ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.10.2015р. Справа № 905/2232/15

за позовом Приватного акціонерного товариства Макіївський завод Лазер, ,

м.Павлоград

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика

"Курахівська", , с.Вовчанка, Мар'їнський район,

Донецька область

про стягнення 73126,16 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство Макіївський завод Лазер, м.Павлоград, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область, про стягнення заборгованості в сумі 73126,16 грн., у тому числі основний борг в сумі 45144,00 грн., три проценти річних в розмірі 1357,97 грн., інфляція в сумі 19560,08 грн. та пеня в сумі 7064,11 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №123-ЦК від 09.01.2014р., додаткові угоди від 28.02.2014р. та від 15.01.2015р., видаткові накладні №РН-0000377 від 23.06.2014р., №РН-0000057 від 27.04.2015р., №РН-0000448 від 29.07.2014р., №РН-0000512 від 07.10.2014р., №РН-0000525 від 21.11.2014р., розрахунок суми позову, специфікації, акт звірки.

Відповідач відзиву на позовну заяву, письмових заперечень по суті позовних вимог не надав.

06.10.2015р. до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область до Приватного акціонерного товариства Макіївський завод Лазер, м.Павлоград про визнання договору поставки №123-ЦК від 09.01.2014р. недійсним.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.10.2015р. зустрічна позовна заява та додані до неї документи повернуті ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область без розгляду згідно п.4 ст.63, ст.ст.60, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

09.01.2014р. сторонами було підписано договір поставки №123-ЦК, за умовами якого позивач зобовязався в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити позивачу продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, код ГК (далі- продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, які є невід'ємними частинами до даного договору, а відповідач прийняти та оплатити продукцію.

Сторонами було підписано специфікації від 03.06.2014р., 12.06.2014р., 01.07.2014р., 01.09.2014р., 25.12.2014р., 28.10.2014р. до договору поставки, в яких узгоджено найменування продукції, номер та індекс стандартів, ТУ, кількість та вартість продукції, що має бути поставлена позивачем відповідачу.

Як встановлено судом, відповідно до наданих до матеріалів справи видаткових накладних №РН-0000377 від 23.06.2014р., №РН-0000057 від 27.04.2015р., №РН-0000448 від 29.07.2014р., №РН-0000512 від 07.10.2014р., №РН-0000525 від 21.11.2014р. позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 45144,00 грн., з урахуванням часткового погашення заборгованості відповідачем.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.2 договору, ціни на поставлену продукцію встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору.

Загальна сума договору, відповідно до специфікацій від 03.06.2014р., 12.06.2014р., 01.07.2014р., 01.09.2014р., 28.10.2014р., 25.12.2014р. складає 141282,06 грн.

Згідно умов специфікацій від 09.01.2014р. до договору розрахунок за продукцію, поставленої за цією спеціфікацією здійснюється у порядку та в строки, передбаченими п.5.4 договору, а саме: шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених договором (рахунка, видаткової накладної, сертифіката якості та/або паспорта, сертифіката відповідності (якщо продукція підлягає обов'язковій сертификації), техничної документації, товаросупровідні документи тощо).

Додатковою угодою від 28.02.2014р. п.5.4 договору №123-ЦК від 09.01.2014р., сторони змінили строки оплати продукції: розрахунки за поставлену продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки продукції .

Додатковою угодою від 15.01.2015р. до договору №123-ЦК від 09.01.2014р., сторони змінили строки оплати продукції по специфікації від 25.12.2014р. на суму 45144,00 грн., якою визначили, що розрахунки за поставлену продукцію за цією специфікацією здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 20 календарного дня з дати поставки продукції.

Згідно з наданою до матеріалів справи банківською випискою №БВ-0000054 від 02.04.2015р. та актом звірки взаєморозрахунків станом на 26.08.2015р. відповідачем була здійснено часткове погашення заборгованості по специфікаціям у сумі 96138,06 грн.

За висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 45144,00 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п.6.8 договору №123-ЦК від 09.01.2014р., у разі несвоєчасної оплати продукції відповідач, за письмовою вимогою позивача, сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу від вартості своєчасно несплаченої продукції, однак не більш ніж 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Позивачем на підставі п.6.8 договору №123-ЦК від 09.01.2014р. нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 7064,11 грн. за період з 26.09.2014р. по 22.05.2015р.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення 3% річних в сумі 1357,97 грн. за період з 26.09.2014р. по 22.05.2015р. та інфляцію в сумі 19560,08 грн. за період з жовтня 2014р. по березень 2015р.

За висновками суду, розрахунок суми пені, інфляції та трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідач заперечень по суті позовних вимог не надав.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 73126,16 грн., у тому числі основний борг в сумі 45144,00 грн., три проценти річних в розмірі 1357,97 грн., інфляція в сумі 19560,08 грн. та пеня в сумі 7064,11 грн., підлягають задоволенню в повній сумі.

Клопотання від 05.10.2015р. №631-10 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область про призначення колегіального розгляду справи судом залишено без задоволення.

Зокрема, відповідно до ст.4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Враховуючи, що предметом позовних вимог у цій справі є стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 73126,16 грн., за висновками суду, відсутні підстави для призначення судової колегії для її розгляду.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Макіївський завод Лазер, м.Павлоград до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", с.Вовчанка, Мар'їнський район, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 73126 грн. 16 коп., у тому числі основного боргу в сумі 45144 грн. 00 коп., трьох процентів річних в розмірі 1357 грн. 97 коп., інфляції в сумі 19560 грн. 08 коп. та пені в сумі 7064 грн. 11 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621 Донецька область, Мар'їнський район, с.Вовчанка, вул.Нагорна, буд.1-А; рах.№5394 в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, ) на користь Приватного акціонерного товариства Макіївський завод Лазер (АДРЕСА_1; рах.№5504 в в ПАТ ПУМБ, МФО 334851, ) основний борг в сумі 45144 грн. 00 коп., три процента річних в розмірі 1357 грн. 97 коп., інфляцію в сумі 19560 грн. 08 коп. та пеню в сумі 7064 грн. 11 коп.., всього заборгованість в сумі 73126 грн. 16 коп., судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 20.10.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина