ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2015 року Справа № 922/1780/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого, Костенко Т.Ф., Сибіги О.М.
перевіривши матеріали касаційної скаргизаступника прокурора Харківської області
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015
у справігосподарського суду Харківської області
за позовомзаступника прокурора Харківської області
до1)Харківської міської ради 2)Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Вправний господар"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) ОСОБА_4; 2) ОСОБА_5; 3) ОСОБА_6
проскасування рішення, визнання недійсними актів та зобов'язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Вимоги вказаної норми процесуального закону скаржником не дотримано, у поданій касаційній скарзі №05/2-490-15 від 14.08.2015 заступника прокурора Харківської області посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 21, 257, 263, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 41, 116, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 4-7, 32, 3, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України, однак при цьому не зазначає суті порушення вказаних правових норм щодо спірних правовідносин.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що касаційна скарга зводиться до цитування змісту вищезазначених правових норм, встановлення обставин та переоцінки доказів у справі, що вже було предметом розгляду судами попередніх інстанцій та їм надана правова оцінка.

Згідно ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно п.6 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга заступника прокурора Харківської області не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню на підставі п.6 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.86, 111, п.6 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу заступника прокурора Харківської області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 у справі № 922/1780/15 повернути скаржнику.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга