ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.15р. Справа № 904/7791/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Олександрівка, Покровський район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Комунального закладу "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради", смт. Покровське, Дніпропетровська область

відповідача-2: Обласного комунального підприємства "Фармація", м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним договору заміни сторони у зобов`язанні

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, адвокат, договір б/н від 21.07.15р.

Від відповідача-1: не з'явився.

Від відповідача-2: ОСОБА_3, довіреність № 01/Д-05 від 12.01.15р.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Комунального закладу "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" та до відповідача-2: Обласного комунального підприємства "Фармація" в якому просить суд:

- визнати укладений 1 серпня 2013 р. між Комунальним закладом "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" та Обласним комунальним підприємством "Фармація" Договір заміни сторони у зобовязанні за договором оренди № 1 нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області від 06.06.2012 р. недійсним з дати його укладення з 01.08.2013 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 р. по справі № 904/7791/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.09.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015 р. розгляд справи відкладено на 01.10.2015 р.

В судовому засіданні 01.10.2015 р. оголошено перерву до 15.10.2015 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача-1 у судовому засіданні 01.10.2015 р. заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача-2 у судових засіданнях заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На виконання п. 29 рішення № 455-19/VI Комунальний заклад "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" передав приміщення площею 18 кв.м., а Обласне комунальне підприємство "Фармація" прийняло вказане приміщення, про що 01.08.2013 року складений акт приймання-передачі.

06.06.2012 р. між Комунальним закладом "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладений Договір оренди № 1 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області (далі Договір оренди № 1), за яким ФОП ОСОБА_4 був орендарем ви вищезазначеного приміщення площею 18 кв.м.

На момент складання та підписання 01.08.2013 року акту прийому-передачі нерухомого майна, за вищезазначеною адресою, Договір оренди № 1 продовжував свою дію.

З метою передачі прав орендодавця по Договору оренди № 1 між Обласним комунальним підприємством "Фармація" та Комунальним закладом "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" укладений договір заміни сторони у зобов'язанні від 01.08.2013 року.

Нормами ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України визначений порядок заміни кредитора у зобов'язанні, який був дотриманий сторонами при укладенні договору заміни сторони у зобов'язанні від 01.08.2013 року.

01.08.2013 року між ФОП ОСОБА_5 та Обласним комунальним підприємством "Фармація" укладена Додаткова угода № 1 від 01.08.2013 року до договору оренди № 1, якою до позивача доведений факт заміни орендодавця за договором оренди № 1.

Після визнання додаткової угоди № 1 від 01.08.2013 року недійсною, факт реєстрації права комунальної власності за Дніпропетровською обласною радою позивачу став відомий з постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.02.15 № 904/5905/14. В подальшому Комунальний заклад "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" адресу позивача направляв додатковий лист від 10.06.2015 № 538 з повідомленням про факт заміни орендодавця за договором оренди № 1.

Згідно Свідоцтва про право власності від 15.11.2012 року та Витягу про державну реєстрацію прав від 15.11.2012 року Комунальний заклад "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" був власником нерухомого майна за адресою: смт Покровське, вул. Карла Маркса, 121, що давало закладу право самостійно розпоряджатися своїм майном, а тим більше самостійно укладати правочини, які пов'язані з цим майном та правами щодо нього.

За змістом договору заміни сторони у зобов'язанні від 01.08.2013 року, право господарського відання на спірне майно не було предметом цього договору, а тому є помилковим висновок позивача про те, що відсутність реєстрації права господарського відання на спірний об'єкт за Обласним комунальним підприємством "Фармація" є підставою для визнання недійсним цього договору.

Твердження позивача про те, що дійсність договору заміни сторони у зобов'язанні від 01.08.2013 року залежить від наявності зареєстрованого права господарського відання на спірне майно, суперечить вимогам цивільного законодавства, яке регулює такий вид правочинів та самому змісту договору заміни сторони у зобов'язанні від 01.08.2013 року.

Так, згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Під правом господарського відання, згідно ст. 136 Господарського кодексу України (далі - ГК України), розуміють речове право суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України, що кореспондуються з положеннями ст. 207 ГК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Дослідивши спірний Договір, копія якого долучена до матеріалів справи, заслухавши у судових засіданнях представників сторін, судом встановлено, що зміст оспорюваного договору не суперечить Цивільному кодексу України (зокрема ст. 203), іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до Свідоцтва про право власності від 24.12.2014 року та Витягу про державну реєстрацію прав від 24.12.2014 року Територіальна громада, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області в особі Дніпропетровської обласної ради є власником нерухомого майна за адресою: смт Покровське, вул. Карла Маркса, 121.

Таким чином, Комунальний заклад "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради" втратив право власності на вищевказане майно і на має права розпоряджатися цим майном, зокрема передавати його в оренду, відчужувати будь-яким способом, тощо.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене та виходячи з наявних в справі доказів, суд не вбачає ознак недійсності спірного Договору.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає позовні вимоги позивача не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 47, 33, 34,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 19 жовтня 2015 р.