ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 жовтня 2015 року Справа № 915/1438/13

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi ОСОБА_1,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: не зявився,

представників відповідача: ОСОБА_2 дов. від 16.10.2015,

представника ДВС: ОСОБА_3 дов. №05/31 від 24.04.2014,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю Сузіря Колоса про визнання протиправною та скасування постанови Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 11.08.2015 про відкриття виконавчого провадження №48398741 у справі №915/1438/13

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хліб Інвестбуд»

(юр.адреса: 04050, м.Київ, вул.Мельникова, 12

поштова адреса: 03150, м.Київ, вул.Боженка, 13, корп.3-Б, оф.204)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сузіря Колоса»

(юр.адреса: 54028, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 91,

поштова адреса: 54029, АДРЕСА_1),

про: стягнення заборгованості у сумі 2795805,18 грн. та 3% річних в сумі 195093,59 грн.,

особа, дії (бездіяльніть) якої оскаржуються: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, 27/1), -

в с т а н о в и в:

Боржник звернувся до суду зі скаргою б/н від 27.08.2015, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №48398741, винесену 11.08.2015 Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції з виконання наказу господарського суду від 15.11.2013 по справі №915/1438/13 за позовом ТОВ «Хліб Інвестбуд» до ТОВ «Сузіря Колоса» про стягнення боргу.

Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що оскаржувана постанова винесена з порушенням приписів ст.ст.22, ч.3 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21.04.1999 (із змінами та доповненнями) (надалі Закон №606-ХІV), оскільки річний строк предявлення наказу суду до виконання заявником (стягувачем) було пропущено і в судовому порядку не поновлено, тому у державного виконавця не було підстав для відкриття виконавчого провадження.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції проти скарги заперечує (а.с.195, 196) та просить відмовити в її задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.22 та ч.1,2 ст.23 Закону №606-ХІV після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. Згідно відміток на наказі від 15.11.2013 вперше його було повернуто стягувачеві постановою від 13.05.2014 на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-ХІV. Вдруге, 01.04.2015 державним виконавцем відмовлено у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1.ст.26 Закону №606-ХІV, тобто строк предявлення наказу перервався. Отже станом на 07.08.2015 стягувачем не було пропущено строк предявлення виконавчого документа до виконання.

Від ТОВ «Хліб Інвестбуд» до суду надійшли письмові заперечення на скаргу (а.с.173, 174), в яких стягувач просить суд розгляд скарги здійснити без участі ліквідатора ТОВ «Хліб Інвестбуд» та заперечує проти скарги, з посиланням на те, що у відповідності до ст.ст.22, 23 Закону №606-ХІV ТОВ «Хліб Інвестбуд» мало право подавати заяву до відділу державної виконавчої служби України про відкриття виконавчого провадження в межах одного року. Проте, з обєктивних причин стягувач в межах одного року не в змозі був подати виконавчий документ для виконання, з огляду на вилучення всіх бухгалтерських, первинних документів, оригіналів договорів тощо, повязаніих з господарською діяльністю підприємства у межах кримінальної справи.

Під час розгляду скарги, представники сторін підтримали свої доводи та запереченнях.

У судовому засіданні 15.10.2015 судом було оглянуті надані ДВС, на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2015, матеріали виконавчого провадження №48398741.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

28.10.2013 господарським судом Миколаївської області було прийнято рішення за позовом ТОВ «Хліб Інвестбуд» до ТОВ «Сузіря Колоса», яким позовні вимоги позивача були задоволенні повністю та стягнуто з ТОВ «Сузіря Колоса» 2795805,18 грн. основного боргу, 195093,59 грн. - 3% річних та 59817,97 грн. судового збору.

15.11.2013 стягувачу було видано відповідний наказ, який дійсний для предявлення державному виконавцю протягом одного року (а.с.122).

Як вбачається з відміток на зворотньому боці наказу суду від 15.11.2013 (а.с.200) та з наданої скаржником Інформації про виконавче провадження, наказ господарського суду від 15.11.2013 предявлявся до виконання двічі: 02.12.2013 та 30.03.2015.

Так, при поданні виконавчого документу вперше, Ленінським відділом державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження, вчинено ряд виконавчих дій та винесено постанову від 13.05.2014 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону №606-ХІV (а.с.146-148).

Вдруге наказ суду було подано 30.03.2015 до Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, який постановою від 01.04.2015 відмовив у прийнятті виконавчого документу та відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.26 Закону №606-ХІV, оскільки виконавчий документ подано не за підвідомчістю виконання рішення (а.с.209).

Зазначена постанова державного виконавця не оскаржувалась та є чинною.

07.08.2015 наказ суду було предявлено стягувачем до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, після чого державним виконавцем було винесено постанову від 11.08.2015 про відкриття виконавчого провадження ВП №48398741.

Боржник вважає, що зазначена постанова винесена незаконно, оскільки подання виконавчого документа до ДВС, наслідком якого є відмова у його прийнятті через подання не за підвідомчістю, не може вважатись предявленням наказу до виконання у розумінні ч.1 ст.23 Закону №606-ХІV, тому 30.03.2015 переривання строку давності предявлення наказу не відбулося, і на момент звернення стягувача до ДВС 07.08.2015 ним було пропущено річний строк для предявлення наказу для виконання.

Вказані обставини стали підставою звернення до суду зі скаргою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника та Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, суд дійшов висновку, що скарга ТОВ «Сузіря Колоса» задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно ст.19 Закону №606-ХІV, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ст.25 Закону №606-ХІV, державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно до ч.1, 2 ст.23 Закону №606-ХІV строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, предявлення виконавчого документа до виконання. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно п.1.2 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 (надалі Порядок №2274/5) даний Порядок установлює основні правила роботи з документами в органах державної виконавчої служби, в тому числі порядок загального документування у районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділах державної виконавчої служби, діловодство з виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) у всіх органах державної виконавчої служби, оформлення документів, технічного забезпечення їх підготовки, контролю за виконанням документів, а також здійснення діловодних процесів організації документообігу, формування справ і зберігання документів та поширюється на всю службову документацію.

Відповідно до п.п.2.1, 2.4. 2.6, 2.8 Порядку №2274/5, документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу. Реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу з подальшим записом

необхідних відомостей про документ у відповідному журналі реєстрації. Виконавчі документи та документи, що їх доповнюють, підлягають реєстрації в Журналі реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження (додаток 3) під одним реєстраційним номером. Дата надходження документів зазначається у цих журналах через усю сторінку поперек граф журналу. Порядковий номер за журналом проводиться, починаючи з першого номера, за порядком у межах календарного року. Зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції. Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Згідно п.3.6 Порядку №2274/5, передавання документів про відкриття виконавчого провадження державному виконавцеві здійснюється діловодом під підпис у Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві. Дата одержання документів переноситься державним виконавцем із Журналу обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві, на обкладинку виконавчого провадження у графу «Передано до виконання». Державний виконавець після одержання документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті.

Згідно п.3.11 Порядку №2274/5, у виконавчих документах, за якими відмовлено у відкриті виконавчого провадження, робиться відмітка із зазначенням дати винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження та норми закону (пункт, частина, стаття закону), на підставі якої прийнято рішення про відмову.

Проаналізувавши вказані правові норми, суд дійшов висновку, що виконавчі документи, які були передані державному виконавцю з дотриманням встановленої Порядком №2274/5 процедури реєстрації виконавчого документа та передання його для виконання державному виконавцеві, слід вважати такими, що предявлялись до виконання. Тим більше, що вчинення державним виконавцем будь-яких дій щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті можливо лише після одержання державним виконавцем виконавчих документів.

Відповідно, друга відмітка, яка містилась на зворотному боці наказу від 15.11.2013, здійснена державним виконавцем 01.04.2015, свідчить про переривання річного строку давності для подання наказу до виконання. Тому, при його предявленні 07.08.2015 стягувачем не було пропущено річного строку звернення до ДВС.

За вказаних обставин, при винесенні оспорюваної постанови від 11.08.2015 державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

За вказаних обставин, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сузіря Колоса» б/н від 27.08.2015, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва