ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 904/1931/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівВладимиренко С.В. Кочерової Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва
на рішення від та на постанову відгосподарського суду Дніпропетровської області 26.05.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду 14.07.2015
у справі господарського суду№ 904/1931/15 Дніпропетровської області
за позовомУправління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва
доПублічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"
простягнення 797,95 грн.
за участю представників:

від позивача - не з'явилися

від відповідача - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 у справі № 904/1931/15 (суддя Панна С.П.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 (головуючий суддя Пархоменко Н.В., судді Коваль Л.А., Кузнецов В.О.), відмовлено Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (позивач) в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема статті 1212 Цивільного кодексу України, пунктів 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 05.01.2010 між Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (фонд) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (банк) укладено договір № 22, відповідно до якого банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в установах банку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (з наступними змінами).

Положеннями & 2 статті 3 договору сторони погодили, що банк, зобов'язується забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів фонду.

Відповідно до & 2, 3 статті 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства. З місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, банк, при отриманні такого повідомлення, припиняє зарахування на поточний рахунок суми пенсій та грошової допомоги.

Згідно з & 4 статті 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті банк повертає фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Як встановлено судами попередніх інстанцій 22.08.2011 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва перерахувало Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" пенсію Очеретяніна Сергія Івановича за серпень 2011 року у сумі 799,07 грн.

31.08.2011 листом № 5222/02-20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області надані Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва список померлих громадян за липень 2011, відповідно до якого Очеретянін Сергій Іванович помер 27.07.2011, про що внесений актовий запис № 371 від 29.07.2011.

31.08.2011 Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва подало Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" розпорядження про повернення коштів, в якому просило банк повернути нараховану пенсію за період з 01.08.2011 по 31.08.2011 у сумі 799,07 грн., у зв'язку зі смертю 27.07.2011 Очеретяніна Сергія Івановича.

Згідно з платіжним дорученням № B0901SQL6U від 01.09.2011 ПАТ КБ "Приватбанк" повернуло Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва грошові кошти у сумі 1,12 грн. згідно з розпорядженням № 27262/02.

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 797,95 грн.

Судами попередніх інстанцій, з позицією яких погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, відмовлено Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва в задоволенні позовних вимог.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1071 вказаного Кодексу передбачено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Згідно з & 4 статті 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті банк повертає фонду, за його письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Як встановлено судами попередніх інстанцій відповідачем були виконані умови параграфу 4 статті 8 договору № 22 від 05.01.2010, пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, пункту 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, колегією суддів не приймаються до уваги посилання позивача на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Таким чином кошти, перераховані банком на рахунок фізичної особи за договором і за наявності правових підстав, не можуть бути стягнуті з ПАТ КБ "Приватбанк", як безпідставно отримані, на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі № 904/1931/15 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді С. Владимиренко

Н. Кочерова