ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.09.2015 Справа № 905/1434/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д.,

при секретарі судового засідання (помічнику судді) Сиса А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Державного підприємства «Свеське лісове господарство», смт. Свеса Ямпільського району Сумської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Сервіс», м. Солідар Донецької області

про стягнення: 64 645,26 грн.

за участі уповноважених сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник за довіреністю б/н від 08.09.2014 року

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство «Свеське лісове господарство», смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Сервіс», м. Солідар Донецької області, суми основного боргу у розмірі 64 645,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів № 25П від 25.01.2013 року та № 14 від 17.01.2014 року в частині розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копії вказаних договорів, копії видаткових накладних; копії платіжних доручень; копію відомостей з ЄДР щодо позивача та відповідача.

Представник позивача у засіданні суду позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Крім того, подав пояснення до позовної заяви та копії договорів, копії рахунків, копії специфікацій-накладних та залізничних накладних, копії банківських виписок, копії претензій, копію акту звірки взаєморозрахунків на 01.07.2015 року.

Відповідач в судові засідання без пояснення причин жодного разу не з'явився, відзиву та витребуваних документів не надав.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка без пояснення причин представників належним чином повідомлених сторін не перешкоджає вирішенню спору та не може вважатися підставою для відкладання розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Свеське лісове господарство», смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, (надалі по тексту продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Експрес-Сервіс», м. Солідар Донецької області, (надалі по тексту - покупець) укладені договори купівлі - продажу № 25П від 25.01.2013 року та № 14 від 17.01.2014 року, згідно умов яких продавець зобовязався в строки, визначені договорами, передати у власність покупця продукцію, а покупець зобовязався прийняти продукцію і оплатити її вартість.

В пункті 5.4. договору № 25П від 25.01.2013 року вказано, що оплата здійснюється (100% попередня плата), шляхом безготівкового перерахування після отримання договору покупцем зазначеної в рахунках суми коштів на поточний рахунок продавця.

Пунктом 5.4. договору № 14 від 17.01.2014 року передбачено, що платіж (передплата 100% вартості) здійснюється шляхом переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця, або готівкою, дозволяється відстрочка платежу по факту отримання на протязі 3 банківських днів.

Договір № 25П від 25.01.2013 року набуває чинності з 25.01.2013 року та діє до 31.12.2013 року, або до повного виконання зобовязань сторонами.

Договір № 14 від 17.01.2014 року набуває чинності з 17.01.2014 року та діє до 31.06.2014 року, або до повного виконання зобовязань сторонами.

Враховуючи вищезазначене, договори, на які посилається позивач, вважаються судом укладеними, так як в них сторонами передбачені всі істотні умови.

Таким чином, на підставі укладених між сторонами договорів у позивача виник обовязок передати у власність продукцію, а у відповідача прийняти та оплатити її.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України (далі: ГК України) відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Господарським судом встановлено, що по видатковим накладним (залізничним накладним) № 60/1, № 60/2 від 30.01.2013 року, № 104/1, № 104/2 від 14.02.2013 року, № 94/1, № 94/2 від 18.02.2013 року, № 168/1, № 168/2 від 19.03.2013 року, № 180/1, № 180/2 від 28.03.2013 року, № 192/1, № 192/2 від 02.04.2013 року, № 193/1, № 193/2 від 04.04.2013 року, № 193/1, № 193/2 від 08.04.2013 року, № 253/1, № 253/2 від 14.04.2013 року,№ 274/1, № 274/2 від 04.05.2013 року, № 287/1, № 284/2 від 08.05.2013 року, № 313/1, 313/2 від 21.05.2013 року, № 439/1, № 439/2 від 03.07.2013 року, № 107/1, № 107/2 від 10.02.2014 року, № 142/1, № 142/2 від 23.02.2014 року, № 227/1, № 227/2 від 24.03.2014 року, позивач передав, а відповідач отримав продукцію на загальну суму 429 750,14 грн., що підтверджується також рахунками №№ 168/1, 168/2 від 19.03.2013 року, №№ 60/1, 60/2 від 30.01.2013 року, №№ 313/1, 313/2 від 21.05.2013 року, №№ 287/1, 284/2 від 08.05.2013 року, №№ 274/1, 274/2 від 04.05.2013 року, №№ 691/1, 691/2 від 05.11.2012 року, №№ 706/1, 706/2 від 08.11.2012 року, № 207 від 07.08.2013 року, № 46 від 13.02.2014 року, №№ 691/1, 691/2 від 05.11.2012 року, №№ 107/1, 107/2 від 10.02.2014 року, №№ 142/1, 142/2 від 23.02.2014 року, специфікаціями №№ 9, 350, 399/21, 405/27, 4/2, 478, 9/7, 7Б, 87, 44/7, 161, 234/5, 33/11, 178, 253 та залізничними накладними до них,

Відповідачем здійснена часткова оплата поставленої продукції в розмірі 365 104,86 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2210 від 04.02.2013 року, № 2248 від 19.02.2013 року, № 2250 від 20.02.2013 року, № 2236 від 15.02.2013 року, № 545 від 28.03.2013 року, № 2311 від 11.03.2013 року, № 2386 від 29.03.2013 року, № 2416 від 11.04.2013 року, № 2411 від 09.04.2013 року, № 2430 від 18.04.2013 року, № 2526 від 21.05.2013 року, № 2502 віл 14.05.2013 року, № 2579 від 29.05.2013 року, № 2664 від 27.06.2013 року, № 2609 від 10.06.2013 року, № 2700 від 16.07.2013 року, № 2684 від 11.07.2013 року, № 2707 від 24.07.2013 року, № 2662 від 03.07.2013 року, № 2688 від 12.07.2013 року, № 2750 від 01.07.2013 року, № 2845 від 19.08.2013 року, № 2854 від 20.08.2013 року, № 1154 від 21.08.2013 року, № 2871 від 29.08.2013 року, № 2892 від 02.09.2013 року, № 2984 від 02.10.2013 року, № 3024 від 17.10.2013 року, № 3190 від 29.11.2013 року, № 3237 від 20.12.2013 року, № 3306 від 20.01.2014 року, № 3348 від 10.02.2014 року, № 3388 від 24.02.2014 року, № 3427 від 03.03.2014 року, № 34 40 від 07.03.2014 року. Отже основний борг становить 64 645,28 грн.

26 квітня 2014 року позивач направив відповідачеві претензію № 586 на суму 74 735,89 грн. з проханням погасити борг.

Після отримання даної претензії відповідач частково погасив заборгованість у сумі 10 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 154 від 07.10.2014 року.

Позивачем повторно направлені відповідачу претензії № 1569 від 26.11.2014 року та № 983 від 22.07.2015 року на суму 64 735,89 грн. з проханням погасити заборгованість. Однак, відповіді відповідач не надав і заборгованість не погасив.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст.ст. 55, 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. У відповідності з ст. 599 ЦК України та ст.ст. 202, 203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приймаючи до уваги, що позивачем доведені факти передачі товару відповідачу та його несплати у встановлені договором терміни, господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення суми заборгованості в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 712 ЦК України, ст.ст. 67, 193 ГК України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 67, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Свеське лісове господарство», смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Сервіс», м. Солідар Донецької області, про стягнення 64 645,26 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Сервіс», м. Солідар Донецької області, (84546, м. Соледар, Донецька область, вул. Ломоносова, 8, , Св-во. пл. ПДВ 05948101, ІПН 20, р/р № 4963, в Банк Дон РУ «ПриватБанк», МФО 335496) на користь Державного підприємства «Свеське лісове господарство», смт. Свеса Ямпільського району Сумської області, (41226, Сумська область, Ямпільський район, смт. Свеса, вул. Дачна, 24, , р/р № 9635 в ПАТ КБ «ПриваБанк», МФО 337546) суму основного боргу у розмірі 64 645,26 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 23.09.2015 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.09.2015 року.

Суддя Л.Д. Подколзіна