ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа № 926/747/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Кузь В.Л.

судді Данко Л.С.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання Петрик К.

розглянувши матеріали апеляційної скарги за вих. № 31/1-19311 від 13.07.15 Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського акціонерного Банку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, м. Київ

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.06.15

у справі № 926/747/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського акціонерного Банку», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хвиля», м. Чернівці

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : ТОВ «Карпатська нафтова компанія», м. Івано-Франківськ

про солідарне стягнення 598 509 443,94 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник (довіреність № 03/2/201 від 20.03.15);

від відповідача не зявився;

від третьої особи - не зявився.

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 926/747/15 розподілено до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Кузь В.Л., судді Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

У звязку з перебуванням суддів Галушко Н.А. та Орищин Г.В. у відпустці розпорядженням голови суду від 27.07.15 внесено зміни у склад судової колегії по справі № 926/747/15, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Кузь В.Л., судді Зварич О.В. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.07.15 апеляційна скарга була призначена до розгляду на 11.08.15.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.15 до складу судової колегії внесено зміни замість судді Мирутенко О.Л. введено суддю Данко Л.С. з підстав, викладених у розпорядженні.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.15 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 30.09.15, а ухвалою від 30.09.15 на 12.10.15.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 30.06.15 у справі № 926/747/15 (суддя Байталюк В.Д.) відмовлено в позові ПАТ «Всеукраїнського акціонерний Банк» до ТОВ «Хвиля» про солідарне стягнення 598 509 443,94 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.06.15 у справі № 926/747/15 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував наступного:

- позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором № 5-2014 від 08.01.14, що підтверджується меморіальним ордером № 245784 від 08.01.14 та виписками по особовим рахункам, а саме відповідно до п. 5.3. кредитного договору надав позичальнику (відповідачу у справі) кошти на суму 450 000 000 грн. шляхом оплати ТОВ «Карпатська нафтова компанія» кредитних коштів з позичкового рахунку відповідача за придбання іменних цінних паперів;

- неподання місцевому господарському суду Чернівецької області оригіналу кредитного договору № 5-2014 від 08.01.14 зумовлено тим, що оригінал цього договору на вимогу листа від 17.11.14 № 51/12-061/02 був переданий до слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області;

- відповідачем не обґрунтовано, що обставини даної справи повинні доводитись виключно оригіналами письмових доказів;

- неможливість подання суду першої інстанції оригіналу меморіального ордера зумовлено особливістю складення меморіальних ордерів, а саме в електронній формі.

На розгляд судової колегії Львівського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Розглянувши подане клопотання, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки твердження відповідача про отримання ним кредитних коштів в розмірі 450 000 000 грн. не є документально обґрунтованими письмовими доказами, як і його твердження про часткову сплату процентів за користування тілом кредиту.

28 вересня 2015 року на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії запиту позивача № 21-29610 від 11.09.15 до слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області про надання для огляду в судовому засіданні оригіналу кредитної справи за кредитним договором № 5-2014 від 08.01.14.

В судове засідання 12.10.15, проведене в режимі відеоконференції, зявився представник позивача.

Відповідач та третя особа участі своїх уповноважених представників у даному судовому засідання не забезпечили, про причини неявки суду не повідомили.

З огляду на те, що ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 11.08.15, від 30.09.15 розгляд апеляційної скарги відкладався, клопотання про подальше відкладення на розгляд суду не надходили, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача та третьої особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 12.10.15 прийнято вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.06.15 у справі № 926/747/15, з огляду на наступне:

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, зобовязанням позивача є надання грошових коштів (кредиту) відповідачеві, шляхом зарахування на позичковий рахунок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до ТОВ «Хвиля» м. Чернівці, про стягнення заборгованості на суму 598509443,94 грн., у тому числі: 450 000 000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 98350273,97 грн. заборгованості по процентах, 15189041,10 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 6042178,79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 3 % річних на суму 2274773,57 грн., 19683870,96 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту та 6969305,64 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору № 5-2014 від 08.01.14 із наступними змінами та доповненнями в частині своєчасного повернення наданих кредитних коштів, внаслідок чого виник борг у розмірі 450000000 грн. Крім того, позивачем за невиконання умов кредитного договору нараховано відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України та умов кредитного договору проценти за користування кредитом в розмірі 98 350 127,97 грн., пеню на суму 15 189 041,10 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів за кредитом на суму 6 042 178,79 грн., 3 % річних на суму 2 274 773,57 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту на суму 19 683 870,96 грн. та інфляційні втрати за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом на суму 6 969 305,55 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем до позовної заяви було подано засвідчену позивачем копію кредитного договору № 5-2014 від 08.01.14, відповідно до п.п. 1.1 та 1.3 якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 450 000 000 грн., зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору, терміном повернення кредиту до 06.01.15 включно.

Порядок надання кредиту визначений у статті 5 кредитного договору. Зокрема, кошти по кредиту надаються за заявками відповідача на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку 1 до цього договору), після їхнього акцепту позивачем. Зобовязання позивача по кредитуванню у рамках цього договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки (пункт 5.1 договору).

Пункт 5.2 кредитного договору передбачає, що заявка, акцептована позивачем, є невідємною частиною Договору.

Відповідно до п. 5.3. договору кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача або шляхом оплати наданих відповідачем платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, Додаток 1 до кредитного договору, заявка відповідача, акцептована позивачем та платіжні документи відповідача, зазначені в п.п. 5.2., 5.3. як суду першої так і суду апеляційної інстанції не надані.

Разом з цим, як вбачається з доданої до матеріалів справи засвідченої позивачем копії меморіального ордеру № 245784 від 08.01.14, платником коштів у розмірі 450 000 000 грн. є ТОВ «Хвиля», а отримувачем цих коштів є ТОВ «Карпатська нафтова компанія», яке не є стороною кредитного договору № 5-2014 від 08.01.14, який є підставою позовних вимог, а призначенням платежу вказано: «за іменні ЦП зг. дог. к/п ЦП № БВ-12/2-14 від 08.01.14». Вищезазначена підстава перерахування 450 000 000 грн. вказана і в виписках по особових рахунках, наданих позивачем. Однак, позивачем не надано жодного доказу, що ці кошти мали бути перераховані саме за вказівкою відповідача і саме на виконання як кредитного договору № 5-2014 від 08.01.14, так і договору купівлі-продажу цінних паперів № БВ-12/2-14 від 08.01.14

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наданий позивачем меморіальний ордер № 245784 від 08.01.14 не є належним доказом надання відповідачеві кредиту за кредитним договором № 5-2014 від 08.01.14, оскільки позивачем не дотримана процедура надання кредиту, передбачена умовами цього договору (статтею 5 кредитного договору від 08.01.14), а також позивачем документально не підтверджено підставу перерахування грошових коштів у розмірі 450 000 000 грн.

Разом з цим, на копії вказаного меморіального ордеру № 245784 від 08.01.14 відсутні відмітки банку про фактичне проведення банківської операції за згаданим платіжним документом.

Твердження скаржника про те, що кредитні кошти в розмірі 450 000 000 грн. були надані банком шляхом оплати наданих позичальником платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку (п. 5.3. кредитного договору) не підтверджуються документами, наявними в матеріалах справи, адже, в матеріалах справи відсутній як платіжний документ, який був наданий позичальником банку для виконання останнім п. 5.3. кредитного договору, так і заявка позичальника на одержання коштів, передбачена п. 5.1. кредитного договору.

Разом з цим, примірник договору к/п ЦП № БВ-12/2-14 від 08.01.14, про який зазначено в меморіальному ордері № 245784 від 08.01.14 в матеріалах справи відсутній та на вимогу суду апеляційної інстанції сторонами не подано.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 27.04.15 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Карпатська нафтова компанія». Проте, третя особа письмових пояснень по суті позовної заяви та апеляційної скарги суду не подала, як і не забезпечила участь свого уповноваженого представника у судових засіданнях.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні, зокрема, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються (постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12 № 6 «Про судове рішення»).

Твердження відповідача, зазначене в клопотанні про призначення експертизи про те, що ним отримано кредит та сплачувалися на рахунок позивача проценти в розмірі та в порядку, встановленому кредитним договором № 5-2014 від 08.01.14 без надання суду письмових доказів на підтвердження своїх доводів, судом апеляційної інстанції при розгляді даного господарського спору до уваги не беруться. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги, цілком протилежну позицію відповідача стосовно цих обставин, викладену ним у суді першої інстанції, та здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000061 слідчим відділом ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.

Разом з тим, позивач не виконав вимог ухвали суду апеляційної інстанції від 27.07.15 та не подав оригіналів меморіального ордера № 245784 від 08.01.14, кредитного договору від 08.01.14 та договору купівлі-продажу цінних паперів від 08.01.14 (належним чином засвідчену копію цього договору), посилаючись на те, що оригінали цих документів були надані на вимогу слідчого відділу ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, а відповіді на свій запит щодо надання інформації від 11.09.15, адресованого зазначеному слідчому відділу, позивач не отримав. Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач мав можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження № 0000061 та отримати належним чином засвідчену копію договору купівлі-продажу цінних паперів від 08.01.14, який вимагався судом.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі спростовуються вищенаведеними висновками суду першої інстанції та не слугують підставами для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, Львівський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

У відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання апеляційної скарги 13.07.15) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (позивач у справі) звільнена від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

УСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу за вих. № 31/1-19311 від 13.07.15 Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського акціонерного Банку» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2, м. Київ залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 30.06.15 у справі № 926/747/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 15.10.15.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Зварич О.В.