РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/18847/15

За позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
провиселення з орендованого майна

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Загоровська Н.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю.

СУТЬ СПОРУ :

Комунальним підприємством "Київський метрополітен" заявлено позов про розірвання Договору оренди від 25.12.2007 №166-Упр(ДВ)-07, укладеного між позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1; про виселення ФОП ОСОБА_1 з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) ФОП ОСОБА_1, згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м.; а також про демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій (кіоску), що належать ФОП ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору оренди від 25.12.2007 №166-Упр(ДВ)-07, в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 порушено провадження у справі №910/18847/15, розгляд справи призначено на 07.09.2015.

01.09.2015 позивач через відділ діловодства суду подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

04.09.2015 відповідач через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи до 21.09.2015.

21.09.2015 до Господарського суду міста Києва від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява про зобов'язання Комунального підприємства "Київський метрополітен" не чинити перешкод у користуванні ФОП ОСОБА_1 нерухомим майном згідно з Договором оренди від 25.12.2007 №166-Упр(ДВ)-07.

Ухвалами суду від 21.09.2015 у відповідності до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів, а також відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про усунення перешкод у користуванні майном.

В судовому засіданні 21.09.2015 на підставі ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву до 28.09.2015.

28.09.2015 представник відповідача через відділ діловодства суду подав клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог - Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення питань: чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва демонтувати тимчасову споруду (малої архітектурної форми) розміром 8,3 кв.м., розташовану у вестибюлі (переході) станції метро «Харківська» міста Києва; яка особа уповноважена відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва демонтувати зазначену тимчасову споруду.

Також, 28.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечив з підстав того, що позивач безпідставно застосував орендну ставку у розмірі 50% протягом всього терміну користування відповідачем нерухомим майном на станції метро «Святошин». Крім того, зазначає, що виконання робіт з демонтажу споруд, які знаходяться на станції метро «Святошин» та порушують правила пожежної безпеки є вкрай небезпечним і такий вид робіт не відноситься до компетенції ні суду ні відповідача.

В судовому засіданні 28.09.2015 у відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України судом оголошено перерву до 05.10.2015.

05.10.2015 представник відповідача через відділ діловодства суду подав повторне клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог - Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

За результатом розгляду в судовому засіданні 05.10.2015 клопотань представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи та про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні, в зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Представник позивача в судовому засіданні 05.10.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача в засіданні господарського суду проти позову заперечив у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 05.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2007 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди №166-Упр(ДВ)-07, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 21.12.2006 №526/583-1 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря; далі - об'єкт оренди, за адресою: станція метро "Святошин", для торгівлі непродовольчими товарами (п. 1.1. договору).

За умовами пункту 2.1. договору об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря, загальною площею 7,70 кв.м., згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Як визначено в п. 2.2. договору вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим 01.08.2007 звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 28.02.2007 становить 62768,00 грн.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.3. договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць і може бути змінений на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Всього сума по договору з урахуванням ПДВ 20% з розрахунку на грудень 2007 року складає 3499,45 грн. (п. 3.5. договору).

Пунктом 3.6. договору сторони погодили, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Сторони в п. 4.2. договору визначили обов'язок орендаря вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

При цьому у разі несплати орендарем орендної плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку поточного платежу орендодавець порушує справу в господарському суді про дострокове розірвання договору та примусове виселення орендаря (п. 5.2. договору).

Згідно з п. 7.5. договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради від 21.12.2006 №526/583-1 діє з 25.12.2007 до 23.12.2008. Після закінчення строку дії цього договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (п.п. 9.1., 9.3. договору).

В пункті 9.6. договору сторони погодили, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавством.

На виконання умов даного договору, орендодавець передав, а орендар прийняв частину переходу станції метро "Святошин", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) загальною площею 7,70 кв.м., про що свідчить наявний в матеріалах справи Акт прийому-передачі майна в оренду від 25.12.2007 (Додаток №1 до Договору №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007), який підписаний уповноваженою особою позивача та особисто відповідачем, а також скріплений печатками сторін.

В подальшому, між орендодавцем та орендарем укладалися додаткові угоди, відповідно до яких змінювалася сума за договором. Зокрема, 01.06.2009 сторони договору підписали Додаткову угоду №638, якою п. 3.5. договору виклали в наступній редакції: «Всього сума за договором з урахуванням ПДВ (20%) з розрахунку на червень 2009 року складає 4699,29 грн. за місяць».

Також, 28.09.2011 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №197 згідно з якою, сторони домовились внести зміни до п. 9.1. Договору №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007, виклавши його в редакції: «Цей договір діє до 31 березня 2012 року включно».

Як зазначає позивач, у зв'язку з неналежним виконанням орендарем умов договору ним було направлено на адресу відповідача претензію від 26.05.2015 №436-ПДД щодо сплати заборгованості за Договором оренди №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007 в сумі 18376,05 грн. за період з квітня 2015 року по травень 2015 року.

Утім, оскільки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сума заборгованості сплачена так і не була, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до суду з даним позовом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами Договір оренди №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007 за своєю правовою природою є договором оренди комунального майна, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України, а також Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статтею 283 Господарського кодексу України та статтею 759 Цивільного кодексу України визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За приписами статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Під час розгляду справи доказів припинення дії договору сторонами не надано, а отже він є діючим та приймається судом до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а також п. 4.2. договору орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено порушення умов п. 4.2. договору №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007.

При цьому суд не приймає доводи відповідача щодо того, що позивач безпідставно застосував орендну ставку у розмірі 50% протягом всього терміну користування відповідачем нерухомим майном на станції метро «Святошин», оскільки за умовами п. 3.11. договору оренди орендар має право звернутися до Київради з клопотанням щодо відповідного зменшення орендної плати. В той час, як ФОП ОСОБА_1 не надано ані доказів звернення до Київради з відповідним клопотанням, ані доказів розгляду такого клопотання органом місцевого самоврядування.

Частиною першою 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-75цс13).

У результаті укладення між позивачем та відповідачем Договору оренди №166-Упр(ДВ)-07 від 25.12.2007 у відповідача виник обов'язок вносити плату за користування нерухомим майном (частиною вестибюлю (переходу)), за адресою: станція метро "Святошин". Однак, систематичне порушення Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 даного зобов`язання не дозволяє позивачу отримати очікуване при укладенні договору та встановлює істотність порушення відповідачем умов договору.

Згідно зі ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Крім того, в пункті 9.6. договору визначено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду в разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

При цьому, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року №15-пр/2002 недотримання позивачем вимог закону щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору в разі виникнення такої необхідності є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує, та не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом подання позову до відповідача про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року №3-74гс11.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо розірвання Договору оренди від 25.12.2007 №166-Упр(ДВ)-07, укладеного між КП «Київський метрополітен» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Беручи до уваги, що з розірванням договору оренди відповідач втрачає статус орендаря, вимога позивача про виселення ФОП ОСОБА_1 з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) ФОП ОСОБА_1, згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м., є обґрунтованою.

Як наслідок, вимога КП "Київський метрополітен"про зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції (кіоск), що належать ФОП ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м., також підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання ним умов договору оренди.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди від 25.12.2007 №166-Упр(ДВ)-07, укладений між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35; ідентифікаційний код 03328913) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1).

3. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) з нерухомого майна (частини вестибюлю (переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м.

4. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоск), що належать Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та знаходяться за адресою: станція метро «Святошин», загальною площею 7,70 кв.м.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04114, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 35; ідентифікаційний код 03328913) 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 12.10.15

Суддя О.А. Грєхова