КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа№ 5011-7/1603-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Синиці О.Ф.

при секретарі Волуйко Т.В.

представники сторін:

позивача: Балтуцька О.М. за довіреністю;

відповідача: Смулянський О.В. за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015

у справі № 5011-7/1603-2012 (головуючий суддя: Яковенко А.В., судді: Паламар П.І., Любченко М.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "АТЕК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП"

про витребування майна з чужого володіння та визнання недійсним додаткових угоди до договору оренди

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП"

до Приватного акціонерного товариства "АТЕК"

про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні орендованим майном

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 26 квітня 2012 року по справі №5011-7/1603-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26 березня 2013 року, позов задоволено; визнано недійсними додаткові угоди: № 2 і № 3 від 25 березня 2002 року, № 4 від 25 квітня 2002 року до договору оренди майна № 1 від 25 жовтня 2001 року укладені між ЗАТ "АТЕК" і ТОВ "СК "ОЛІМП".

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2014 року по справі №5011-7/1603-2012 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Олімп" залишено без задоволення; постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2013 року у справі № 5011-7/1603-2012 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 18.11.2014 року у цій справі заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП" задоволено частково; постанову Вищого господарського суду України від 9 липня 2014 року у справі № 5011-7/1603-2012 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.07.2014 року по справі №5011-7/1603-2012 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Олімп" задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2013 року та рішення господарського суду міста Києва від 26.04.2012 року у справі №5011-7/1603-2012 скасовано, справу №5011-7/1603-2012 направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 5011-7/1603-2012 первісний позов задоволено у повному обсязі, визнано недійсними Додаткові угоди: №2 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №3 від 25.03.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, №4 від 25.04.2002 до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001 укладені між Закритим акціонерним товариством «АТЕК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спортивний клуб «ОЛІМП». У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва та прийняти нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов, а в первісному позові відмовити повністю.

Скарга мотивована тим, що спірні Додаткові угоди до Договору оренди майна правомірні підписані уповноваженою на укладання угод особою - директором Управління справами ЗАТ "АТЕК" Єрмаковим В.І., судом залишено без уваги конклюдентні дії позивача протягом 2002-2013 років, тому вимога позивача про недійсність додаткових угод бездоказова, також не надано оцінки заяві позивача про поновлення строків позовної давності, днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину. Тому відповідач має право користуватись орендованим майном і зустрічні вимоги підлягає задоволенню.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП" по справі № 5011-7/1603-2012 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 колегію суддів у зазначеному складі прийнято до розгляду справу № 5011-7/1603-2012. Розгляд апеляційної скарги призначений на 14.07.2015.

25.06.2015 від відповідача (апелянта) надійшов Додаток до апеляційної скарги, у якому він навів додаткові докази на підтвердження повноважень Єрмакова В.І.

03.07.2015 від відповідача (апелянта) надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, у яких він виклав додаткові заперечення проти рішення.

07.07.2015 від позивача надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що Єрмаков В.І. не мав повноважень на укладання спірних Додаткових угод та на те, що про порушення своїх прав Додатковими угодами позивач дізнався після закінчення строку Договору оренди, коли відповідач не повернув орендоване майно.

В судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду 14.07.2015 оголошено перерву до 28.07.2015.

Розпорядженням В.о. керівника апарату від 28.07.2015р. №09-52/1023/15 в зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) у справі Шапрана В.В. у відпустці та відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи №5011-7/1603-2012.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справу №5011-7/1603-2012 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Зеленін В.О., судді: Синиця О.Ф., Шевченко Е.О.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 року, у зв'язку з перебуванням суддів Синиці О.Ф. та Шевченка Е.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №5011-7/1603-2012 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Зеленін В.О., судді: Ткаченко Б.О., Шипко В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 12.08.2015.

28.07.2015 від відповідача (апелянта) надійшла заява про доручення додаткових доказів щодо створення йому перешкод у користуванні орендованим майном.

07.08.2015 від відповідача (апелянта) надійшли письмові пояснення, у яких він виклав додаткові обґрунтування апеляційних вимог.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015р., у зв'язку з перебуванням суддів Ткаченка Б.О та Шипка В.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 5011-7/1603-2012 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Зеленін В.О., судді: Зубець Л.П., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

12.08.2015 від керуючого санацією ПрАТ "АТЕК" Микитьона В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із його перебуванням на лікарняному.

12.08.2015 від представника позивача Балтуцької О.М. надійшли письмові пояснення, у яких вона виклала заперечення проти апеляційної скарги та просить відмовити у її задоволенні, також нею подане клопотання про відмову у прийнятті поданих скаржником разом з апеляційною скаргою додаткових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.08.2015 розгляд справи відкладено на 09.09.2015.

В судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду 09.09.2015 оголошено перерву до 05.10.2015.

06.10.2015 від відповідача (апелянта) надійшли Доповнення до пояснення до апеляційної скарги та клопотання щодо застосування норм права, викладених у постанові Верховного Суду України.

В судовому засіданні Київського апеляційного господарського суду 05.09.2015 оголошено перерву до 07.10.2015.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 року, у зв'язку з перебуванням судді Шевченка Е.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 5011-7/1603-2012 колегію суддів у складі: головуючого судді: Зеленіна В.О., суддів: Синиці О.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 колегією суддів у зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

07.10.2015 в судовому засіданні представник відповідача (апелянта) підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі та доповненнях до неї, просив скаргу задовольнити, скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. Представник відповідача заперечила проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

25.10.2001 між Закритим акціонерним товариством "АТЕК", правонаступником якого є позивач - Приватне акціонерне товариство "АТЕК", як Орендодавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Олімп", як Орендарем, укладено Договір оренди майна №1 (далі - Договір оренди).

Згідно з п. 1.1. Договору оренди Орендодавець передає, а Орендар бере в тимчасове володіння та користування наступне майно: цілісний майновий комплекс, а саме: приміщення, споруди та майно спортивного комплексу ЗАТ "АТЕК", розташоване у м. Києві, вул. Чистяківська, 20. Площа земельної ділянки спортивного комплексу ЗАТ "АТЕК" біля 3,5 га.

Положеннями п. 3.1. Договору оренди встановлено, що зазначене в п. 1.1 Договору майно повинно бути передане Орендодавцем та прийняте Орендарем протягом 10 (десяти) днів з моменту підписання даного Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору оренди передача майна в оренду здійснюється за актом приймання-передачі, який є невід'ємною частиною даного Договору.

Сторони також погодили, що об'єкт, який орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі об'єкта двома сторонами (п. 3.4. Договору оренди).

У пункті 4.1. Договору оренди передбачено, що термін оренди складає 10 (десять) років з моменту прийняття об'єкту, що орендується, за актом приймання-передачі.

Згідно з п. 5.1. Договору оренди Орендар сплачує щомісячно Орендодавцю орендну плату, розмір якої визначається у Додатковій угоді, яка після прийняття та підпису обома сторонами стає невід'ємною частиною даного Договору.

Додатковою угодою №1 від 25.10.2001 до Договору оренди визначено розмір орендної плати 5 000,00 грн. за місяць, а строк дії даної угоди встановлено протягом одного календарного року - до 25.10.2002.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору оренди сторони 01.11.2001 підписали Акт прийому-передачі основних засобів стадіону ЗАТ "АТЕК", за умовами якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в орендне користування стадіон ЗАТ "АТЕК", а саме основні засоби - майно споруди та приміщення стадіону ЗАТ "АТЕК", які знаходяться в м. Києві по вул. Чистяківська, 20.

25.03.2002 між сторонами укладено Додаткові угоди №2 та №3, а 25.04.2002 Додаткова угода №4 (далі - Додаткові угоди №2, №3, №4) якими було змінено Договір оренди, зокрема, збільшено термін оренди до 50 (п'ятдесят) років (п. 4.1 Договору); змінено порядок відшкодувань поліпшень об'єкту оренди (будівлі, приміщень, споруд, майна), які були зроблені за рахунок Орендаря та встановлено підстави для переходу права власності орендованого майна на користь Орендаря.

Відповідно до тексту Додаткових угод вони були укладені від імені Закритого акціонерного товариства "АТЕК" директором Єрмаковим В.І., а від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "Олімп" директором Маслєнніковим О.П.

Позивачем заявлені вимоги про визнання Додаткових угод недійсними, з посиланням на те, що Єрмакова В.І. були відсутні повноваження на їх укладення від імені ЗАТ "АТЕК".

Заперечуючи проти позову відповідач подав зустрічну позовну заяву про визнання права користування та усунення перешкод у користуванні орендованим майном, з посиланням на те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) чинить перешкоди відповідачу (позивачу за зустрічним позовом) у користуванні об'єктом Договору оренди з урахуванням положень Додаткових угод №2, 3 від 25.03.2002 та №4 від 25.04.2002.

Задовольняючи первісні позовні вимоги та відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог господарський суд міста Києва виходив з наступного.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та пункту 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29 травня 2013 року за №11 відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що правовідносини між сторонами у даному спорі щодо порядку і наслідків визнання угод недійсними, які були укладені до 1 січня 2004 року, регулюються за правилами Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 26 ЦК УРСР правоздатність юридичної особи виникає з моменту затвердження її статуту або положення, а у випадках, коли вона повинна діяти на підставі загального положення про організації даного виду, - з моменту видання компетентним органом постанови про її утворення. Якщо статут підлягає реєстрації, правоздатність юридичної особи виникає в момент реєстрації.

Згідно зі ст. 29 ЦК УРСР юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов'язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням). Порядок призначення або обрання органів юридичної особи визначається їх статутом (положенням).

Статтею 41 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції чинній на момент укладення Додаткових угод №2, №3, №4) встановлено, що вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства.

Повноваження органів управління ЗАТ "АТЕК" станом на момент укладення спірних правочинів визначені Статутом товариства в редакції, затвердженій протоколом загальних зборів №3 від 29.12.2001 та зареєстрованій Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією за №340 від 27.02.2002.

Відповідно до п. 5.11. Статуту Голова Правління вправі без довіреності здійснювати дії від імені товариства.

Згідно п. 5.12 Статуту встановлено, що виконавчим органом товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю, є виконавча дирекція, яка призначається Головою Правління за погодженням з Головою Ради Товариства. Управління підприємствами, організаціями, філіями, представництвами та іншими структурними підрозділами Товариства здійснює виконавча дирекція.

Генеральний директор, директор з закупок, директор з продажу та директор управління справами вправі від імені товариства без довіреності здійснювати дії в межах своєї компетенції, в тому числі підписувати зовнішньоекономічні договори.

Разом з тим, у відповідності до цього ж пункту Статуту при призначенні керівників на посаду з ними укладається контракт, в якому визначаються права, строки, обов'язки та відповідальність за господарсько-фінансову діяльність довіреного йому підприємства (організації, філії, представництва та іншого структурного підрозділу), умови його матеріального забезпечення та звільнення від посади з урахуванням гарантій, передбачених контрактом та чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що Єрмаков В.І. на час укладання спірних Додаткових угод був директором Управління справами ЗАТ "АТЕК", отже, як директор структурного підрозділу мав би право представляти позивача за умови укладення з ним контракту, який наділив би його такою компетенцією.

Проте, матеріали справи не містять доказів укладення з Єрмаковим В.І. контракту, що визначав би повноваження на представництво позивача. У зв'язку з цим місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку що Єрмаков В.І. не мав права укладати Додаткові угоди від імені позивача.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. По недійсній угоді кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Згідно із ст. 63 ЦК УРСР угода, укладена від імені другої особи особою, неуповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов'язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Матеріали справи також не містять належних та допустимих доказів схвалення позивачем спірних Додаткових угод.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на прийняття позивачем від нього коштів за оренду приміщення відповідно до Договору оренди майна №1 від 25.10.2001, навіть після спливу десяти років, визначеного договором оренди строку, як на визнання Додаткових угод, проте вказані дії не свідчать про схвалення Додаткових угод, оскільки сплата періодичних платежів та їх прийняття, як вбачається з наявних у справі платіжних доручень здійснювалася на підставі саме Договору оренди та Додаткової угоди №1 без посилання на спірні Додаткові угоди. Сплата коштів після закінчення 10-ти річного строку оренди майна обумовлена обов'язком, передбаченим ч. 2 ст. 785 ЦК України.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до правомірного висновку про те, що Додаткові угоди, укладені з порушенням прав позивача без дотримання вимог ст. 63 ЦК УРСР на підставі ст. 48 ЦК УРСР підлягають визнанню недійсними.

Колегія суддів також погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що посилання відповідача на сплив позовної давності до часу звернення позивача в суд з позовом про визнання Додаткових угод недійсними є безпідставним, оскільки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства

Частиною 1. ст. 76 ЦК УРСР встановлено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що до позовів про визнання заперечуваного правочину недійсним, право на пред'явлення якого виникло до 1 січня 2004 року, застосовується позовна давність, встановлена для відповідних позовів законодавством, що діяло раніше.

Згідно з приписами ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується, що про порушення свого права у зв'язку з укладанням спірних правочинів позивач зміг дізнатися не раніше завершення 10-ти річного строку дії Договору оренди, коли всупереч вимог ч. 1 ст. 785 ЦК України відповідач орендоване майно позивачу не повернув. Листом №01-67 від 30.10.2011 він повідомив позивача про існування Додаткових угод №№ 2, 3 та 4 до цього Договору.

За таких обставин господарський суд міста Києва прийшов до вірного висновку про те, що позовна давність має обчислюватися з листопада 2011 року.

При цьому судом першої інстанції обґрунтовано відхилені посилання відповідача на те, що перебіг позовної давності почався в січні 2003 року, коли адміністрація ЗАТ "АТЕК" виявила додаткові угоди № 2, №3, №4, які були підписані Єрмаковим В.І, , оскільки, як вбачається з поданих до справи Наказу №9 від 31.01.2003 та Заключення від 09.02.2003 до Наказу №9 в ході проведеного розслідування не було виявлено оригіналів спірних Додаткових угод, Єрмаков В.І. факту підписання вищевказаних угод не пам'ятав, а виявлені ксерокопії Додаткових угод не давали Позивачу змоги з'ясувати зміст спірних правочинів. Це спростовує факт можливості Позивача довідатися про порушення його суб'єктивного права на той час.

Окрім цього, з наявних у матеріалах справи рішень Господарського суду міста Києва та Київського апеляційного господарського суду у справах №№ 40/600-29/529, 12/400 за 2005 - 2007 роки під час розгляду указаних справ суди, а також обидві сторони виходили з того, що чинна в той період редакція договору оренди передбачала строк оренди 10 років, не містила умов зазначених у спірних Додаткових угодах.

Зазначені обставини підтверджують факт чинності договору оренди у первісній редакції і спростовують наявність на час розгляду указаних справ спірних додаткових угод.

Таким чином, враховуючи те, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом 08.02.2012, що підтверджується відбитком вхідного штампу на позові, він позовну давність не пропустив.

Щодо зустрічного позову ТОВ "СК "Олімп", то його предметом є вимога про визнання за позивачем права на користування об'єктом Договору оренди з урахуванням положень Додаткових угод №2, 3 від 25.03.2002 та №4 від 25.04.2002 та зобов'язання ПрАТ "АТЕК" усунути перешкоди у користування орендованим майном.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Факт приймання-передачі об'єкту оренди підтверджується підписаним між сторонами Актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.11.2001, а пунктом 4.1. Договору оренди передбачено, що термін оренди складає 10 (десять) років з моменту прийняття об'єкту, що орендується, за актом приймання-передачі.

Положеннями п. 4.2. Договору передбачено, що продовження оренди можливе тільки на підставі укладення наступного договору.

Оскільки Додаткова угода №2, якою було внесено зміни до п. 4.1. Договору оренди визнана судом недійсною в силу положень ст.ст. 48, 63 ЦК УРСР, а доказів продовження дії Договору оренди шляхом укладення іншої додаткової угоди або укладення нового договору суду на новий строк сторонами не надано, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку, що вказаний Договір оренди майна №1 від 25.10.2001 припинив свою дію з 01.11.2011.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Отже, враховуючи те, що Договір оренди майна №1 від 25.10.2001 припинив свою дію з 01.11.2011 у зв'язку із закінченням строку, на який його було укладено, новий договір оренди сторонами не укладався, у Відповідача відсутні правові підстави для користування об'єктом оренди, у зв'язку з чим позовні вимоги за зустрічним позовом є безпідставними, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення первісних позовних вимог та відмову у задоволені зустрічних позовних вимог.

Таким чином, наведене вище та докази, які містяться в матеріалах справи, спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 5011-7/1603-2012 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спортивний клуб "ОЛІМП" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 5011-7/1603-2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 5011-7/1603-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

О.Ф. Синиця