КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа№ 910/13236/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Курочкін О.О.

від відповідача: Стеценко Т.М.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду м. Києва від 17.06.2015р. у справі № 910/13236/15 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 7465,59 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача про стягнення 7465,59 грн. страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду міста Києва №910/13236/15 від 17.06.2015р. позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 7463,59 грн. страхового відшкодування, 1827,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що страховик який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність. Отже, з моменту виконання свого зобов'язання за договором добровільного страхування у Позивача виникло право подати регресний позов до суду.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що строк позовної давності сплив 31.10.2012р., а Позивач звернувся з вказаним позовом лише 25.05.2015р., що не було враховано місцевим судом під час розгляду справи та винесення оскаржуваного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу у справі №910/13236/15 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 28.07.2015р.

28.07.2015р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення місцевого суду залишити без змін.

Розпорядженням Голови Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. апеляційну скаргу у справі №910/13236/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючий), Пономаренка Є.Ю., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. апеляційну скаргу у справі №910/13236/15 прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 28.07.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2015р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 08.09.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. апеляційну скаргу у справі №910/13236/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Власова Ю.Л. (головуючий), Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. апеляційну скаргу у справі №910/13236/15 прийнято до провадження визначеним складом суду та призначено до розгляду на 08.09.2015р.

В судовому засіданні 08.09.2015р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 22.09.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. відкладено розгляд апеляційної скарги на 06.10.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

26.12.2008р. між Позивачем та ОСОБА_8 був укладений договір страхування наземного транспорту №206-27080-08, відповідно до якого Позивачем було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу марки Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1.

22.02.2009р. між Відповідачем та ОСОБА_9 був укладений поліс №ВС/1888454 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про страхування цивільно-правової відповідальності останнього, як власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Dacia Solenza», державний номер НОМЕР_2. Вказаним договором передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 25500,00 грн., франшиза 0,00 грн.

18.11.2009р. Голосіївським районним судом м. Києва винесено постанову №3-12131/09, якою було визнано ОСОБА_9 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Вказаною постановою встановлено, що 31.10.2009р. о 15 год. 20 хв. ОСОБА_9, керуючи автомобілем марки «Dacia» державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись в м. Києві по вул. Якубовського, не вибрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів.

30.11.2009р. товариством з обмеженою відповідальністю «Сальватор», суб'єктом оціночної діяльності був наданий звіт №4417 про оцінку майна, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 складає 10258,33 грн.

30.11.2009р. Товариством з обмеженою відповідальністю «НІКО-Україна» було виставлено ОСОБА_8 рахунок-фактуру №00015439/1 на суму 10467,98 грн. за ремонт автомобіля.

16.07.2013р. Позивачем був складений та підписаний страховий акт №11847/206, відповідно до якого підлягає виплата страхового відшкодування в сумі 7463,59 грн.

20.09.2013р. Позивачем виплачено товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО-Україна» страхове відшкодування в сумі 7463,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3833.

Таким чином, ОСОБА_9 зобов'язаний відшкодувати Позивачу в порядку регресу шкоду у розмірі 7463,59 грн. Оскільки його цивільно-правова відповідальність перед іншими особами за шкоду заподіяну їх майну була застрахована Відповідачем, останній зобов'язаний відшкодувати Позивачу в порядку регресу вказану матеріальну шкоду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

З встановлених судом обставин вбачається, що 31.10.2009р. о 15 год. 20 хв. ОСОБА_9, керуючи автомобілем марки «Dacia» державний номерний знак НОМЕР_2, рухаючись в м. Києві по вул. Якубовського, не вибрав безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mitsubishi» державний номерний знак НОМЕР_1, що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів. На підставі укладеного з ОСОБА_8 договором страхування наземного транспорту, Позивач перерахував товариству з обмеженою відповідальністю «НІКО-Україна» страхове відшкодування в сумі 7463,59 грн. для ремонту застрахованого автомобіля.

Оскільки, 22.02.2009р. між Відповідачем та ОСОБА_9 був укладений поліс №ВС/1888454 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про страхування цивільно-правової відповідальності останнього, як власника наземного транспортного засобу - автомобіля «Dacia Solenza», а 18.11.2009р. Голосіївським районним судом м. Києва винесено постанову №3-12131/09, якою було визнано ОСОБА_9 винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, Відповідач зобов'язаний відшкодувати спричинену шкоду Позивачу.

Судом не приймаються до уваги доводи Скаржника щодо спливу строку позовної давності, оскільки при регресі перебіг строку позовної давності починається з часу сплати страховиком страхового відшкодування, що підтверджується постановою Верховного Суду України від 25.02.2015р.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі № 910/13236/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.06.2015р. у справі №910/13236/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15.10.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

О.О. Хрипун