ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.15р. Справа № 904/7519/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна", м. Дніпропетровськ

до відповіача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс", м. Київ

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги № 01/07-15 від 10.07.2015 року

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 45 від 01.08.2015 року, представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Верус" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" про визнання недійсним укладеного між ними договору № 01/07-15 від 10.07.2015 року про відступлення права вимоги, за яким ТОВ "Гордон- Сервіс" передало ТОВ "Юридична компанія "Верус" право вимоги до позивача за договором про надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна".

Позивач вважає, що договір № 01/07-15 від 10.07.2015 року про відступлення права вимоги укладено відповідачами з порушенням частини першої статті 516 Цивільного кодексу України відповідно до якої заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Посилаючись на пункт 4.5. договору № 0110/2 від 01.10.2014 року позивач стверджує, що відступлення прав за цим договором третім особам можливе лише за згоди обох сторін, а він такої згоди не давав.

Разом з тим зазначає, що 23.04.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого району суду м. Дніпропетровська від 31.03.2015 року старшим оперуповноваженим ВОВЕЗ ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ОСОБА_2 були вилучені оригінали усіх документів по взаємовідносинам ТОВ "ТД "АТК Україна" з ТОВ "Гордон-Сервіс", зокрема і оригінал договору № 0110/2 від 01.10.2014 року про надання послуг.

У якості правових підстав позову позивач посилається на статті 203, 215 Цивільного кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві.

Про час та місце розгляду справи відповідачі повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, що підтверджується наявними у справі поштовими рекомендованими повідомленнями про вручення судових ухвал ((а.с. 49, 66 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

09.10.2015 року відповідач-2 подав відзив на позовну заяву від 02.10.2015 року в якому вказав на те, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги жодних пунктів у договорі № 0110/2 від 01.10.2014 року, які б обмежували його право це вчинити, не було. Оригіналу цього договору суду не надав внаслідок передачі його разом із іншими документами відповідачеві-1 у цій справі. Справу просив розглядати за відсутності його представника.

Відповідач-1 відзиву на позов суду не надав, 05.10.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю прибуття представника у судове засідання за сімейними обставинами.

Враховуючи, що за статтею 28 Господарського процесуального кодексу України юридична особа як сторона у справі не обмежена колом представників, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 25.08.2015 року з призначенням справи до розгляду на 14.09.2015 року після чого розгляд справи було відкладено на 05.10.2015 року.

У судовому засіданні 05.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" (далі - Первісний кредитор, Відповідач-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Верус" (далі - Новий кредитор, Відповідач-1) був укладений договір про відступлення права вимоги № 01/07-15 (далі - Договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до умов пункту 1.1. договору про відступлення права вимоги первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року (далі - Основний договір), укладеним між первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (далі - Боржник, Позивач).

За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором, у т.ч. погашення штрафних санкцій, які виникнуть (виникли) у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором (пункт 1.2. договору про відступлення права вимоги).

За умовами пункту 2.2. договору про відступлення права вимоги первісний кредитор зобовязаний письмово сповістити боржника про відступлення права вимоги за цим договором протягом 5-ти робочих днів з моменту підписання договору.

Пунктом 4.3. договору про відступлення права вимоги передбачено, що відступлення вимоги згідно з цим договором не тягне за собою ніяких змін умов основного договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (пункт 4.1. договору про відступлення права вимоги).

Позивач вважає, що зазначений договір укладений з порушенням умов договору надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року в частині можливості первісного кредитора на передачу третім особам прав вимоги за основним договором без його згоди у зв'язку з чим вважає його недійсним, що і є причиною виникнення спору.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема шляхом визнання правочину недійсним.

За змістом частини другої статті 20 Господарського кодексу України кожний субєкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів, у тому числі шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини третьої статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсною може бути визнано також нікчемну умову господарського зобов'язання, яка самостійно або в поєднанні з іншими умовами зобов'язання порушує права та законні інтереси другої сторони або третіх осіб (частина друга статті 207 Господарського кодексу України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (частина перша статті 215 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На підставі ухвали слідчого cудді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Черновського Г.В. від 31.03.2015 року та відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2015 року старшим уперуповноваженим відділу ОВЕЗ ОУ ДПІ у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області лейтенантом міліції ОСОБА_2 у ТОВ «ТД «АТК Україна» за описом документів від 23.04.2015 року було вилучено оригінал договору № 0110/2 від 01.10.2014 року на 3-х арк. (а.с. 52 56 том 1).

З копії договору про надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року, належним чином засвідченої з його оригіналу старшим слідчим СВ ФР ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 (а.с. 62 65 том 1), встановлено наступне.

01.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (далі - Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" (далі - виконавець, Відповідач-2) був укладений договір про надання послуг № 0110/2 (далі - Основний договір).

Відповідно до пункту 1.1. основного договору замовник доручає виконавцю, а виконавець зобов'язується виконати та організувати за завданням замовника наступні послуги:

- виконання вантажно-розвантажувальних робіт на об'єкті замовника;

- послуги з фасування, перефасування ТМЦ;

- пакувальні роботи.

Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги на умовах і в порядку, визначеному цим договором (пункт 1.2. основного договору).

Пунктом 4.5. основного договору сторони передбачили, що відступлення права вимоги за цим договором третім особам може бути здійснено тільки за згодою обох сторін цього договору.

Цей договір вступає в силу з 01.10.2014 року та діє до 30.09.2015 року (пункт 7.1. основного договору).

У випадку, якщо за 30 днів до моменту закінчення строку дії договору, жодна із сторін не повідомить другу сторону про наміри припинити договірні відношення, то договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік (пункт 7.2. основного договору).

Як вбачається з пункту 4.5. договору про надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс", останнє не мало права без згоди позивача у цій справі відступати третім особам права вимоги за цим договором.

Аналогічний зміст пункту 4.5. зазначено також і в договорі № 0110/2 від 01.10.2014 року, повний текст якого викладено в акті документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТД «АТК Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарської діяльності з ТОВ «Гордон-Сервіс», ТОВ «Амарант Груп» за період з 01.04.2013 року по 30.04.2015 року, складеному ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 2686/04-63/22 39090479 від 11.08.2015 року (а.с. 32 44 том 1).

За статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З огляду на презумпцію правомірності правочину договір надання послуг № 0110/2 від 01.10.2014 року, укладений між ТОВ «Гордон-Сервіс» та ТОВ «ТД «АТК Україна» в редакції договору та копію якого наданого старшим слідчим СВ ФР ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3, є дійсним.

На час вирішення спору у цій справі цей договір не оскаржується, недійсним він не визнаний.

За змістом частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, окрім іншого, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 516 цього Кодексу заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Твердження позивача про те, що він не давав згоди на відступлення права вимоги за основним договором № 0110/2 від 01.10.2014 року відповідачами не спростовано, хоча з огляду на свої процесуальні права та обовязки, передбачені статтями 22, 33 Господарського процесуального кодексу України, таку можливість вони мали.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гордон-Сервіс», відступаючи Товариству з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Верус» права вимоги за договором № 0110/2 від 01.10.2014 року, порушило вимоги чинного законодавства.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає таке.

Відповідно до частини третьої пункту 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України" у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 218,00 грн. підлягає стягненню з відповідачів порівну по 609,00 грн. з кожного з них.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір про відстаплення права вимоги № 01/07-15 від 10.07.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 20, ідентифікаційний код 39378923) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Верус" (49000, м. Дніпропетровськ, Балашовський узвіз, буд. 15а, ідентифікаційний код 37274585).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гордон-Сервіс" (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, буд. 20, ідентифікаційний код 39378923) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, буд. 47, ідентифікаційний код 39090479) судовий збір у сумі 609,00 грн.

Стягнути з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Верус" (49000, м. Дніпропетровськ, Балашовський узвіз, буд. 15а, ідентифікаційний код 37274585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "АТК Україна" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Мандриківська, буд. 47, ідентифікаційний код 39090479) судовий збір у сумі 609,00 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2015 року.

Суддя ОСОБА_4