфляційних в сумі 76 684,14грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3 299,65грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3