РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/2824/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

ДАК ХК "Укргеолреммаш"

про визнання договору недійсним

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Єльчанінов В.С. - за дов.

від відповідача: Шумєєва О.О. - за дов.

Від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Феодосійський механічний завод" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" про визнання договору недійсним.

Ухвалою від 11.02.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.03.2015 р.

03.03.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про зупинення провадження по справі.

03.03.15р. через відділ діловодства суду позивачем подана заява про заміну підстав позову, яка судом задоволена та заява про залучення третьої особи.

Ухвалою від 03.03.2015 р. залучено ДАК ХК "Укргеологреммаш" до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та відкладено розгляд справи на 17.03.2015 р.

Ухвалою від 17.03.2015 р. відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про передачу справи за підсудністю до господарського суду Запорізької області, розгляд справи відкладено на 24.03.2015 р.

Ухвалою від 24.03.2015 р. продовжено строк розгляду спору у справі на підставі статті 69 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 07.04.2015 р.

03.04.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання 07.04.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 09.04.15р. розгляд справи призначено на 23.04.15р.

23.04.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує.

В судовому засіданні 23.04.15р. оголошено перерву до 24.04.15р.

24.04.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про зупинення провадження по справі.

Ухвалою від 24.04.15р. зупинено провадження по справі.

20.08.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про поновлення провадження по справі.

Ухвалою від 21.08.15р. поновлено провадження по справі, розгляд справи призначено на 22.09.15р.

22.09.15р. судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 28.09.15р. розгляд справи призначено на 06.10.15р.

06.10.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

06.10.15р. через відділ діловодства суду відповідачем подано додаткові матеріали по справі.

В судовому засіданні 06.10.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року між ПАТ «Феодосійський механічний завод» від імені якого в інтересах якого на підставі довіреності, посвідченої Глєбовим Н.В., державним нотаріусом Першої Феодосійської державної нотаріальної контори АРК від 27 січня 2014 року за реєстровим № 1-26, діяв представник - Геппа Богдан Ігорович (далі Продавець) з однієї сторони та ТОВ «УКРКОМЕРЦГРУП» в особі Директора Вакуленко Сергія Вікторовича (далі - покупець) з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири, зареєстрованого в реєстрі за № 186, квартири № 8, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, вул. Чкалова, буд. 96 (далі Договір). Та в подальшому зареєстроване право власності за Покупцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером №4961592.

Згідно умов вищевказаного Договору Продавець передає у власність Покупця квартиру №8, що знаходиться за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Феодосія, вул. Чкалова, буд. 96, а Покупець зобов'язується прийняти у власність квартиру та сплатити за неї суму в розмірі 149 176, 00 грн. Також однією з умов Договору було передбачено передання Продавцем квартири протягом 3-х робочих днів з дня укладення цього Договору про, що Сторони укладають акт прийому-передачі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 листопада 2012 року, на підставі рішення Наглядової ради ПАТ "ФМЗ", виконуючим обов'язки директора ПАТ "ФМЗ" став Гаврилюк Юрій Васильович. В квітні 2013 року на рахунки ПАТ "ФМЗ" почали надходити грошові кошти трьома платежами у загальній сумі 576956 (п'ятсот сімдесят шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість), 00 грн. від ТОВ "Укркомерцгруп". Гаврилюк Ю.В. надав письмове пояснення стосовно тих договорів, які він підписав за час свого перебування на посаді у період з 20 листопада 2012 року по 14 травня 2013 року, серед яких, укладених між ПАТ "ФМЗ" та ТОВ "Укркомерцгруп" не було. Оспорюваний договір був укладений при зловмисній домовленості представників двох сторін. Сума оспорюваного договору купівлі-продажу квартири майже у 3 рази перевищує ліміт суми, в рамках якої директор може приймати фінансово- господарські рішення без попереднього узгодження з Наглядовою радою. У директора ПАТ «Феодосійський механічний завод» не було необхідного обсягу повноважень на його укладання. Крім того, рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «ФМЗ» від 13.05.13р. та від 08.06.13р. були визнані недійсними рішенням Господарського суду АР Крим від 18.03.15р., яке в апеляційному порядку, визначеному законодавством України не переглядалося.

Посилаючись на ст.ст. 203,215, 232 ЦК України, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу від 13.03.2014р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, у відповідності до вимог п. 1.1 Договору, Продавець передав у власність Покупця майно, а саме квартиру № 8, що знаходиться за адресою Автономна Республіка Крим, м. Феодосія, вул. Чкалова, буд. 96, а Покупець сплатив в повному обсязі вартість вказаного нерухомого майна - в розмірі 149 176, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 39 від 03 квітня 2014 року.

На виконання п. 4.2. Договору відбулась передача Продавцем - в особі представника ПАТ «Феодосійський механічний завод» Гаврилюка Ю.В, який діяв на підставі довіреності від 27.01.14р., за реєстровим № 1-25, квартири Покупцю - ТОВ «УКРКОМЕРЦГРУП» в особі директора - Вакуленко С.В., який діє на підставі статуту, про що в подальшому був укладений Акт прийому-передачі до Договору.

Що стосується посилання позивача на те, що рішення Господарського суду АР Крим №901/259/14 від 18 березня 2014 року набрало законної сили та не оскаржувалось в апеляційному порядку визначеним законодавством України є хибним. Адже, 28.03.2014 р. стороною по даній справі ТОВ «МЕТІДА-КАПІТАЛ» була направлена апеляційна скарга Господарського суду АР Крим у порядку визначеному чинним законодавством до набрання чинності Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», даний факт відправки апеляційної скарги разом з додатками сторонам та до Господарського суду АР Крим підтвержується фіскальними чеками.

Суд звертає увагу, Ухвалою Господарського суду АР Крим по справі №901/4087/13 від 17.02.2014 року за позовом Борсало О.В та Єльчанінова В.С до ПАТ «Феодосійський механічний завод» про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників ПАТ «Феодосійський механічний завод» від 13.05.13р. та 08.06.13р. залишено без розгляду.

Отже, посилання позивачем на те, що з 13 травня 2013 року керували незаконно особи: Гаврилюк Ю.В., Вакуленко C.B., Геппа Б.І. та Палієнко М.В. є хибним. Жодним рішенням, яке б набрало законної сили не встановлено факту незаконності призначення членів наглядової ради та незаконності звільнення попередніх членів наглядової ради ПАТ «Феодосійський механічний завод» .

Рішення Господарського суду м.Києві від 15.06.15р. у справі № 910/7865/14 за позовом Борсала Олексія Вікторовича до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Метіда-Капітал" 2) Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку про визнання недійсними рішень загальних зборів від 01.04.2014 р., від 13.05.2013 р., від 08.06.2013 р. за позовом третьої особи-1, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп" до Публічного акціонерного товариства «Феодосійський механічний завод» про визнання недійсними рішення загальних зборів від 01.04.2014 р. за позовом третьої особи-2, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Єльчанінова Олександра Сергійовича до Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про визнання недійсними рішень загальних зборів від 01.04.2014 р., від 13.05.2013 р., від 08.06.2013 р. У задоволенні позовних вимог Борсала Олексія Вікторовича - відмовлено. У задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп" - відмовлено.

У задоволенні позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору Єльчанінова Олександра Сергійовича - відмовлено. Судом зазначено, Єльчаніновим О.С., Борсало О.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп" не доведено факт скликання та проведення загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" 01.04.2014 р., відтак не доведено й порушення відповідачем їх прав, як акціонерів, що полягало у неповідомленні Єльчанінова О.С., Борсало О.В. та Товариства з обмеженою відповідальністю "Галактик Інвест Груп" про скликання та проведення загальних зборів акціонерів.

В своїй позовній заяві позивач стверджує, що при вчиненні правочину мало місце зловмисна домовленість представника однієї сторони з другою стороною правочину. При цьому не має значення те що представник однієї сторони і друга сторона правочину діяли на свою користь, а отже на шкоду довірителю та приходить до висновку, що договір був укладений при зловмисній домовленості представників двох сторін. Дана підстава доказування є такою, шо не відповідає дійсності що підтверджується наступним: представник позивача надає до суду не належну довіреність на представництво від імені ПАТ «Феодосійський механічний завод», яка не зазначається у Договорі купівлі-продажу та яка не могла взагалі використовуватись, так як дійсна вона до 11.01.2014 року.

Станом на 13.03.2014 рік керівником ПАТ «Феодосійський механічний завод» був Макаров М.В., що підтверджується Витягом з ЄДР.

Крім того, угода з купівлі продажу вищевказаного майна відбувалась на довіреності, посвідченої Глебовим П.В., державним нотаріусом Першої Феодосійської нотаріальної контори АРК від 27 січня 2014 року за реєстровим № 1-26, діяв представник - Геппа Б.І.

Результат угоди в подальшому був відображений в звіті про фінансовий стан (Баланс) на 31 грудня 2014 року, який був підписаний керівником підприємства та головним бухгалтером. В Звіті про фінансовий стан (Баланс) також відображені данні про результати за договором купівлі - продажу квартири від 13 березня 2014 року. Тобто, керівництво ПАТ «Феодосійський механічний завод» погодилось із справжністю Договору та прийняло його до виконання шляхом списання майна з активів підприємства.

Отже, на підставі вищевикладеного, застосування позивачем положень ст, 232 ЦК України, в даному випадку є хибним так як, представник заводу вчиняючи правочин доніс до контрагента волю особи, яку представляє, оскільки відповідно до ст. 237 ЦК України, представник зобов'язаний або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку він представляє.

Щодо ненадходження грошей за Договором на жоден офіційний рахунок позивача, дана підстава є також хибною, оскільки, у відповідності до вимог п. 1.1 Договору , покупець сплатив в повному обсязі вартість вказаного нерухомого майна - в розмірі 149 176,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 39 від 03 квітня 2014 року.

Щодо дійсності протоколів Наглядової ради № 34 та 37 слід зазначити.

14 травня 2013 року Протоколом № 2/1 Засідання Наглядової Ради ПАТ «Феодосійський механічний завод» були скасовані будь-які обмеження на ліміти на вчинення правочинів (посадовими особами Товариства встановлені раніше Наглядовою радою ПАТ «Феодосійський механічний завод " та встановлений ліміт вартості правочинів Директору ПАТ «Феодосійський механічний завод» в рамках якого він може приймати фінансово-господарські рішення без і переднього узгодження з Наглядовою радою у розмірі 1 000 000 (один мільйон) гривень.

Отже, станом на 13.03.2014 року, в день складання договору купівлі-продажу квартири, обмеження щодо ліміту на вчинення правочинів укладання яких не потребує попереднього узгодження з Наглядовою радою ПАТ «Феодосійський механічний завод» становило 1 000 000 (один мільйон) гривень.

Відповідно до Висновку про вартість об'єкта, виданого суб'єктом оціночної діяльності товариством з обмеженою відповідальністю «Агентство експертної оцінки» (Сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 11849/11 від 18 травня 2011 року), ринкова вартість квартири, що є предметом Договору, становить 149 176 (сто сорок дев'ять тисяч сто сімдесят шість) грн.

Отже, вартість правочину за договором купівлі-продажу квартири від 13 березня 2014 не підпадає під ліміт, а це означає, що директор може приймати фінансово-господарські рішення без попереднього узгодження із Наглядовою радою.

Частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 даного Кодексу визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.10.15 р.

Суддя І.О. Домнічева