РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/21108/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Студія Друку" до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім АСС-Медіа" про стягнення 25 910, 00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Огулькова А. М. (довіреність № б/н від 10.08.2015);

від відповідача - Сидоренко Н. І. (довіреність № б/н від 01.09.2015);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт Студія Друку" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім АСС-Медіа" (далі по тексту - відповідач) про стягнення 25910,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору підряду від 01.03.2011 № 010311 про виготовлення поліграфічної продукції товариство з обмеженою відповідальністю "Арт Студія Друку" виконало передбачені договором роботи, проте відповідач, у порушення умов договору, зобов'язання з оплати виконаних робіт в повному обсязі не виконав, у зв'язку із чим виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2015.

Ухвалою суду від 09.09.2015 відкладено розгляд справи на 09.10.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 09.10.2015 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 09.10.2015 з'явився, визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив відстрочити виконання рішення на два місяця.

В судовому засіданні 09.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

01.03.2011 між товариством з обмеженою відповідальністю "Арт Студія Друку" (позивач, підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім АСС-Медіа" (відповідач, замовник) укладено договір підряду № 010311 про виготовлення поліграфічної продукції відповідно до умов якого підрядник зобов'язується протягом строку дії даного договору за завданням замовника вчасно виготовляти якісну поліграфічну продукцію, згідно наданих замовником оригіналів-макетів продукції та передавати її замовнику, а замовник зобов'язується своєчасно оплачувати роботу підрядника та виготовлену ним продукцію. Надані замовником оригінал-макети продукції повинні відповідати вимогам, визначеним у додатку № 2 до цього договору (п. 1.1 договору).

За умовами п. 2.1 договору загальна ціна роботи з виготовлення продукції визначається підрядником і вказується в рахунках-фактурах і замовленнях на виготовлення продукції. Ціна продукції встановлюється в гривнях. Крім ціни замовник також сплачує підряднику податок на додану вартість, який нараховується на договірну ціну продукції.

Оплата за роботи по виготовленню продукції проводиться у два етапи:

- перший етап: 30% від загальної ціни продукції з ПДВ на цю суму замовник зобов'язаний оплатити протягом трьох банківських днів з дати виставленого рахунку-фактури, шляхом перерахування даної суми на поточний рахунок підрядника;

- другий етап: 70% що залишились від загальної суми продукції та ПДВ на цю суму замовник зобов'язаний оплатити протягом 30 днів після проведення сторонами передачі виготовленої продукції, шляхом перерахування даної суми на поточний рахунок підрядника. День проведення передачі замовнику виготовленої продукції вказується підрядником у видатковій накладній (п. 2.2 договору).

Договір набирає чинності після його підписання сторонами і діє до 31.12.2011 при умові повного виконання сторонами своїх зобов'язань у порядку і на умовах передбачених договором (п. 7.1 договору).

Строк дії договору автоматично пролонгується не невизначений строк у тому разі, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої співпраці, але не пізніше ніж за один місяць до строку закінчення дії даного договору (п. 7.2 договору).

На виконання умов договору позивач виставив рахунок-фактуру від 21.01.2014 № СД-0000062 на суму 83917,00 грн.

Позивач виконав узгоджені сторонами роботи на загальну суму 83910,00 грн, які прийняті відповідачем без зауважень, що підтверджується підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств видатковими накладними від 30.01.2014 № СД-0000054, від 31.01.2014 № СД-0000126 та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей від 27.01.2014 № 3.

Натомість відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату виконаних робіт в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 58000,00 грн. відповідно до платіжних доручень: від 09.07.2015 № 42, від 28.05.2015 №39, від 26.03.2015 № 28, від 26.02.2015 № 23, від 29.01.2015 № 18, від 26.12.2014 № 13, від 28.11.2014 № 6 та випискою з банківського рахунку від 29.08.2014.

Внаслідок чого за відповідачем на момент звернення позивача до суду з даним позовом утворилась заборгованість в сумі 25910,00 грн.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 2.2 договору оплата за роботи з виготовлення продукції проводиться у два етапи: перший етап: 30% від загальної ціни продукції з ПДВ на цю суму замовник зобов'язаний оплатити протягом трьох банківських днів з дати виставленого рахунку-фактури, шляхом перерахування даної суми на поточний рахунок підрядника; другий етап: 70% що залишились від загальної суми продукції та ПДВ на цю суму замовник зобов'язаний оплатити протягом 30 днів після проведення сторонами передачі виготовленої продукції, шляхом перерахування даної суми на поточний рахунок підрядника. День проведення передачі замовнику виготовленої продукції вказується підрядником у видатковій накладній.

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Представник позивача в судовому засіданні 07.10.2015 подав суду заяву про визнання позовних вимог в розмірі 25910,00 грн.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованих господарському суду письмовій заяви, що долучаються до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт виконання узгоджених робіт позивачем та порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт підтверджений матеріалами справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 25910,00 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Разом з тим, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення суду на два місяці.

Позивач не заперечив проти відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до пункту 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 83 ГПК України, якою зокрема передбачено право господарського суду при прийнятті рішення відстрочити виконання рішення, господарський суд міста Києва зважаючи на те, що відповідач добровільно бажає погасити борг, а позивач не заперечує проти задоволення відстрочення виконання рішення суду, суд дійшов висновку про доцільність відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2015 у справі № 910/21108/15 на два місяці.

Щодо вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 2370,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в ст. 2 Закону України "Про адвокатуру", де зазначено, що адвокатом може бути особа, яка має вищу юридичну освіту, підтверджену дипломом України або відповідно до міжнародних договорів України дипломом іншої країни, стаж роботи у галузі права не менше двох років, володіє державною мовою, склала кваліфікаційні іспити, одержала в Україні свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняла Присягу адвоката України.

Таким чином, судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об'єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

На підтвердження надання адвокатських послуг, позивачем до матеріалів справи долучено договір про надання адвокатом правової допомоги від 10.08.2015 № 10/08-3 укладений між ТОВ «Арт студія друку» та адвокатом Огулькова А. М.

Відповідно до п.1.1 договору про надання адвокатом правової допомоги від 10.08.2015 № 10/08-3 ТОВ «Арт студія друку» доручає, а адвокат бере на себе зобов'язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.

На підтвердження оплати послуг адвоката позивачем до матеріалів справи долучено видатковий касовий ордер від 11.08.2015.

Крім того, з протоколів судових засідань вбачається, що адвокат Огулькова А. М., яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4657, виданому на підставі рішення Київської міської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 27.09.2011 № 1534-16, представляла інтереси позивача у даній справі.

За таких підстав, враховуючи співрозмірність винагороди за адвокатські послуги обсягам наданих послуг, доведеність факту надання адвокатом адвокатських послуг позивачу, суд вважає за можливе задовольнити вимоги про стягнення витрат на послуги адвоката в розмірі 2370,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 78, 82-85, 121 ГПК України Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім АСС-Медіа" (01135, м. Київ, вулиця Павлівська, 29, код 35895766) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Арт Студія Друку" (01033, м. Київ, вулиця Короленківська, 4; код 37250375) заборгованості у розмірі 25910,00 грн (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот десять грн 00 коп.), інфляційних у розмірі та 1827,00 грн (одну тисячу вісімсот двадцять сім) судового збору, 2370,00 (дві тисячі триста сімдесят грн 00 коп.) витрат на оплату послуг адвоката.

4. Відстрочити виконання рішення суду з дня набрання його законної сили на два місяці.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 13.10.2015.

Суддя Я.А. Карабань