ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 922/5385/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків
про стягнення 9056,67 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 01-42юр/3207 від 30.04.2015 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. № 04-01-23/1259 від 09.10.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 4733,10 грн.-вартості електричної енергії за липень та червень 2015 року (де 3944,25 грн. - тарифна складова та 788,85 грн. - ПДВ 20%); КРЕ - 121,00 грн. - вартості за перетоки реактивної енергії за липень та серпень 2015 року (де 100,83 грн. - тарифна складова та 20,17 грн. - ПДВ 20%); 254,47 грн. 3% річних; 3751,06 грн. пені та 197,04 грн. індексу інфляції за договором про постачання електричної енергії № 03-6298 від 05 квітня 2006 року.

Представник відповідача у судовому засіданні просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи, які суд долучає до матеріалів справи та починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у письмових поясненнях на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує частково, просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення пені.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

05 квітня 2006 року між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивачем, постачальником) та Департаментом цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (відповідачем, споживачем) було укладено договір про постачання електричної енергії № 03-6298. Відповідно до пункту 9.11 договір пролангований на 2015 рік.

Відповідно до розділу 1 договору про постачання електричної енергії № 03-6298 постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід*ємними частинами.

Згідно Закону України "Про електроенергетику" від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питання регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями) (Правила), договір є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов*язків сторін. Зокрема, укладення договору означає. що між сторонами досягнуто згоди з усіх його умов.

Відповідно до пункту 7 статті 276 Господарського кодексу України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору про постачання електричної енергії від 05 квітня 2006 року, пунктом 2.1.2 якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобов*язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням розділів 6, 7 договору, відповідно до додатка 1 "Договірні величини споживання" та додатка 2 "Порядок розрахунків".

Згідно пункту 2.2.5 договору про постачання електричної енергії № 03-6298 споживач зобов*язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до пункту 5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунка, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії.

Згідно пункту 5 додатка 2 до договору про постачання електричної енергії від 25 липня 2004 року споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Матеріали справи свідать, що станом на 01 вересня 2015 року за період з липня по серпень 2015 року у Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації перед позивачем склалася заборгованість у розмірі 4733,10 грн. - вартості електричної енергії за липень та червень 2015 року (де 3944,25 грн. - тарифна складова та 788,85 грн. - ПДВ 20%); КРЕ - 121,00 грн. - вартості за перетоки реактивної енергії за липень та серпень 2015 року (де 100,83 грн. - тарифна складова та 20,17 грн. - ПДВ 20%).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4733,10 грн. - вартості електричної енергії за липень та червень 2015 року (де 3944,25 грн. - тарифна складова та 788,85 грн. - ПДВ 20%); КРЕ - 121,00 грн. - вартості за перетоки реактивної енергії за липень та серпень 2015 року (де 100,83 грн. - тарифна складова та 20,17 грн. - ПДВ 20%) задовольнити.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Згідно частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статтей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно пункту 4.2.1 договору про постачання електричної енергії № 03-6298 при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення платежу.

Як свідчать матеріали справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок пені, відповідано до якого сума пені складає 3751,06 грн.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем вказаної суми, суд встановив, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства та умовам договору.

Однак, як вбачається з наданих до суду доказів, заборгованість, на яку позивач нараховує суму пені частково виникла у зв*язку з тим, що за період з 01 липня 2015 року по 01 вересня 2015 року до ГУДКСУ у Харківській області надійшли 2 повідомлення щодо здійснення безспірного списання з рахунку Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації на користь позивача заборгованості за споживання електричної енергії, реактивної енергії, 3% річних, інфляційних витрат, пені та судового збору на загальну суму 102435,59 грн., згідно наказів господарського суду Харківської області, а саме: наказ від 29 травня 2015 року по справі № 922/2279/15 на суму 30404,84 грн. - погашено частково у зв*язку з відсутністю коштів на суму 7457,67 грн.; наказ від 07 липня 2015 року по справі № 922/3240/15 на суму 72030,75 грн. - погашено частково у зв*язку з відсутністю коштів на суму 29255,66 грн.

Відповідно до пункту 30 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 зі змінами, на цей період припиняється виконання платіжних доручень відповідачу, крім захищених видатків, визначених статтею 55 Бюджетного кодексу України (за виключенням видатків по яким проводиться безспірне списання коштів).

За приписами пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пленум Вищого господарського суду України в пункті 3.17.4 постанови від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'ясняє, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені). Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 223 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішення суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Суд, об'єктивно оцінивши даний випадок, приймає до уваги причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем та те, що Департамент цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації є бюджетною установою, яка утворюється за рахунок коштів державного бюджету та обслуговується у Головному управлінні Державної казначейської служби України у Харківській області.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зменшити розмір пені на 50 %, а саме стягнути з відповідача пеню у розмірі 1875,53 грн. В частині стягнення пені у сумі 1875,53 грн. відмовити.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не виконані умови договору про постачання електричної енергії від 05 квітня 2006 року, суд вважає за необхідне стягнути з Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації на користь позивача 254,47 грн. 3% річних та 197,04 грн. індексу інфляції.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів пункту 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесцуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 193, 216, 230, 233, 284, 285 Господарського кодексу України, 6, 509, 525, 526, 530, 549, 551, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, поточний рахунок 690 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, поточний рахунок 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ) 4733,10 грн. - вартості електричної енергії за липень та червень 2015 року (де 3944,25 грн. - тарифна складова та 788,85 грн. - ПДВ 20%) за договором про постачання електричної енергії № 03-6298 від 05 квітня 2006 року.

Стягнути з Департамента цивільного захисту Харківської обласної державної адміністрації (61038, м. Харків, вул. Салтівське шосе, 73, поточний рахунок 690 ГУ ДКСУ в Харківській області, МФО 851011, ) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, поточний рахунок 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль", м. Київ, МФО 380805, ) КРЕ - 121,00 грн. - вартості за перетоки реактивної енергії за липень та серпень 2015 року (де 100,83 грн. - тарифна складова та 20,17 грн. - ПДВ 20%); 254,47 грн. 3% річних; 1875,53 грн. пені, 197,04 грн. індексу інфляції за договором про постачання електричної енергії № 03-6298 від 05 квітня 2006 року та 1218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 1875,53 грн. відмовити.

Повне рішення складено 16.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_4