ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.09.2015р. Справа №908/3926/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія Харківтранс", м. Харків

до Приватного акціонерного товариства "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ", м.Маріуполь

про стягнення суми заборгованості в розмірі 325693,91грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. від 07.11.2014 року,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія Харківтранс" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ" про стягнення суми заборгованості в розмірі 325693,91грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 525, 526, 530, 625, 693 Цивільного кодексу України, статей 193 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором від 07 лютого 2013 року №18АЭСсн. Зазначив, що відповідачем не в повному обсязі сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору. Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковими накладними. Сума боргу з урахуванням часткової сплати становить 178245 грн. (а.с.3).

Відповідно до приписів статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 3% річних в розмірі 8306,71грн. та сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції у розмірі 302012грн. (а.с.4).

Загальна сума заборгованості становить 325693,91грн.

21 липня 2015 року представником позивача через канцелярію суду надане клопотання про збільшення позовних вимог, в якому просив суд збільшити розмір позовних вимог, оскільки позивачем при поданні позову було не вірно розраховано заявлену суму. З огляду на що, просив стягнути з відповідача 325693,91грн., з яких: 178245грн. сума боргу, 10568,55грн. 3% річних та 136880,35грн. інфляційні нарахування (а.с.52, 54).

Клопотання про збільшення розміру позовних вимог прийняте судом до розгляду.

Ухвалою господарського суду від 04 серпня 2013 року на підставі ст.69 ГПК України за клопотанням відповідача строк розгляду справи було продовжено на 15 днів.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у клопотанні про збільшення розміру позовних вимог, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія Харківтранс" (Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ" (Продавець) укладений договір №18АЕСсн (надалі по тексту договір), за умовами якого, Постачальник зобовязується поставити, а Покупець прийняти та сплатити Товар (далі товар) в асортименті, кількості відповідно до специфікації №1 (Додатку №1), яка є невід'ємною частиною договору (пункт 1.1 договору).

Умовами договору сторони визначили предмет договору, суму договору, порядок здійснення оплати, поставку товару, відповідальність сторін та строк дії договору.

Згідно із пунктом 3.1 договору сума цього договору становить 42960 (сорок дві тисячі дев'ятсот шістдесят) гривень, у тому числі податок на додану вартість 20% - 7160 (сім тисяч сто шістдесят) гривень.

Строк поставки товару Поставка партії товару здійснюється на протязі 5 днів з моменту надходження заявки Покупця. Обєм кожної поставленої партії товару визначається в заявці покупця, фактом отримання заявки від покупця є виставлений рахунок постачальника (пункт 5.1 договору).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що заявки на товар приймались в телефонному режимі.

Відповідно до п.4.1.Договору поставка товару здійснюється на умовах СРТ - склад Покупця м. Маріуполь автотранспортом згідно «Інкотермс 2000».

Так, в матеріалах справи містяться товарно-транспортні накладні, як доказ поставки товару автотранспортом (а.с.22, 26, 30, 34, 38).

Відповідно до пункту 4.2.Договору Постачальник зобов'язаний надати Покупцю до початку прийому Товару (партії товару), але не пізніше 36-ти годин з моменту відвантаження оригінали наступних документів: товаротранспортну накладну або декларацію зі служби доставки, сертифікат або паспорт якості виробника на партію товару, оригінал рахунку-фактури, видаткову накладну, податкову накладу.

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що товар відповідно до даного договору поставлявся згідно до специфікації №1 до Договору та частково на підставі заявок Покупця.

У наявній в матеріалах справи Специфікації міститься інформація про найменування предмету закупівлі, загальну кількість, ціну та загальну вартість товару, яка підписана сторонами без заперечень та скріплена печатками підприємств (а.с.18).

Так, відповідно до Специфікації, загальна вартість товару «гайка корончата» становить 42960грн.(а.с.18).

Позивачем виставлені рахунки на оплату товару №94 від 06 лютого 2013 року на суму 43862,00 грн., №264 від 02 квітня 2013 року на суму 43869,00 грн., №445 від 05 червня 2013 року на суму 44262,00 грн., №722 від 05 вересня 2013 року на суму 44166,00 грн., №853 від 14 жовтня 2013 року на суму 44166,00 грн. (загальну суму 220325 грн.), які містяться в матеріалах справи (а.с.19, 23, 27, 31, 35).

На виконання умов договору позивачем поставлений товар, що підтверджується видатковим накладними №75 від 11 лютого 2013 року на суму 43862,00грн., №202 від 03 квітня 2013 року на суму 43869,00 грн., №44262,00 від 05 червня 2013 року на суму 44262,00грн., №592 від 05 вересня 2013 року на суму 44166,00 грн., №704 від 17 жовтня 2013 року на суму 44166,00 грн., загальна сума складає 220325 грн. (а.с.20, 24, 28, 32, 36).

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, видаткові накладні є первинними обліковими документами в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткових накладних підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Факт отримання відповідачем товару підтверджується підписами особи, відповідальної за отримання товарно-матеріальних цінностей, а саме, ОСОБА_2, яка діяла на підставі довіреностей №520 від 07 лютого 2013 року, №1197 від 02 квітня 2013 року, №2067 від 05 червня 2013 року, №3077 від 05 вересня 2013 року, №3539 від 14 жовтня 2013 рок (а.с.21, 25, 29, 33, 37).

Пунктом 7.1 договору встановлено, що оплата за зобовязанням проводиться у національній валюті України протягом 15 календарних днів з моменту поставки Товару.

Позивачем до матеріалів справи були надані докази, що підтверджують часткову оплату відповідачем за отриманий товар згідно договору, а саме, реєстр платіжних доручень на суму 42080 грн. (а.с.87).

Як вбачається з матеріалів справи, до подання позову до суду відповідачем була частково сплачена сума заборгованості у розмірі 42080 грн., що підтверджується реєстром з 01.01.2012 по 20.07.2015, а саме було сплачено: платіжним дорученням №3775 від 06.03.2013року - 20000грн., №15893 від 16.10.213року - 18080грн., №18052 від 29.11.2013року - 4000грн. (а.с.87).

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем товару та не сплати відповідно до видаткових накладних у встановлені договором терміни. Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 178245грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача (з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог) про стягнення з відповідача 10568,55грн. 3% річних та 136880,35грн. інфляційних нарахувань необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних у розмірі 10568,55грн. суд визнає його невірним, оскільки позивачем допущені арифметичні помилки. З огляду на що, 3% річних підлягають задоволенню частково у сумі 10333,09грн., нарахованих за: видатковою накладною №75 від 11 лютого 2013 року за період з 26 лютого 2013 року по 20 липня 2015 року у сумі 112,49грн.; видатковою накладною №202 від 03 квітня 2013року за період з 18 квітня 2013 року по 20 липня 2015року у сумі 2747,52грн.; видатковою накладною №360 від 05 червня 2013року за період з 20 червня 2013 року по 20 липня 2015 року у сумі 2768,50грн.; видатковою накладною №592 від 05 вересня 2013 року за період з 20 вересня 2013 року по 20 липня 2015року у сумі 2428,52грн.; видатковою накладною №704 від 17 жовтня 2013року за період з 01 листопада 2013 року по 20 липня 2015року у сумі 2276,06грн.

Згідно із рекомендаціями Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат за: видатковою накладною №75 від 11 лютого 2013 року за період з березня 2013 року по червень 2015 року у сумі 1361,38грн.; видатковою накладною №202 від 03 квітня 2013року за період з травня 2013 року по червень 2015року у сумі 33514,24грн.; видатковою накладною №360 від 05 червня 2013року за період з липня 2013 року по червень 2015 року у сумі 33736,48грн.; видатковою накладною №592 від 05 вересня 2013 року за період з жовтня 2013 року по червень 2015року у сумі 34290,41грн.; видатковою накладною №704 від 17 жовтня 2013року за період з листопада 2013 року по червень 2015року у сумі 33977,84грн., суд визнає його вірним, вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат в розмірі 136880,35грн. підлягають задоволенню за його розрахунком.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати товару не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія Харківтранс" до Приватного акціонерного товариства "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ" про стягнення 325693,91грн., з яких: 178245грн. сума боргу, 10568,55грн. три проценти річних та 136880,36грн. інфляційних витрат - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "АЗОВЕЛЕКТРОСТАЛЬ" (87535, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, 1, р/р №47 в АТ «Сбербанк Росії» МФО 320627, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія Харківтранс" (61023, АДРЕСА_1, р/р №1821 в ПАТ «Банк ГРАНТ» від.19, МФО 351607, ) 178245 (сто сімдесят вісім тисяч двісті сорок пять) грн. суму боргу, 10333 (десять тисяч триста тридцять три) грн.,09 коп. три проценти річних та 136880 (сто тридцять шість тисяч вісімсот вісімдесят) грн., 35коп. інфляційних витрат, витрати по сплаті судового збору у розмірі 6509 (шість тисяч пятсот девять) грн., 16 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 21 вересня 2015 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 28 вересня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява