ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

22.10.2015 Справа № 904/5978/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" на ухвалу господарського суду Дніпропетровької області від 12.10.2015р. у справі №904/5978/14

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10"

до Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА"

про визнання недійсним договору ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у даній справі (суддя Манько Г.В.) відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернуто без розгляду зустрічний позов і додані до нього документи.

Не погодившись з ухвалою суду, до апеляційної інстанції звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" (позивач) із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі, скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до господарського суду першої інстанції.

Колегія суддів, ознайомившись з матеріалами справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про її повернення з наступних підстав.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

В силу частини 3 статті 94 ГПК України до скарги, зокрема, додаються докази сплати судового збору.

При зверненні з апеляційною скаргою на ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року, позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі, у зв'язку з тяжким майновим станом підприємства.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до пункту 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України» від 21.02.2013 року №7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У пункті 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Щодо судового збору" №01-06/1175/2011 від 25.08.2011 року зазначено, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Отже, підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Відтак, у розумінні приписів зазначеної норми закону, відстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин та є правом суду, а не обов'язком.

Так, в підтвердження скрутного майнового становища Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10", представником не надано жодних доказів, а лише наведені посилання на тяжкий фінансовий стан всієї країни, що на думку скаржника, унеможливлює сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги. При цьому представником позивача не надано жодних доказів в підтвердження відповідного становища підприємства.

Відповідно частини 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки сума судового збору є незначною та враховуючи те, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" не надано належних доказів майнового стану, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір, колегія суддів вважає заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору необґрунтованим та безпідставним, а тому відмовляє у його задоволенні.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Також положення статті 129 Конституції України та статті 22 ГПК України передбачають здійснення правосуддя у господарських судах на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги наведені в статті 94 ГПК України, згідно з її другою частиною до скарги, зокрема, додаються докази надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 статті 95 ГПК України визначено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

При зверненні із апеляційною скаргою від 13.10.2015 року вих. б/н Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" не надано доказів направлення її копії на адресу до Закритого акціонерного товариства "Науково-виробниче об'єднання "ОРБІТА", що суперечить наведеним вище нормам законодавства.

Неповідомлення сторони у справі про звернення з апеляційною скаргою порушує процесуальні права цієї сторони, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені в статтях 4-2, 4-3 ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Частиною 4 статті 97 ГПК України визначено, що після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини 1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись статтями 86, 97 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" про відстрочення сплати судового збору відхилити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" на ухвалу господарського суду Дніпропетровької області від 12.10.2015р. у справі №904/5978/14 повернути без розгляду.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков