ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.15р. Справа № 904/6866/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Приватного науково-виробничого підприємства "ЕЛЕКОМ", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпропетровськ

про стягнення суми основного боргу в розмірі 363636грн.72коп., 3% річних в розмірі 2660грн.02коп. та інфляційної складової в розмірі 13598грн.99коп.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: ОСОБА_1, дов. №24-5-03 від 26.12.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне науково - виробниче підприємство "Елеком" звернулось до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" з позовом про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 363636грн.72коп., 3% річних в розмірі 2660грн.02коп. та суми інфляційної складової в розмірі 13598грн.99коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки №511150112 від 19.01.2015р. в частині розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2015р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 19.08.2015р., 16.09.2015р. та 12.10.2015р.

12.10.2015р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні суми інфляційної складової в розмірі 4144грн.44коп., посилаючись на невірне нарахування суми інфляційної складової позивачем. Разом з тим, відповідач надав платіжні доручення №15883 від 20.08.2015р., №164235 від 07.09.2015р. та №165449 від 25.09.2015р., якими підтверджується оплата відповідачем суми основного боргу в розмірі 115816грн.56коп.

Представник позивача в судове засідання від 12.10.2015р. не з'явився, поважних причин неявки свого представника до суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами (а.с. 42).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

19.01.2015р. між Приватним науково - виробничим підприємством "Елеком" (далі - постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" (далі - покупець) підписаний договір поставки №511150112 (далі - договір). За умовами зазначеного договору, постачальник зобов'язався поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію матеріально - технічного призначення, що надалі іменується товар. Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання товару вказані у специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до цього договору, що є невід'ємною його частиною.

Пунктом 3.9 договору передбачено, що датою постачання товару і датою переходу права власності є дата підписання сторонами акту приймання - передачі або дата, зазначена покупцем на товарно - транспортній накладній при прийманні товару. Сторони у відповідній специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати постачання і дати переходу права власності на товар.

Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за цим договором проводяться покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі вартості партії товару на рахунок постачальника в порядку і терміни, вказані в специфікаціях до договору.

Специфікацією №2 від 11.03.2015р. сторони узгодили поставку товару загальною вартістю 363636грн.72коп. Сторони передбачили, що покупець повністю сплачує вартість товару, отриманого на підставі специфікації №2 від 11.03.2015р. протягом 30 календарних днів з моменту поставки.

На виконання умов договору та специфікації №2 від 11.03.2015р., Приватне науково - виробниче підприємство "Елеком" поставило Публічному акціонерному товариству "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" товар на суму 363636грн.72коп., що підтверджується актом приймання - передачі товару від 13.03.2015р. та видатковою накладною №Э0313-1 від 13.03.2015р., які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

Враховуючи положення пункту 4.1 договору та специфікації №2 від 11.03.2015р. відповідач був зобов'язаний сплатити вартість товару отриманого на підставі специфікації №2 від 11.03.2015р. в строк до 12.04.2015р. (включно).

Публічне акціонерне товариство "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" належним чином своїх зобов'язань щодо оплати отриманого товару не виконало. Відповідач частково сплатив вартість товару отриманого згідно з специфікацією №2 від 11.03.2015р. вже після порушення провадження у справі, а саме 20.08.2015р., 07.09.2015р. та 25.09.2015р., перерахувавши позивачу грошові кошти в сумі 115816грн.56коп.

Відповідно до положень пункту 11 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 115816грн.56коп. підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору.

З наведеного вбачається що, на теперішній час залишається несплаченою заборгованість відповідача за поставлений товар в розмірі 247820грн.16коп. З огляду на положення умов договору поставки №511150112 від 19.01.2015р. та специфікації №2 від 11.03.2015р. строк виконання Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" грошових зобов'язань з оплати вартості отриманого товару є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 247820грн.16коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Разом з тим, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 13598грн.99коп. за період з травня 2015р. по червень 2015р. та 3% річних в розмірі 2660грн.02коп. за період з 13.04.2015р. по 10.07.2015р.

Перевіривши розрахунок суми 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума 3% річних в розмірі 2660грн.02коп.

За результатами зробленого судом розрахунку, інфляційні витрати через несплату суми боргу в розмірі 363636грн.72коп. за період з травня 2015р. по червень 2015р. становлять суму в розмірі 9486грн.55коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 4112грн.44коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного науково - виробничого підприємства "Елеком" до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" про стягнення суми основного боргу за договором поставки в розмірі 363636грн.72коп., 3% річних в розмірі 2660грн.02коп. та суми інфляційної складової в розмірі 13598грн.99коп. - задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 115816грн.56коп., у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський Трубопрокатний Завод" (ідентифікаційний код: 05393116; місцезнаходження: 49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, буд. 21) на користь Приватного науково - виробничого підприємства "Елеком" (ідентифікаційний код: 30269505; місцезнаходження: 49044, АДРЕСА_1) суму основного боргу за договором поставки в розмірі 247820грн.16коп., 3% річних в розмірі 2660грн.02коп., суму інфляційної складової в розмірі 9486грн.55коп. та суму витрат пов'язаних зі сплатою судового збору в розмірі 7151грн.67коп.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення суми інфляційної складової в розмірі 4112грн.44коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 12.10.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 19.10.2015р.

Суддя ОСОБА_2