ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 жовтня 2015 року Справа № 5016/1496/2011(8/62)

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від стягувача: не з'явився;

від скаржника (боржника): ОСОБА_1 паспорт серія НОМЕР_2 від 05.01.2011;

від відділу ДВС: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції

по виконанню рішення господарського суду у справі №5016/1496/2011(8/62)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Асторг",

01133, м. Київ, вул. Кутузова, 13, офіс 402,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

54056, АДРЕСА_1,

про стягнення коштів у сумі 26565 грн.,

особа, дії (бездіяльніть) якої оскаржуються: Ленінський відділ державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції,

54020, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.06.2011 у справі №5016/1496/2011(8/62) був повністю задоволений позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "Асторг" (далі - позивач, стягувач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, боржник) про стягнення 26565 грн. боргу.

06.07.2011 на виконання вказаного рішення суд видав наказ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.09.2011 рішення господарського суду Миколаївської області від 21.06.2011 у справі №5016/1496/2011(8/62) залишено без змін.

07.09.2015 боржник звернувся до суду зі скаргою б/н від 07.09.2015 на дії Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - орган ДВС) при виконанні наказу господарського суду у справі №5016/1496/2011(8/62), в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця щодо незастосування наслідків повернення виконавчого документа у вигляді зняття арешту; скасувати постанову ВП№29988303 від 27.06.2014 та зобов'язати Державну виконавчу службу вжити заходів, якими повернути виконавчий документ стягувачу та застосувати наслідки повернення виконавчого документу у вигляді зняття арешту з майна - транспортного засобу Nissan Micra д/н НОМЕР_1.

Про дату, час і місце розгляду скарги сторони виконавчого провадження ВП № 29988303 та орган ДВС повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 06.10.2015 оголошено перерву до 15.10.2015.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення скаржника та представника органу ДВС, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги. Висновок суду ґрунтується на такому:

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Обґрунтовуючи своє право на звернення до суду зі скаргою, боржник посилається на те, що оскаржувану постанову від 27.06.2014 орган ДВС видав йому 28.08.2015, тому відповідно до п. 4 вказаної постанови, боржник має право оскаржити її до суду в 10 - денний термін - до 07.09.2015. В той самий час скаржник зазначає у своїх додаткових поясненнях від 01.10.2015 (а.с. 129), що про існування оскаржуваної постанови від 27.06.2014 він дізнався з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень і 15.07.2015 звернувся до органу ДВС з письмовою заявою про зняття арешту з майна. Отже, зі скаргою на дії органу ДВС боржник міг звернутися до господарського суду не пізніше 25.07.2015 ( ч.1 ст. 121-2 ГПК), але зробив це лише 07.09.2015.

З заявою про відновлення пропущеного процесуального строку скаржник до суду не звертався, тому суд вважає, що скаргу від 07.09.2015 подано з порушенням строків, встановлених ч. 1 ст. 121-2 ГПК, а це є однією з підстав для відмови у її задоволенні.

Оскільки про пропущення скаржником 10 - денного строку, встановленого ч. 1 ст. 121-2 ГПК, суду стало відомо вже після прийняття скарги до розгляду, суд розглянув її по суту і також не знайшов підстав для її задоволення. На думку скаржника, повертаючи виконавчий документ стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (майно боржника, розшук якого здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлено протягом року з дня оголошення розшуку), орган ДВС повинен був зняти арешт з автомобіля Nissan Micra 1.OL, держномер ВЕ 2049 АТ, 1997р.в., зеленого кольору, № двиг. CG 104217820, № кузова SJNEAAK11U0583668.

Однак застосування державним виконавцем п.7 ч. 1ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" не тягне за собою бажаних скаржником наслідків. Скасування арешту майна здійснюється органом ДВС лише у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав ( ч.1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження"). Арешт з майна боржника може бути знято також за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, або у разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або у разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізоване (ч. ч. 3,4 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження").

Вищенаведені обставини в даному випадку відсутні, станом на 15.10.2015 рішення суду не виконано, виконавчий документ знаходиться у стягувача і він не позбавлений права повторного пред'явлення його до виконання, тому підстав дня зняття арешту немає.

Твердження скаржника про те, що виконавче провадження ВП №29988303 є завершеним, не підтверджено відповідною постановою органу ДВС - єдиним належним в даному випадку доказом.

З огляду на вищенаведене, керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги боржника - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам виконавчого провадження та органу ДВС.

Ухвалу може бути оскаржено.

Суддя Т.В. Гриньова-Новицька