ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" жовтня 2015 р.Справа № 916/3451/15

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 2672,24 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 за довіреністю № 01-36/47 від 30.03.2015р.; ОСОБА_4 за довіреністю № 01-36/46 від 30.03.2015р.

Від відповідача: не з'явився;

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_4 за довіреністю № 01-36/46 від 30.03.2015р.

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 18.08.2015р. за вх. № 3628/15 Департамент комунальної власності Одеської міської ради (надалі ДКВ ОМР) звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2Ю.), в якому просить суд стягнути з останнього 2672,24 грн., з яких заборгованість з орендної плати в сумі 2 352,55 грн. за період з 01.07.2014р. по 19.09.2014р. та пеню в сумі 319,69 грн. за період з 16.07.2014р. по 15.03.2015р.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 18.08.2015р. справу № 916/3451/15 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 19.08.2015р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позивач позовні вимоги підтримує з підстав, які викладені у позовній заяві та просить суд стягнути з відповідача заборгованість з оренди в сумі 2 352,55 грн. за період з 01.07.2014р. по 19.09.2014р. та пеню в сумі 319,69 грн. за період з 16.07.2014р. по 15.03.2015р.

Відповідач у судові засідання не зявився та витребуваних судом доказів не надав. Ухвали суду, що надіслані відповідачу на адресу, яка зазначена у позові та у Спеціальному витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.10.2015р. повернуті до суду органами звязку з відміткою про відсутність адресата. Проте, у відповідності до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі надіслання ухвали за зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою та відсутністю сторін за такою адресою, ухвала вважається врученою їм належним чином.

У судовому засіданні від 19.10.2015р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши представника позивача, суд встановив:

28.12.2012р. між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (надалі-Орендодавць) та ФОП ОСОБА_2 (надалі-Орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №12/51 (надалі- Договір), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу, загальною площею 66,7 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 32 (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 1.3 Договору термін дії договору оренди з 28.12.2012р. по 28.11.2015р.

За орендоване приміщення Орендар зобовязується сплачувати орендну плату, що становить за перший після підписання договору оренди місяць 659,75 грн. без урахування ПДВ та індексу інфляції та є базовою ставкою орендної плати за місяць . Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства (п. 2.2. Договору).

Орендар зобовязаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності (п. 2.4. Договору).

Згідно з п. 4.7 Договору після закінчення строку дії договору чи у випадку його дострокового розірвання, Орендар зобовязався у 15-ти денний термін передати Орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) обєкта оренди.

За несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обовязку припиняється через один рік з дня, коли обовязок повинен був бути виконаний (п. 5.2. Договору).

У звязку з неналежним виконанням умов вищевикладеного договору ДКВ ОМР звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ФОП ОСОБА_2 з вимогами щодо розірвання даного Договору, виселення та стягнення суми заборгованості за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р.

Рішенням суду від 15.09.2014р. по справі № 916/2515/15 позов ДКВ ОМР задоволено частково, розірвано договір оренди нежитлового приміщення № 12/51 від 28.12.2012р., вирішено виселити ФОП ОСОБА_2 з нежилого приміщення підвалу загальною площею 66,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 32 на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та стягнуто з останнього на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 4 869, 11 грн. за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р., пеню в сумі 175,11 грн. за період з 16.01.2014р. по 20.06.2014р. та судовий збір у розмірі 4 262, 63 грн.

19.09.2014р. нежитлове приміщення підвалу загальною площею 66,7 кв. м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 32 прийнято комісією ДКВ ОМР у складі Начальника орендного відділу №1 та головного спеціаліста орендного відділу №1, про що складено відповідний акт прийому-передачі нежитлового приміщення за Договором оренди від 28.12.2012р. №21/51.

Позивач зауважує, що протягом строку вирішення справи № 916/2515/14 у Орендаря утворилась заборгованість з орендної плати за період з 01.07.2014р. по 19.09.2014р. в сумі 2 352,55 грн., а також нараховано пеню за період з 16.07.2014р. по 15.03.2015р. в сумі 319,69 грн., у звязку з чим ДКВ ОМР звернувся до суду з вимогами про стягнення суми зазначеного боргу.

Крім того, 27.04.2015р. за вих. № 01-13/2934 ДКВ ОМР звернувся до ФОП ОСОБА_2 з Претензією, відповідно до якої пропонує сплатити заборгованість у розмірі 2 672,24 грн. за період з 01.07.2014р. по 19.09.2014р., проте, як зазначає Позивач, Претензія залишена відповідачем без уваги.

Дослідивши матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що між ДКВ ОМР та ФОП ОСОБА_2 було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №12/51 щодо передачі відповідачу у строкове платне користування нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 66,7 кв.м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 32.

Враховуючи те, що нежитлове приміщення підвалу належить до комунальної власності територіальної громади міста Одеси в особі Одеської міської ради, до таких орендних відносин застосовуються в т.ч. норми ЗУ „Про оренду державного та комунального майна.

У статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

У п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк у відповідності до ст. 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобовязаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Вищезазначений Договір розірвано на підставі рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/2515/14 від 15.09.2014р., яке не підлягало оскарженню та набрало законної сили 30.09.2014р., отже зобовязання сторін за Договором припинилися 30.09.2014р., а саме з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили у відповідності до ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України.

Водночас, протягом розгляду господарським судом Одеської області справи № 916/2515/14 нежитлове приміщення підвалу знаходилося у користуванні Відповідача до моменту його повернення Орендодавцю 19.09.2014р. (акт прийому-передачі нежитлового приміщення за Договором оренди від 28.12.2012р. №21/51) у звязку з чим у Орендаря утворилась заборгованість з орендної плати на підставі діючого Договору за період з 01.07.2014р. по 19.09.2014р. в сумі 2 352,55 грн.

Наданий Позивачем розрахунок суми заборгованості щодо оренди перевірений господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи.

Крім того, Позивач нарахував Відповідачу пеню за порушення умов Договору щодо оплати оренди в визначені договором строки у відповідності до п. 5.2. Договору оренди.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання. Водночас вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки.

В силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки, зокрема, пені, а в силу вимог ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки (пені) є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Наданий Позивачем розрахунок пені за період з 16.07.2014р. по 15.03.2015р. в сумі 319,69 грн. перевірений господарським судом та встановлено його відповідність обставинам справи.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ДКВ ОМР підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 2672,24 грн. як обґрунтовані, підтверджені належними доказами, які наявні у матеріалах справи.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65113, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська,1, , п/р 1909, МФО 828011, банк ГУДКСУ в Одеській області) заборгованість з орендної плати в сумі 2 352 (дві тисячі триста пятдесят дві) грн. 55 коп., пеню в сумі 319 (триста девятнадцять) грн. 69 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 жовтня 2015 року

Суддя С.Г. Власова