РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/19665/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНЕЦЬКИЙ ПРОЕКТНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНСТИТУТ";

до: державного підприємства "ОБ'ЄДНАНА КОМПАНІЯ "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ";

про: стягнення 555.079,45 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОНЕЦЬКИЙ ПРОЕКТНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНСТИТУТ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ОБ'ЄДНАНА КОМПАНІЯ "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 555.079,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі укладеного між сторонами спору договору про закупівлю робіт за державні кошти від 23.06.2014 № 268Д/14, позивач виконав роботи на загальну суму 398.688,32 грн, які відповідач прийняв, але не оплатив.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 398.688,32 грн. Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 5.963,94 грн та інфляційних втрат в сумі 145.427,19 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19665/15.

Відповідач, скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив повністю з тих підстав, що у відповідності до п. 5.1 укладеного між сторонами спору договору місцем виконання робіт є шахта Краснопольївська, яка розташована у населеному пункті на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження відповідно до розпорядження кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 1085. За таких обставин оплата за вказаним вище договором буде здійснена відповідачем після повернення вказаної території під контроль органам державної влади.

До господарського суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі останнього.

В судовому засіданні 30.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника відповідача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ДОНЕЦЬКИЙ ПРОЕКТНО-ПРОМИСЛОВИЙ ІНСТИТУТ", як виконавцем, (далі - позивач) та державним підприємством "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ З ЛІКВІДАЦІЇ ЗБИТКОВИХ ВУГЛЕДОБУВНИХ ТА ВУГЛЕПЕРЕРОБНИХ ПІДПРИЄМСТВ", як замовником, укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти від 23.06.2014 № 268Д/14 (далі - Договір), у відповідності до п. 1.1 якого позивач зобов'язується в 2014 році виконати відповідачу роботи, а саме: робоча документація до проекту ліквідації шахти "КРАСНОПОЛЬЇВСЬКА" (робоча документація на ліквідацію головного ствола Д 6,5 м. Робоча документація на ліквідацію допоміжного ствола Д 6,5 м. Робоча документація на ліквідацію вентиляційного ствола Д 5,0 м (колишня шахта № 5 "СТАЛЬ"). Робоча документація на ліквідацію вентиляційної свердловини № 1 Д 1,8 м.), а відповідач прийняти та оплатити такі проектні роботи.

В подальшому у зв'язку з реорганізацією державного підприємства "ЛУГАНСЬКА ОБЛАСНА ДИРЕКЦІЯ З ЛІКВІДАЦІЇ ЗБИТКОВИХ ВУГЛЕДОБУВНИХ ТА ВУГЛЕПЕРЕРОБНИХ ПІДПРИЄМСТВ" відповідно до додаткової угоди від 14.07.2014 № 1 до Договору здійснено зміну замовника на державне підприємство "ОБ'ЄДНАНА КОМПАНІЯ "УКРВУГЛЕРЕСТРУКТУРИЗАЦІЯ".

Пунктом 1.2 Договору визначено, що найменування робіт, кількісні характеристики визначаються на підставі кошторисів.

Місце виконання робіт: шахта "КРАСНОПОЛЬЇВСЬКА" (п. 5.2 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору сума, визначена у Договорі становить 398.688,32 грн.

Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковому порядку, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів у національній валюті України - гривні на поточний рахунок відповідача в установі обслуговуючого банку що вказаний у Договорі, протягом 90 календарних днів.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором та на його умовах, виконав роботи загальною вартістю 398.688,32 грн, а відповідач їх отримав, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 21.10.2014 № 19, якій підписаний з обох сторін спору та скріплений відбитками їх печаток (засвідчена копія вказаного акту наявна в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем робіт, відповідач, у строк, визначений п. 4.2 Договору, отримані ним роботи на користь позивача не сплатив.

Таким чином, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи в сумі 398.688,32 грн.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 5.963,94 грн та інфляційних втрат в сумі 145.427,19 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Постановою кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 595 затверджено тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей.

Пунктом 2 вказаного тимчасового порядку передбачено, що у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Розпорядженням кабінету міністрів України від 17.11.2014 № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що місцем виконання робіт є шахта "КРАСНОПОЛЬЇВСЬКА".

Відповідно до відомостей, які містяться в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходженням відкритого акціонерного товариства державного відкритого акціонерного товариства шахта "КРАСНОПОЛЬЇВСЬКА", ідентифікаційний код 00177052 є: 94100, вулиця Жуковського, 1-А, м. Брянка, Луганська область, Україна.

Відтак, населений пункт в якому розташована шахта "КРАСНОПОЛЬЇВСЬКА" відноситься до переліку населених пунктів встановлених, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до розпорядження кабінету міністрів України від 17.11.2014 № 1085-р.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості за укладеним між сторонами спору Договором в сумі 398.688,32 грн задоволенню не підлягає, оскільки вказана оплата за Договором буде здійснена відповідачем після повернення вказаної вище території під контроль органам державної влади.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1 постанови пленуму вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

З урахуванням вказаної вище постанови пленуму суд вважає, що відповідачем не було здійсненно користування грошовими коштами, які належать відповідачу з огляду на те, що відповідно до п. 4.3 Договору відповідач фінансується за рахунок коштів державного бюджету України. Відтак, виконання грошового зобов'язання відповідача за Договором не прострочено, а застосування до спірних правовідносин вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України є необґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 жовтня 2015 року

Суддя С.В. Балац