номер провадження справи 14/132/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 Справа № 908/4459/15

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Концерну Міські теплові мережі (юридична адреса 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса 69096 м. Запоріжжя, вул. Щаслива, б. 2-А)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн (адреса 69032 м. Запоріжжя, вул. Верхня, б. 6 кв. 42)

про стягнення заборгованості

За участю уповноважених представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

05.08.2015р. до господарського суду Запорізької області звернувся Концерн Міські теплові мережі з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.08.2015р. порушено провадження у справі №908/4459/15, справі присвоєно номер провадження 14/132/15, судове засідання призначено на 20.08.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Обґрунтовуючи свій позов позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено договір № 102227 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а споживач зобовязався прийняти та оплатити її вартість.

Позивач в період з січня 2013р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 10888,54 грн. Проте, відповідач в порушення умов договору оплату за спожиту теплову енергію здійснив частково, в сумі 194,04 грн., в результаті чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем, яка складає 10694,50 грн., у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 10694,50 грн., пеню в сумі 1140,54 грн.; 3% річних в сумі 329,06 грн.; інфляційні втрати 3866,26 грн. та 1827 грн. судового збору.

За письмовим клопотанням представника позивача судові засідання здійснювалися без застосування технічних засобів фіксації.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.08.2015р. розгляд справи відкладено на 24.09.2015р.

В судовому засіданні 24.09.2015р. представником позивача надано клопотання про продовження строку розгляду справи № 908/4459/15 на 15 днів, на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 24.09.2015р. клопотання позивача задоволено, строк вирішення спору продовжено на пятнадцять днів, до 20.10.2015р., розгляд справи відкладено на 15.10.2015р.

В судове засідання 15.10.2015р. представник позивача не зявився, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не повідомив.

Відповідач в судове засідання не зявився, відзив на позовну заяву та витребувані ухвалами господарського суду Запорізької області від 07.08.2015р., від 20.08.2015р. та від 24.09.2015р. документи не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений ухвалами господарського суду Запорізької області від 20.08.2015р., від 20.08.2015р. та від 24.09.2015р. копії яких направлялися на адресу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн (69032 м. Запоріжжя, вул. Верхня, б. 6, кв. 42).

Ухвали господарського суду Запорізької області від 07.08.2015р. та від 20.08.2015р. повернулися на адресу суду з відмітками відділення підприємства поштового звязку: "За закінченням терміну зберігання" та "Організація не значиться".

Ухвала від 24.09.2015р. станом на день розгляду справи до суду не поверталася.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобовязує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Вивчивши матеріали справи, документи, надані позивачем додатково, суд встановив наступне.

01.11.2010 року між Концерном „Міські теплові мережі" в особі директора філії концерну «МТМ» Ленінського району (далі - теплопостачальна організація) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "МАКСІ-ПРО" (державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «МАКСІ-ПРО» від 02.07.2012р., реєстраційний запис № 4027310 щодо зміни найменування юридичної особи з ТОВ «МАКСІ-ПРО» на найменування ТОВ «РУСЬКИЙ ВОЇН» (далі - споживач) укладено договір №102227 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити споживачу теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач взяв обов'язок прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку встановленими умовами цього Договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 2.1 договору теплова енергія відпускається споживачу в Гкал на такі потреби:

- опалення організацій та вентиляцію на протязі опалювального періоду;

- підігрів води за наявної можливості;

- кондиціювання - по замовленню споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню споживача.

Розділом 6 договору встановлений порядок здійснення розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі або іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків (додаток № 5 до договору) та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2.).

Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання передачі (п. 6.3)

Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок-фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну (платникам ПДВ), за вимогою споживача - акт звіряння розрахунків.(п. 6.7)

Отриманий акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації на протязі пяти днів з дати отримання. Датою отримання акту вважається: при отриманні нарочним дата вручення представнику споживача; при направленні рекомендованим листом дата, зазначена у відбитку поштового штемпеля на документі, що зроблений поштовим відділенням та підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів) (п. 6.7.1.).

У разі неотримання теплопостачальною організацією підписаного Акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в акті, споживач зобовязаний надати теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного акту з додаванням відповідних документів та погодити з теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем у Господарському суді (п. 6.7.2.).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на виконання умов договору, в період з січня 2013р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р. відпустив відповідачу до приміщення, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Верхня, 6 теплову енергію на загальну суму 10888,54 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками.

Споживачем акти підписані не були, також відсутні будь які заперечення або зауваження щодо нарахувань, зазначених в актах, а тому, відповідно до 6.7.2 договору акти були підписані теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем.

Як вже зазначалося вище, оформлені таким чином акти вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період.

Відповідно до п. 3.2.6 договору споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати за отриману теплову енергію виконав частково, сплативши лише 194,04 грн.

На момент розгляду спору по суті, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 10694,50 грн.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - Закон). Правилами користування тепловою енергією", затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань)

Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості в сумі 10694,50 грн. ТОВ «Руський воїн» перед Концерном «Міські теплові мережі» підтверджений належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи та поясненнями представника позивача.

Відповідач жодного разу в судове засідання не зявився, суму боргу ніяким чином не спростував.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення основної заборгованості в сумі 10694,50 грн. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.2.8 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем відповідно до терміну, встановленого в п. 6.4 договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати послуг позивачем нарахована пеня на підставі п. 7.2.8 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 20.11.2014 р. по 15.07.2015 р. в сумі 1140,54 грн. Докладний та обґрунтований розрахунок пені знаходиться в матеріалах справи.

Суд, перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» розрахунок пені, встановив, що нарахування здійснено вірно, а тому вимоги щодо стягнення пені в розмірі 1140,54 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нараховані сума 3 % річних складає 329,06 грн., індекс інфляції 3866,26 грн.

Судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» перевірено правильність нарахування 3 % річних та індексу інфляції.

Отже, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання щодо оплати за теплову енергію за договором № 102227 від 01.11.2010р., а також враховуючи не надання відповідачем доказів сплати боргу або будь яких заперечень щодо стягуваної суми, то вимоги позивача про стягнення 10694,50 грн. основного боргу, пені в розмірі 1140,54 грн., 3 % річних в сумі 329,06 грн. та 3866,26 грн. індексу інфляції, суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, в звязку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, оскільки спір доведений до суду з його вини.

Згідно ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн (69032 м. Запоріжжя, вул. Верхня, б. 6 кв. 42; ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району (юридична адреса 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса 69096 м. Запоріжжя, вул. Щаслива, б. 2-А, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) основний борг в сумі 10694 (десять тисяч шістсот девяносто чотири) грн. 50 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Руський воїн (69032 м. Запоріжжя, вул. Верхня, б. 6 кв. 42; ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району (юридична адреса 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса 69096 м. Запоріжжя, вул. Щаслива, б. 2-А, на поточний рахунок 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) пеню в сумі 1140 (одна тисяча сто сорок) грн. 54 коп., 3 % річних в сумі 329 (триста двадцять девять) грн.. 06 коп., інфляційні витрати в сумі 3866 (три тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 26 коп. та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 20.10.2015 р.