ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 916/3164/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство „Одесагаз

Відповідач: Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради

Про: стягнення 883479,64 грн.

Суддя Демешин О.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство „Одесагаз (далі - позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради (далі - відповідач) про стягнення 883479,64 грн., з яких: 493676,53 грн. боргу, 8 032,80 грн. сплати 3% річних, 237377,27 грн. інфляційних та 144 393,04грн. пені.

Відповідач позов не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

В С Т А Н О В И В:

10.07.2014 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 008631 ТН(14) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для субєктів господарювання, що надають послуги населенню з опалення та гарячого водопостачання.

14.01.2015 р. між позивачем та відповідачем укладено договір № 008631- ТБ на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для субєктів господарювання, що надають послуги населенню з опалення та гарячого водопостачання.

14.01.2015 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №008631-ТН на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для субєктів господарювання, що надають послуги населенню з опалення та гарячого водопостачання.

Пунктом п. 5.1 договорів, передбачено, що розрахунки за реалізований газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ).

Пунктом 5.3. договорів передбачено, що постачальник зобовязується розміщувати інформацію про ціну газу та її складові на своєму офіційному веб сайті та засобах масової інформації.

Пунктом 5.6 договорів передбачено, що оплата за постачання природного газу здійснюється споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок постачальника протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу.

При цьому перша частина оплати в розмірі 50% від вартості запланованих місячних обсягів перераховується на рахунок постачальника не пізніше 10 числа місяця в якому здійснюється поставка газу, а друга частина у розмірі 50% - до 20 числа мвсяця, у якому здійснюється поставка газу.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

В пункті 5.8 договорів зазначено, що постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів № 008631 ТН, № 008631-ТБ від 14.01.2015 р. та № 008631-ТН від 10.07.2014 р. та авансу по договору № 008631-Т(б) у розмірі 182, 39 грн., виникла заборгованість, яка станом на 03.07.2015 р. складає 493 676, 53 грн.

Відповідач з позовом не згоден, оскільки вважає, що вини Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради у порушенні строків сплати не має, а заборгованість перед позивачем виникла через несвоєчасну несплату населенням платежів за спожите теплопостачання та послуги та просить суд зменшити розмір пені до 1 грн.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

На момент звернення позивача з позовом розмір основного боргу, який позивач просив стягнути з відповідача, становив 493676,53грн

13.10.2014р. у судовому засіданні представник відповідача надав суду платіжні доручення про сплату відповідачем 85000 грн. боргу.

Отже, на теперішній час, між сторонами справи відсутній предмет спору, в частині стягнення 85000 грн. боргу, оскільки вказану суму відповідач сплатив.

Пунктом 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі в разі відсутності спору.

Пунктом 4.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що питання припинення провадження у справі в частині позовних вимог, а так само про залишення позовних вимог у певній частині без розгляду господарський суд вирішує у резолютивній частині рішення, яке приймається по суті справи.

За таких обставин, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 408676,53 грн. (493676,53грн. 85000грн.)

Крім того, відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

В силу приписів частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, пунктом 7.2.1 та 7.2 вищезазначених договорів передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 5 договору, із споживача стягується пеня, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та встановлених індексів інфляції, розраховано інфляційні, 3% річних та пеню, які підлягають стягненню з відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять 237377, 27 грн. - інфляційні, 8032,80 грн. - сплата 3% річних та 144393, 04 грн. пеня.

Проте, відповідно ч.3 ст. 83 ГПК України господарський суд приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

З огляду на те, що прострочення оплати боргу відповідачем, серед іншого, було допущено внаслідок несвоєчасної оплати споживачами житлово-комунальних послуг, суд вважає можливим зменшити розмір пені, що підлягає до стягнення з відповідача до 50000 грн.

На підставі викладеного, провадження по справі в частині стягнення 85000 грн. слід припинити, позов в частині стягнення 40867,53 грн. боргу, 8 032,80 грн. 3% річних, 237377,27грн. інфляційних витрат та 50000,00 грн. пені слід задовольнити, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору у повному обсязі з урахуванням того, що відповідачем було частково погашено борг на суму 85000 грн. після звернення позивача до суду з позовною заявою, та приймаючи до уваги, що сума пені, що підлягала до стягнення була зменшена за ініціативою суду на підставі ч.3 ст.83 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради (67570, Одеська обл. Комінтернівський р-н, смт. Чорноморське, вул. Гвардійська, 36, код 31790926) на користь Публічного акціонерного товариства„Одесагаз (65003, м.Одеса, вул. Одарія 1 , код 03351208) 408676гривень 53 грн. коп. боргу на р/р 944 в ФООУ ПАТ „Ощадбанк, МФО 328845; 8032 гривні 80коп. сплати 3% річних, 237377 гривень 27коп. інфляційних, 50000 гривень пені та 17673 гривні 20коп. судового збору на р/р 1 в ПАТ „Марфін Банк, МФО 328168)

3. Провадження по справі в частині стягнення 85000,00 грн. основного боргу - припинити.

Рішення суду набирає законної сили, в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 16 жовтня 2015 р.

Суддя О.А. Демешин