У Х В А Л А

16.10.2015Справа № 910/15563/14

За заявоюПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню
у справі № 910/15563/14
за позовомВиконувача обов'язків прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі: 1)Міністерства енергетики та вугільної промисловості України; 2)Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»
простягнення 165315,28 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

прокурорне з'явився
від позивача-1не з'явилися
від позивача-2Прокоф'єва Л.В. - представник
від відповідачаМатвеєва В.П. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 у справі №910/15563/14 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 36286,58 грн 3% річних. В іншій частині позову відмовлено. Також присуджено до стягнення з відповідача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 725,73 грн, з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1290,29 грн, з Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1290,29 грн.

03.11.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі №910/15563/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 36286,58 грн 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 розгляд заяви призначено на 07.10.2015.

Представник відповідача (заявника) в судове засідання з'явився, подану заяву підтримав.

Представник позивача-2 в судове засідання з'явився, проти задоволення заяви заперечив. В обґрунтування заперечень проти заяви позивач-2 вказує на те, що проценти, передбачені ст.. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а отже, вказана категорія заборгованості не підпадає під дію ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу».

Прокурор та представники позивача-1 в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Розглянувши заяву, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників учасників процесу, суд відзначає таке.

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-УШ «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - Закон № 423-УІД).

Цим законом внесено зміни до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу». Зокрема, ст. 18 Закону доповнено частиною 13 такого змісту:

« 13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини».

Наявним у матеріалах справи актом звіряння розрахунків за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року підтверджується, що в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» боржником було сплачено на користь стягувача 35473481,09 грн. заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України».

Внаслідок цього відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» заборгованість Публічного акціонерного товариства «Київенерго» перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 у справі №910/15563/14 по сплаті 3% річних у розмірі 36286,58 грн підлягає списанню та не може бути предметом подальшого продажу.

Отже, на день подання цієї заяви обов'язок боржника - ПАТ «Київенерго» щодо сплати коштів згідно з наказом Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 №910/15563/14 про стягнення коштів з ПАТ «Київенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» відсутній.

Із відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень вбачається, що в ході виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 №910/15563/14 було стягнуто з відповідача частину із присудженої до стягнення суми коштів - у розмірі 11254,63 грн.

Оскільки положення ст. 117 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у зв'язку з припиненням добровільним виконанням боржником відповідного обов'язку, а сума коштів у розмірі 11254,63 грн була стягнута з відповідача в примусовому порядку, підстави для визнання наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 №910/15563/14 в частині стягнення з відповідача 11254,63 грн відсутні.

З огляду на те, що в силу положень Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» обов'язок Публічного акціонерного товариства «Київенерго» зі сплати присудженої до стягнення рішенням Господарського суду міста Києва від 07.10.2014 у справі №910/15563/14 суми 3% річних відсутній, то заява відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 №910/15563/14 в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 25031,95 грн (сума коштів, яка не була стягнута в ході виконавчого провадження), є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо заперечень позивача проти віднесення 3% річних до «фінансових санкцій», то суд зазначає наступне.

Наведені Позивачем правові позиції Верховного Суду України не відносять 3% річних до штрафних санкцій, натомість 3% річних є фінансовою санкцією, оскільки нарахування 3% річних застосовується за прострочення виконання грошового зобов'язання, та полягає у відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів та отримання від боржника компенсації.

Віднесення 3% річних саме до «фінансових санкцій» також закріплено законодавцем у чинному Законі України «Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром» та забезпечення їх стабільного розвитку», а саме в п. 4 ст. 2 указаного Закону.

До цього віднесення 3% річних саме до «фінансових санкцій» також було закріплено законодавцем у Законі України, який на даний час вже втратив чинність, а саме у ст. 2.2 Закону України «Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію».

Отже, віднесення 3% річних саме до фінансових санкцій законодавцем було унормовано як раніше, так і на даний час, тому заперечення позивача-2 проти списання 3% річних судом відхиляються.

Враховуючи викладене, заява відповідача про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі №910/15563/14 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 у справі №910/15563/14 задовольнити частково.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва від 03.11.2014 №910/15563/14 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 25031,95 грн 3% річних.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Суддя Ю.М. Смирнова