РІШЕННЯ

06.10.2015Справа №910/20675/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/20675/15

за позовом державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сантана Ойл», м. Київ,

про стягнення 413 020,35 грн.,

за участю представників:

позивача - Станова Ю.В. (довіреність від 12.01.2015 № УХП-15/2);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Сантана Ойл» (далі - Товариство) 413 020,35 грн. неустойки за такими договорами поставки: від 20.08.2014 № ЦХП-07-02814-01; від 30.10.2014 № ЦХП-07-02514-01; від 18.11.2014 № ЦХП-05-02914-01 (далі - Договори).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.08.2015 порушено провадження у справі №910/20675/15 та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.09.2015.

22.09.2015 позивач подав суду письмові пояснення та документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 розгляд справи було відкладено на 06.10.2015, у зв'язку з неявкою представників відповідача.

У судовому засіданні 06.10.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суд не виконав, відзив на позов не подав.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал, які повернуті з адреси відповідача з відмітками пошти «за закінченням терміну зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.10.2015 за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

У судовому засіданні 06.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014, 30.10.2014 та 18.11.2014 Товариством (постачальник) та Підприємством (замовник) було укладено Договори, за умовами яких:

- постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договорів, на умовах, що викладені у Договорах (пункти 1.1 Договорів);

- поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії Договорів, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе замовник. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі та з застосуванням факсимільного зв'язку. Після отримання рознарядки по факсу постачальник повинен протягом доби направити замовнику копію отриманої рознарядки з відміткою, що підтверджує її отримання, або іншим чином підтвердити її отримання. Кожна партія продукції постачається протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці (пункт 5.2 Договору).

Договори підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - заступником директора Кравчуком Романом Васильовичем, який діяв на підставі довіреності від 11.06.2014 № ЦХП-15/62; Хтеєм Володимиром Орестовичем, який діяв на підставі довіреності від 11.06.2014 № ЦХП-15/63 та від відповідача - директором Панкеєвою Тетяною Віталіївною, яка діяла на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договори у встановленому порядку не оспорені, не розірвані, не визнані недійсними.

Таким чином, Договори є дійсними, укладеними належним чином та є обов'язковими для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладені позивачем і відповідачем Договори за своєю правовою природою є договорами поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договорів позивач надіслав відповідачу такі рознарядки: від 24.11.2014 № ЦХП-20/6305 на суму 1 181 160 грн.; від 24.11.2014 № ЦХП-20/6304 на суму 243 423,18 грн.; від 18.12.2014 № ЦХП-20/6853 на суму 1 310 650,94 грн.

Товариство умови Договорів не виконало та товар, у визначений рознарядками строк, не поставило.

Позивач нарахував такі неустойки: 177 174 грн. (штраф) і 1 181,16 грн. (пеня) за рознарядкою від 24.11.2014 № ЦХП-20/6305; 36 513,48 грн. (штраф) і 243,42 грн. (пеня) за рознарядкою від 24.11.2014 № ЦХП-20/6304; 196 597,64 грн. (штраф) і 1 310,65 грн. (пеня) за рознарядкою від 18.12.2014 № ЦХП-20/6853.

Підприємство надіслало Товариству такі претензії: від 24.11.2014 № ЦХП-20/6305, № ЦЗП-20/6304; від 13.01.2015 № ЦХП-20/23, № ЦХП-20/35; від 19.01.2015 № ЦХП-20/51; від 28.05.2015 № ЦХП-20/1854, № ЦХП-20/1871, з вимогами сплатити неустойки.

Позивач надав докази, що підтверджують факт надсилання вказаних листів відповідачу, а саме описи вкладення та фіскальні чеки.

Відповідач залишив вказані листи без відповіді та належного реагування; неустойки не сплатив.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Пунктами 10.1 Договорів передбачено, що за результатами кожного кварталу за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 % від суми непоставленої в строк продукції на умовах передбачених пунктом 5.2 Договору, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15 % від суми непоставленої в строк продукції.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України (далі - ГК України) штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з частиною четвертою статті 231 ГК України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Так, перевіривши здійснені розрахунки пені та штрафів, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Оскільки прострочення поставки товару підтверджено документально, а доказів протилежного суду не подано, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку про задоволення вимог щодо стягнення з відповідача неустойки (штрафу та пені) за прострочення поставки товару.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно із статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сантана Ойл» (01010, м. Київ, вул. Аніщенка, 3-А, 202/1; ідентифікаційний код: 38954478) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 11/15; ідентифікаційний код: 19014832) 413 020 (чотириста тринадцять тисяч двадцять) грн. 35 коп. та 8 260 (вісім тисяч двісті шістдесят) грн. 41 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 12.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук