КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа№ 910/12458/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Новікова М.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Дейнеко О.В., дов. № 26-2015 від 22.11.2014р.

від відповідача: Кільбурт Д.М., дов. № 26 від 04.09.2015р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"ПЕРША"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 29.07.2015 р.

у справі № 910/12458/15 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"ПЕРША"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова

компанія "Злагода"

про стягнення 56 187,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Злагода" про стягнення 56 187,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору доручення №3.1835.05.13 А від 20.05.2013 р., позивач зазнав реальних збитків у розмірі 46 687,39 грн., у зв'язку з чим відшкодування таких збитків має покладатися на відповідача. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 9 500,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" у справі № 910/12458/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Новіков М.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. у справі № 910/12458/15 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 05.10.2015р.

02.10.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 без змін.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

20.05.2013 р між ПАТ "СК "Перша" (страховик) та ПАТ "СК "Злагода" (агент) було укладено договір доручення про надання агентських послуг зі страхування №3.1835.05.13 А (надалі - "Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору страховик доручає, а агент бере на себе обов'язки з надання фізичним та юридичним особам страхових послуг шляхом укладання договорів міжнародного страхування "Зелена картка" від імені та за дорученням страховика.

Згідно з п. 1.2 Договору страховик уповноважує агента укладати від імені та за дорученням страховика договори міжнародного страхування "Зелена картка" і видавати страхові поліси.

За змістом п. 3.1 Договору агент одержує бланки договорів страхування, зразки форм звітів та інші документи, зокрема, бланки суворої звітності за довіреністю у відповідального працівника страховика за актом із зазначенням найменувань отриманих документів, їх кількості, номерів документів. Документами, зокрема, бланки договорів страхування, видаються агенту за умови відсутності заборгованості перед страховиком.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання умов Договору ним було передано відповідачу бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування "Зелена картка" №UA144/9538188.

13.02.2014 р. на території Російської Федерації сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Toyota, реєстраційний номер Н8694В102, та автомобіля Volvo, реєстраційний номер 34VR3986.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Volvo, реєстраційний номер 34VR3986, була застрахована згідно полісу №UA144/9538188, і на підставі вказаного полісу позивачем було відшкодовано потерпілій особі шкоду у розмірі 2 885,50 Євро, що підтверджується платіжним дорученням №03148 від 23.06.2014 р.

Листом №8/4-13/9768/14/144/RUS від 08.05.2014 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України повідомило позивача про те, що згідно наданої позивачем копії полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування "Зелена картка" №UA144/9538188, застрахованим транспортним засобом значиться автомобіль BMW, реєстраційний номер АН3088НА, що може свідчити про фальсифікацію страхового документу.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, за загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача, які виявилися у фальсифікації полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування "Зелена картка" №UA144/9538188, ним були сплачені грошові кошти на користь потерпілого внаслідок неправомірних дій особи, яка не була застрахована за таким договором (полісом).

Відповідно до п. 6.5 Договору якщо на одержаному агентом за актом від страховика бланку договору страхування скоєно агентом підробку договору страхування, за яким стався страховий випадок, агент повністю відшкодовує страховику суму страхового відшкодування/страхової виплати та усі інші витрати, пов'язані з таким страховим випадком (а саме документально підтверджені витрати, пов'язані з санкціями з боку МТСБУ, відшкодування шкоди, завданої іншим страховикам (якщо втрачені бланки належали їм), можливими судовими процесами, відрядженнями, експертизами тощо).

Таким чином, вказаним пунктом Договору сторони передбачили обов'язок відповідача відшкодувати завдані збитки та інші витрати, у випадку скоєння ним підробки договору страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд відзначає, що для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) розміру збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода -наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту здійснення підробки полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування "Зелена картка" №UA144/9538188, так і неправомірних дій та вини відповідача у вчиненні такого правопорушення.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що лист Моторного (транспортного) страхового бюро України №8/4-13/9768/14/144/RUS від 08.05.2014 р. не приймається в якості доказу обставин фальсифікації відповідачем вказаного полісу, оскільки такий лист містить лише припущення уповноваженої особи МТСБУ про можливу фальсифікації страхового документу, а не доводить факт здійснення таких дій відповідачем.

Відповідно до п. 3.1 Договору агент одержує бланки договорів страхування, зразки форм звітів та інші документи, зокрема, бланки суворої звітності за довіреністю у відповідального працівника страховика за актом із зазначенням найменувань отриманих документів, їх кількості, номерів документів. Документами, зокрема, бланки договорів страхування, видаються агенту за умови відсутності заборгованості перед страховиком.

В матеріалах справи відсутні належні докази передання позивачем відповідачу спірного бланку полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування "Зелена картка" №UA144/9538188, а саме акти приймання-передачі.

При цьому, наявний в матеріалах справи реєстр укладених договорів страхування №29/28 не може бути прийняти судом як належний доказ, оскільки містить лише відбиток печатки позивача у справі, та підписи невстановлених осіб без визначення прізвищ та посад таких осіб.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення збитків в розмірі 46 687,39 грн., оскільки позивачем не доведено наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідача (зокрема, протиправної поведінки, вини та причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками), отже підстави для задоволення позову в частині стягнення штрафних санкцій у розмірі 9 500,00 грн. теж відсутні.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційні скарги скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва 29.07.2015р. у справі № 910/12458/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/12458/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді М.М. Новіков

Л.П. Зубець