ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2015 р. Справа № 903/805/15

за позовом Прокурора м. Нововолинська в інтересах Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокстрот-Луцьк"

про стягнення 40 787,76 грн.

Суддя Слупко В.Л.

Представники сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1 - керівник

В судовому засіданні взяла участь старший прокурор прокуратури Волинської області ОСОБА_2

Суть спору: Прокурор м. Нововолинська в позовній заяві просив стягнути з ТОВ"Фокстрот-Луцьк" на користь Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" 40 787,76 грн., в тому числі 26 912,11 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію, який виник станом на 17.06.2015р., 5 522,04 грн. пені нарахованої за період прострочення з 26.01.2015р. по 22.06.2015р., 448,67грн. 3%річних, нарахованих станом на 26.05.2015р. та 7 904,94 грн. інфляційних втрат, нарахованих по травень 2015р.

20.10.2015р. від прокурора м. Нововолинська надійшло клопотання про зменшення позовних вимог з посиланням на те, що відповідачем 23.07.2015р. добровільно сплачено суму боргу в розмірі 26 447,26 грн. Саме на зазначену суму зменшує позовні вимоги та в цій частині провадження у справі просить припинити.

Присутня в судовому засіданні представник відповідача повідомила суд про те, що основна заборгованість ТзОВ"Фокстрот-Луцьк" сплачена повністю по двох договорах, про що надала суду копії платіжних доручень від 23.07.2015р. №4928 на суму 26 447,26грн. та №4929 на суму 516,50 грн. Також просить зменшити на 50% суму нарахованої до стягнення пені, мотивуючи тим, що в звязку з несвоєчасним отриманням рахунків від КП"Нововолинськтеплокомуненерго" із-за зміни місцезнаходження ТзОВ "Фокстрот-Луцьк" виникла затримка в оплаті. Також просить врахувати, що борг сплачено повністю та добровільно.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та керівника відповідача суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Заявляючи до стягнення наведені у позові суми прокурор посилався на невиконання відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії від 01.04.2011р. №374 та договору про надання послуг з обслуговування внутрішньобудинкової системи теплопостачання від 01.07.2009р. №301-374.

Сплативши 23.07.2015р. суму боргу по кожному із вказаних договорів, відповідач фактично визнав її наявність на час звернення прокурора з позовом та, відповідно, порушення строків оплати, які визначені умовами договорів.

Статтею 35 ГПК України передбачено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи, що сплата боргу в сумі 26 912,11 грн. підтверджується платіжними дорученнями від 23.07.2015р. №4928 та №4929, факт сплати визнано прокурором в судовому засіданні, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню в звязку з відсутністю предмета спору.

Задовільняючи позов в частині стягнення 3% річних в сумі 448,67 грн. та інфляційних втрат в сумі 7 904,94 грн. судом враховано наступне.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовєзковим до виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Відповідно до ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, за приписами ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про теплопостачання" споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією.

Згідно п.11 договору від 01.04.2011р. №374 передбачено, що виконавець має право у разі порушення споживачем терміну внесення платежів стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Згідно розрахунку позивача (а.с.20) за несвоєчасну сплату платежів нараховано 5 522,04 грн. пені за період прострочення з 26.01.2015р. по 22.06.2015р., яку представник відповідача просить зменшити на 50%.

За приписом п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Частина 3 ст.551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Судом враховано те, що розрахунки за отримані послуги відповідачем повністю проведені, періоди прострочення платежів є незначними, крім пені за прострочку виконання грошових зобовязань, нараховано інфляційні та відсотки річних, що в загальній сумі становить 8 353,61 грн., які підлягають до стягнення з відповідача і зазначена сума покриває збитки позивача понесені через несвоєчасні розрахунки. При зменшенні суми пені суд враховує також те, що в лютому 2015р. відповідач змінив місцезнаходження та вчасно не отримав рахунки на оплату послуг. В звязку з наведеним суд вважає за можливе зменшити розмір пені та стягнути її в сумі 2 761,02 грн., що становить 50% від вартості заявленої суми.

З врахуванням наведеного суд задовольняє позов частково в сумі 11 114,63 грн., з яких 7 904,94 грн. інфляційні втрати, 448,67 грн. 3% річних та 2 761,02 грн. пеня.

Судовий збір у справі в сумі 1 218 грн. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, 525, 526, 546, 549, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України ,

господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фокстрот-Луцьк" на користь Комунального підприємства "Нововолинськтеплокомуненерго" 11 114,63 грн., з яких 7 904,94 грн. інфляційні втрати, 448,67 грн. 3% річних та 2 761,02 грн. пеня, а також витрат по судовому збору в сумі 1 218 грн.

3. В частині стягнення 26 912,11 грн. провадження у справі припинити.

4. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено

21.10.2015

Суддя В. Л. Слупко