ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р.Справа № 916/2667/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Волкова Р.В.,

Судді - Гуляк Г.І.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай"

про: стягнення 50968,85грн.

За участю:

представника позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

представник відповідача: ОСОБА_3 (за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного Фонду України в Приморському районі м. Одеси, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай", про стягнення 50968,85 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилається на здійснення 28.08.2010 р. Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси перевірки достовірності відомостей, відображених у довідці про заробітну плату від 10.03.1995 р., складання акту від 26.08.2010 р. щодо розбіжностей між первинними документами за 1993-1995 роки та відомостями викладеними у довідці про заробітну плату, а саме - завищення розміру суми заробітної плати громадянці ОСОБА_4, видачу за результатами перевірки ВАТ «Одеський коровай» нової довідки про заробітну плату громадянки ОСОБА_4 № 379 від 26.08.2010 р. згідно якої розмір пенсії громадянки перераховано з 01.01.2004 р. Також посилається на те, що загальна сума надмірно виплаченої пенсії з вини відповідача склала 50968,85 грн., та на інші вказані у позовній заяві обставини.

Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на відсутність предмету спору, оскільки вказана сума була стягнута з відповідача на користь позивач відповідно до постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2011 р. та фактично була сплачена. Також повідомляє про скасування в подальшому цієї постанови ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014 р., закриття провадження по справі, задоволення заяви про поворот виконання судового рішення та зобовязання позивача повернути кошти відповідачеві. При цьому на даний час кошти не повернуті. Також посилається на інші вказані у запереченнях обставини.

Також відповідач надав заяву про сплив строку позовної давності як підставу для відмови у позові.

Позивач проти тверджень щодо спливу строку позовної давності заперечує, посилаючись на знаходження справи на розгляді у судах адміністративної юрисдикції.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Управлінням пенсійного фонду України у Приморському районі м. Одеси 26.08.2010 р. перевірено достовірність відомостей, відображених у довідці про заробітну плату для призначення пенсії ОСОБА_4 від 10.03.1995 р. За наслідками даної перевірки складено акт від 26.08.2010 р., відповідно до якого встановлено розбіжності між первинними документами за 1993, 1994, 1995 роки та відомостями, викладеними у довідці про заробітну плату а саме: завищення розміру суми заробітної плати громадянці ОСОБА_4.

За результатами зазначеної перевірки ВАТ «Одеський коровай» видано нову довіку про заробітну плату громадянки ОСОБА_4 № 379 від 26.08.2010 р. згідно якої розмір пенсії перераховано з 01.01.2004 р.

Управлінням пенсійного фонду України в Приморському районі м. Одеси за результатами перевірки заявлено до стягнення надмірно сплачену з вини відповідача пенсію у розмірі 50968,85 грн.

Відповідно до наказу Фонду державного майна України №17-АТ від 29.07.1997 р. «Про створення ВАТ «Одеський коровай» шляхом перетворення Державного Одеського підприємства хлібопекарної промисловості «Одесахліб» створено ВАТ «Одеський коровай» до складу якого увійшло виробниче об'єднання хлібопекарної промисловості «Хлібзавод №5». Відповідно до п.4 зазначеного наказу Фонду державного майна України №17-АТ від 29.07.1997 р. ВАТ «Одеський коровай» є правонаступником виробничого об'єднання хлібопекарної промисловості «Хлібзавод №5».

Відповідно до п.38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 р. № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно з п.1 ст.50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

За приписами ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

За таких обставин, суд вважає що виробниче обєднання хлібопекарної промисловості «Хлібзавод №5» правонаступником якого є ВАТ «Одеський коровай» діяло необґрунтовано, зазначивши недостовірні відомості в довідці від 10.03.1995 р. про зарплату для обчислення пенсії за період з 01.03.1993 р. по 28.02.1995 р., що спричинило переплату пенсії.

Посилання відповідача на стягненням заявленої суми постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2011 р. та на фактичну її сплату як на підставу для відмови у позові, суд вважає безпідставними, з урахуванням скасування цієї постанови ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03.07.2014 р. з закриттям провадження по справі.

Крім того, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду по справі № 11265/10/1570 від 29.01.2015 р. задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «Одеський коровай» про поворот виконання рішення та з Управління Пенсійного фонду в Приморському районі м. Одеси на користь Публічного акціонерного товариства «Одеський коровай» стягнуто суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 50968,47 грн.

Відповідач під час розгляду справи заявив про застосування строків позовної давності, посилаючись на складання акту та встановлення факту порушення 26.08.2010 р.

Дійсно, відповідно до ст.256 цивільного Кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 Цивільного Кодексу України встановлює загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Згідно з п.1 ст.261 Цивільного Кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Такою обставиною є складання акту від 26.08.2010 р.

Відповідно до п.1 ст.260 Цивільного Кодексу України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст.253-255 цього Кодексу.

Наслідки спливу позовної давності встановлені ст.267 Цивільного Кодексу України. Так, п.2 вказаної статті зазначає, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності, пункт 3 вказує, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а п.4 чітко зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач не згоден з пропуском строку позовної давності та вказує на знаходження справи тривалий час на розгляді у судах адміністративної юрисдикції. Такі доводи позивача суд вважає безпідставними внаслідок того, що розгляд справ в судах адміністративної юрисдикції був наслідком невірного визначення позивачем суду, до компетенції якого віднесений розгляд такої категорії спорів.

Доказів наявності інших обставин, які б підтверджували відсутність пропуску строку позовної давності, його зупинення або переривання, позивач суду не представив.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 50968,85 грн. обґрунтовані, але задоволенню не підлягають внаслідок пропуску строку позовної давності.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до вимог ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256, 260, 261, 267 Цивільного Кодексу України, ст.ст.33, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 15.10.2015 року.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Г.І. Гуляк

Суддя С.П. Желєзна