РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/21309/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу 50 000, 00 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Карпенко І.М. (довіреність № 2/15 від 13.01.2015);

від відповідача: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 50 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21309/15.

31.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/1539056.

Представник позивача в судове засідання 09.10.2015 з'явився, подав витребувані судом документи, надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, зокрема, представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

31.07.2013 між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів, які є предметом застави № б/н (надалі -договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом.

Договір набуває чинності з 01.08.2013 та діє до 31.07.2020 (п. 9 договору).

Безумовна франшиза за договором становить 0, 00 грн (п. 8 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 7 договору).

07.05.2015 у м. Луцьк Волинської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Opel Insignia, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Chevrolet, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29.05.2015 у справі № 161/7743/15-п ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з пунктом 9.1. договору при настанні страхового випадку страховик визначає розмір збитку згідно з умовами договору.

Розмір завданих збитків визначається та страхове відшкодування виплачується страховиком або уповноваженим представником страховика на підставі кошторису ремонтних робіт, рахунків-фактури, нарядів замовлень, актів виконаних робіт та інших документів, які підтверджують вартість та факт виконання відновлювального ремонту на СТО, що підтримує гарантійні зобов'язання виробника застрахованого транспортного засобу та яка письмово вказується страховиком страхувальнику. При цьому перерахування проводиться безготівково на рахунок СТО, що надала рахунок, або по факту виконання робіт - на підставі акту виконаних робіт та квитанції про сплату - на рахунок страхувальника або вигодонабувача (п. 9.7.2. договору).

У відповідності до п. 9.19. договору оцінка вартості ремонту транспортного засобу здійснюється з урахуванням цін на послуги і запасні частини, що встановлені в Україні на дату настання страхового випадку.

Згідно з калькуляцією від 19.05.2015 № КА-0000155 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 52 230, 20 грн.

На підставі страхового акту від 20.05.2015 № 3.15.625-1 позивачем на рахунок СТО ПАТ «Волинь Авто» перераховано 51 236, 78 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.05.2015 № 22776, копія якого міститься в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 51 236, 78 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_5 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 (власника транспортного засобу) на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/1539056, строк дії з 25.05.2014 по 24.05.2015, страхувальник ОСОБА_4, забезпечений транспортний засіб автомобіль Chevrolet Lacetti, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 9 Закону страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/1539056, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 510, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 49 490, 00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 49 490, 00 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код ЄДРПОУ 3686124) суму страхового відшкодування в розмірі 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн 00 коп., а також судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 15.10.2015.

Суддя Я.А. Карабань