РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/21519/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 540, 00 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Карпенко І.М. (довіреність № 2/15 від 30.01.2015);

від відповідача: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Поліс» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу 3 540, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21519/15.

08.09.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АС/1285972.

Представник позивача у судове засідання 09.10.2015 з'явився, подав витребувані судом документи, надав пояснення по суті позовних вимог та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, зокрема, представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

13.12.2012 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 7082-10 (надалі -договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням застрахованим транспортним засобом, який пройшов реєстрацію в ДАІ, і належить страхувальнику на правах власності, повного господарського володіння, оперативного управління або на інших законних підставах, вказаний у п.2.2. договору і додатковим обладнанням, що встановлено на транспортному засобі і вказано в п.2.5.-2.6. договору.

Договір набуває чинності з дати, наступної за датою надходження страхового платежу, але не раніше 20.12.2012 діє протягом строку, визначеного в п. 2.10. цього договору (дванадцять місяців), та втрачає чинність о 24 годині останнього дня дії договору (п. 7.1. договору).

Безумовна франшиза за договором становить 0, 00 грн (п. 3.2. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 4.1.1. договору).

13.02.2015 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу ОСОБА_3, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_4 та транспортного засобу Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5, під керуванням ОСОБА_6.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 02.07.2013 у справі № 752/10545/13-п ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Згідно з пунктом 12.1. договору при настанні страхового випадку відшкодуванню підлягають тільки прямі збитки, виключаючи упущену вигоду, витрати на оренду чи наймання іншого транспортного засобу, моральні збитки та інше.

Пунктом 12.2. договору передбачено, що розмір завданих збитків визначається на підставі таких документів: акт автотоварознавчої експертизи, складений суб'єктами підприємництва, які мають спеціальний дозвіл (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача Фонду державного майна України) та/або рахунків-фактури Сервісних центрів або СТО - уповноважених дилерів заводу-виробника. СТО або сервісні центри, на яких буде проводитись ремонт транспортного засобу, повинні бути узгоджені зі страховиком.

При визначенні розміру збитку, визнаного страховиком, враховуються (у випадку оплати послуг за рахунок страхувальника): вартість автотоварознавчої експертизи, вартість довідки ДАІ про настання ДТП, інші витрати страхувальника, передбачені договором (п 12.5. договору).

Відповідно до п. 18.1. договору відшкодування збитків провадиться без вирахування амортизаційного зносу запасних частин, що підлягають заміні, деталей і приладдя, а також за вирахуванням франшизи.

Згідно з рахунком-фактурою від 10.06.2013 № 192 вартість відновлювального ремонту становить 2 970, 00 грн, рахунком від 03.07.2013 № 419 вартість авто товарознавчого дослідження становить 570, 00 грн, а всього - 3 540, 00 грн.

На підставі страхового акту від 13.12.2012 № 5459/7082-10 позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_7 перераховано 2 970, 00 грн, на рахунок ТОВ «Незалежна Експертно-Асистуюча Компанія» перераховано 570, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 16.07.2013 № 10425, від 15.07.2013 № 10406, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 154 575, 36 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_6 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС/1285972, строк дії з 05.05.2013 по 04.05.2014, страхувальник ОСОБА_6, забезпечений транспортний засіб автомобіль Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АС/1285972, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 510, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 3 030, 00 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 3 540, 00 грн підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача та відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» в частині стягнення 3 030, 00 грн задовольнити. Стягнути з публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, 23, оф. 208, ) суму страхового відшкодування в розмірі 3 030, 00 (три тисячі тридцять) грн 00 коп., а також судовий збір в сумі 1 563 (одна тисяча п'ятсот шістдесят три) грн 90 коп.

2. У задоволенні позовних вимог приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» в частині стягнення 510, 00 грн відмовити.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 15.10.2015.

Суддя Я.А. Карабань