КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2302/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Куксова В.В.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 20.10.2015 року по справі № 911/2302/15 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2015 року у справі № 911/2302/15 (суддя Горбасенко П.В.).

за позовом державного підприємства "Український державний центр

радіочастот"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія

"Солід"

про стягнення 60 942,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" про стягнення 60 942,00 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 03.07.2015 року у справі № 911/2302/15 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач, державне підприємство "Український державний центр радіочастот", звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Відповідно до розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу державного підприємства "Український державний центр радіочастот" по справі № 911/2302/15 передано головуючому судді Яковлєву М.Л.

Відповідно до розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу державного підприємства "Український державний центр радіочастот" по справі № 911/2302/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Авдеєва П.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2015 року по справі № 911/2302/15 відновлено державному підприємству "Український державний центр радіочастот" строк на подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження і призначено перегляд рішення на 20.10.2015 року.

20.10.2015 року від державного підприємства "Український державний центр радіочастот" надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових документів.

У зв'язку з припиненням повноважень у судді Авдеєва П.В., розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/2302/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Куксов В.В. та Ільєнок Т.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 року по справі № 911/2302/15 прийнято апеляційну скаргу державного підприємства "Український державний центр радіочастот" до провадження зазначеною колегією.

Представник позивача був присутнім в судовому засіданні та надав свої пояснення, якими підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Колегією суддів враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак належним чином був повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні Київського апеляційного господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки у відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 08120, Київська область, село Бузова, вул. Леніна, 215 А.

В інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007 № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році» зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Слід також зазначити, що вищезгаданий інформаційний лист відправляє до пункту 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008), в якому зазначається, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Київської області від 03.07.2015 року по справі № 911/2302/15 - слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.01.2012 року між державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (замовник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" (генпідрядник, відповідач) укладено договір генпідряду на виконання будівельних робіт № 462 (а.с. 12-25)

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, є договором будівельного підряду.

Згідно ст. 875 Цивільного кодексу України (ст. 318 Господарського кодексу України) за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно договору генпідрядник зобов'язався виконати будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні та інші роботи з нового будівництва об'єкта (адміністративно-технічний корпус з підземним паркінгом), що розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 15 км, територія державного підприємства "Український державний центр радіочастот", а замовник - здійснити оплату за виконані роботи.

Частиною 1 ст. 843 Цивільного кодексу України визначено, що договором підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Пунктом 11 договору договірна ціна робіт (додаток 3) визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору. Договірна ціна є приблизною (динамічною) і складає 91 442 197 грн.

Розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням положень загальних умов на підставі оформлених актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-3. Розрахунки за обладнання можуть здійснюватись на підставі актів приймання-передачі обладнання (п. 49 договору).

Згідно ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до п. 59 договору закінченням робіт та передачею замовнику об'єкту будівництва є дата підписання останнього акту за формою КБ-2в у порядку, передбаченому договором.

Згідно п.п. 84, 85 договору строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки відповідно до договору.

Згідно ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

В силу ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником та прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Умови договору генпідряду відповідачем виконано, а позивачем прийнято, будівельні роботи, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних будівельних робіт (а.с. 41-147), які підписані та скріплені печатками сторін договору, відповідно до чинного законодавства України.

За період з 01.09.2013 року по 01.08.2014 року Державною фінансовою інспекцією проведено ревізію фінансово-господарської діяльності державного підприємства "Український державний центр радіочастот", за результатами якої складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності № 06-21/124 від 22.09.2014 року (а.с. 148-151), в якому зазначено, що загальна вартість виконаних товариством робіт відповідно до актів ф. № КБ-2в за вересень, жовтень, грудень 2013 року та травень 2014 року становить 13 378 912 грн., у вказаному періоді ДП "УДЦР" перераховано товариству кошти в сумі 18 433 784,03 грн., станом на 01.08.2014 року по бухгалтерському обліку ДП "УДЦР" рахується дебіторська заборгованість по контрагенту - ТОВ "Будівельна компанія "Солід" в сумі 22 383 149,23 грн., виконавцем робіт ТОВ "Будівельна компанія "Солід" в актах ф. № КБ-2в за період вересень - грудень 2013 року не було застосовано до норм витрат праці робітників-будівельників коефіцієнти к=0,93, к=0,96, чим порушено п. 3.1.4. ДСТУ Б Д.2.2-1:2008, п. 3.1.3 ДСТУ Б Д.2.2-2:2008 та ДСТУ Б Д.2.2-3:2008 та п. 1.3.5 ДБН Д.1.1-1-2000 "Правила визначення вартості виконаних робіт", затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року зі змінами та доповненнями, що призвело до завищення вартості виконаних будівельно-монтажних робіт на суму 60 942 грн. Таким чином, позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 60 942 грн.

У зв'язку з чим, державне підприємство "Український державний центр радіочастот" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" про стягнення 60 942,00 грн.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків.

За ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Частиною 1 та пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За положеннями ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Таким чином, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб'єктів тощо.

Водночас, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як було зазначено вище, сторонами належним чином виконано взяті на себе зобов'язання з виконання будівельних робіт та оплати одержаних робіт за договором генпідряду на виконання будівельних робіт № 462 від 11.01.2012 року

Жодних претензій та повідомлень про порушення відповідачем умов договору ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції позивачем не надано.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у будівництві є дві примірні форми первинних документів з обліку - «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (№ КБ-2в) та «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (№ КБ-3), які затверджені наказом Мінрегіонбуду від 04.12.2009 року № 554 (із змінами, внесеними наказом Мінрегіону від 19.09.2011 року № 195). По будовах (об'єктах), що здійснюються за рахунок бюджетних коштів і коштів підприємств, установ і організацій державної форми власності взаєморозрахунки за виконані обсяги будівельних робіт здійснюються обов'язково на підставі форм № КБ-2в та № КБ-3.

Форми № КБ-2в було підписано, жодних змін до них не вносилось.

Таким чином, в діях відповідача відсутні ознаки порушення господарського зобов'язання, а тому посилання на висновки перевірки органів Державної фінансової інспекції України як на підставу задоволення позовних вимог є неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що позовна вимога про стягнення 60 942 грн. збитків є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 року у справі № 911/2302/15 - залишається без змін.

Судові витрати покладаються на підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Український державний центр радіочастот" на рішення господарського суду Київської області від 03.07.2015 у справі № 911/2302/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 03.07.2015 року у справі № 911/2302/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/2302/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

В.В. Куксов