ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р. Справа № 911/4269/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрелетроінвест», Київська область, м. Бровари

про стягнення 7089,56 грн.

секретар судового засідання Шніт О.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 10 вересня 2015 року);

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» (далі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрелетроінвест» (далі - відповідач) про стягнення 7089,56 грн.

На розгляд суду подано вимогу щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5871,56 грн., що були перераховані позивачем на рахунок відповідача 23 січня 2015 року платіжним дорученням №93 за виконання господарських зобовязань, що виникли між сторонами на підставі видаткової накладної №11 від 6 лютого 2015 року.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 17 вересня 2015 року та призначено справу до розгляду на 15 жовтня 2015 року.

Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 17 вересня 2015 року, у судове засідання не з'явився, витребуваних документів не подав, хоча був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе відповідно до ст. 75 ГПК України розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

15 жовтня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2015 року відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрелетроінвест» на оплату позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» виставлено рахунок на оплату №7.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Отже, у даному випадку між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Згідно рахунку на оплату №7 від 22 січня 2015 року відповідач зобовязався поставити позивачу наступний товар: Силовий контактор І=7Ф [АС-3], 1 допом. Конт. NO DILM7-10 (230V50HZ, 240V60HZ) в кількості 3 шт.; Автомат захисту двигунів 3-полюс. Z-MS-10/3 в кількості 3 шт.; Автомат захисту двигунів 3-полюс. Z-MS-4, 0/3 в кількості 1 шт.; Автомат захисту двигунів 3-полюс. Z-MS-6, 3/3 в кількості 1 шт.; Автомат захисту двигунів 3-полюс. Z-MS-16/3 в кількості 1 шт.; Автомат захисту двигунів 2-полюс. Z-MS-1, 0/2 в кількості 1 шт.; Автомат захисту двигунів 2-полюс. Z-MS-2, 5/2 в кількості 1 шт.; Реле; 2CO; 8А; 230B AC; AgNI; мініатюрне; крок виводів 5 мм; ПМ / розутка; RT II в кількості 7 шт.: Розетка; зажим. Клем.; реле 40.51, 40.52, 40.61, 44.52, 44.62; модуль 99.02, 86.30; синій; кл. метал в кількості 7 шт.; Кріпильний адаптер М22-А в кількості 2 шт.; Головка сигнальної лампочки плоска, зелена М22-L-G в кількості 1 шт.; Головка сигнальної лампочки плоска, червона M22-L-G в кількості 1 шт.; Світлодіод, зелений для установки на передній панелі M22-LED230-G в кількості 1 шт.; Світлодіод, червоний для установки на передній панелі M22-LED230-R в кількості 1 шт.; ATSO1N206QN пристрій плавного пуску ATS01 6A 400B в кількості 1 шт.; ATSO1N209QN пристрій плавного пуску ATS01 9A 400B в кількості 1 шт.

Загальна вартість товару становить 15075,34 грн.

Судом встановлено, що платіжним дорученням №93 від 23 січня 2015 року позивач оплатив виставлений відповідачем рахунок на оплату №7 від 22 січня 2015 року на суму 15075,34 грн.

6 лютого 2015 року між позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну №11 від 6 лютого 2015 року, згідно якої позивач отримав від відповідача наступний товар: АTS01N206QN Пристрій плавного пуску ATS01 6A 400B в кількості 1 шт. та АTS01N209QN Пристрій плавного пуску ATS01 9A 400B в кількості 1 шт.

Загальна вартість отриманого товару становить 9203,78 грн.

3 червня 2015 року позивач звернувся до відповідача з листом №01-02/04/503 від 3 червня 2015 року з вимогою поставити недопоставлений товар, або повернути грошові кошти у розмірі 5871,56 грн. в семиденний термін з моменту отримання даного листа.

Однак, відповідач не здійснив поставку товару та не повернув позивачу грошові кошти у розмірі 5871,56 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Як вже зазначалось, відповідач, взяв на себе зобовязання передати позивачу товар.

Однак, як встановлено судом, відповідач взяті на себе зобовязання станом на день прийняття рішення у справі не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання, а саме, не повністю передав позивачу попередньо оплачений останнім товар. Отже, позовна вимога в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 5871,56 грн. підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укрелектроінвест» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Черняховського, 20а, офіс 9, код 39344098) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізоформ» (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, корпус 1, кімната 5, код 34937637) 5741 (пять тисяч сімсот сорок одна) грн. 56 коп. заборгованості та 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19 жовтня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць