ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р.Справа № 922/5203/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків 3-я особа - Державна фінансова інспекція в Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Декст ОСОБА_2 Сервіс", м. Харків
про стягнення 85486,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3, довіреність №01-42юр/3140 від 29.04.2015 року;

відповідача - ОСОБА_4, довіреність №28/15 від 16.09.2015 року;

третьої особи - ОСОБА_1, довіреність №25-26/17 від 06.01.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Декст буд сервіс" про стягнення коштів у розмірі 85468,00 грн. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що внаслідок завищення відповідачем вартості робіт при виконанні Договору про закупівлю робіт № К0285, позивачу були завдані збитки у розмірі зайво сплачених коштів, які він просить стягнути з відповідача. Витрати по сплаті судового збору позивач також просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 вересня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №922/5203/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засідання на 22 вересня 2015 року об 11:30 год.

09 вересня 2015 року від позивача до канцелярії суду надійшла заява про збільшення позовних вимог за вх. № 36927, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача кошти у розмірі 85486,00 грн. Вказана заява прийнята судом до провадження та розгляд справи продовжується з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22 вересня 2015 року розгляд справи було відкладено на 06 жовтня 2015 року об 12:15 год.

28 вересня 2015 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позов із запереченнями за вх. № 38862, який долучений судом до матеріалів справи.

У судове засідання 06 жовтня 2015 року з'явились всі учасники процесу.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, з підстав вказаних у позовній заяві, а також додатково надав правові обгрунтовання за вх. № 40317, які долучені судом до матеріалів справи.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державної фінансової інспекції України, позов підтримує та просить суд його задовольнити в повному обсязі, що письмово викладено у поясненнях від 22.09.2015 року за вх. № 37990.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні. В обгрунтування своїх заперечень відповідач у відзиві на позовну заяву (від 28.09.2015 року вх. № 38862), зазначає, що позивачем не доведено порушення відповідачем господарських зобов'язань за договором № К0285 від 12.11.2014 року і виникнення внаслідок цього відповідного обов'язку щодо повернення коштів, заявлених позивачем до стягнення, а також вказує на відсутність у матеріалах справи доказів наявності будь-яких зауважень чи заперечень з боку позивача щодо обсягів, якості та вартості виконаних відповідачем робіт.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Декст ОСОБА_2 Сервіс" (підрядник, відповідач) було укладено договір про закупівлю робіт № К0285 від 12.11.2014 року, згідно умов якого підрядник зобовязався власними та залученими силами зі своїх матеріалів та матеріалів замовника виконати для останнього роботи з Технічного переоснащення диспетчерського пункту Харківських міських електричних мереж АК "Харківобленерго" за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 6, корпус № 1 інв. № 622953 (центр автоматизирований оперативно-диспетчерський № 1, Барабашова, 6), а Замовник повинен прийняти та оплатити вартість вказаних робіт.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст. ст. 837, 843, 845 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Загальна сума Договору відповідно до п. 3.1. становить 139948,80 грн., у тому числі загальна вартість обладнання становить 75276,00 грн., загальна вартість робіт становить 1264672,80 грн.

Відповідно до п. 3.4. Договору заробітна плата визначається на підставі нормативних розрядів робіт, виконаних у звітньому місяці і середній вартості люд/годин відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 і може коригуватися у випадках виходу відповідних нормативних актів щодо підвищення мінімальної заробітної плати і за умови виходу відповідних документів Мінбуду України.

Згідно п. 4.2. цього Договору позивач здійснює щомісяця проміжні платежі за виконані роботи на підставі актів (форма КБ-2Б), підписаних уповноваженими представниками сторін. Акт про виконані роботи кожного місяця готує підрядник (відповідач) на державній мові і передає для підписання уповноваженому представнику замовника (позивача) у строк не пізніше 25 числа звітнього місяця. Замовник протягом 5-ти календарних днів перевіряє відповідність виконаних робіт зазначеним у акті та підписує його в частині фактично виконаних робіт.

Разом з тим, відповідно до п. 4.3. Договору оплата виконаних робіт здійнюється протягом 5-ти банківських днів після підписання кожного проміжного акту (форма КБ-2Б) з частковим зарахуванням авансу по кожному акту в розмірі 50 % від вартості виконаних робіт.

Відповідно до Договірної ціни, що є додатком 1 до Договірної ціни, що є додатком 1 до Договору заробітна плата будівників та монтажників визначена в розмірі 215342,00 грн.

Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Акт приймання виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2014 року складений на загальну суму 65029,20 грн., у тому числі заробітна плата робітників становить 30048,00 грн.

Акт приймання виконаних будівельних робіт № 2 за грудень 2014 року складений на загальну суму 59914,20 грн., у тому числі заробітна плата робітників становить 9747,00 грн.

Акт приймання виконаних будівельних робіт № 3 за грудень 2014 року складений на загальну суму 132782,40 грн., у тому числі заробітна плата робітників становить 20714, грн.

Акт приймання виконаних будівельних робіт № 4 за січень 2014 року складений на загальну суму 197151,60 грн., у тому числі заробітна плата робітників становить 70239,00грн.

Підписані акти виконаних будівельних робіт обома сторонами підтверджують факт належного виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Усього витрати на заробітну плату робітників за грудень 2014 року та січень 2015 року, що включені до актів-приймання виконаних робіт за договором складають 130748,00 грн., що були сплачені платіжними дорученнями: від 13.11.2014 року №23124 на суму 37638,00 грн., від 13.11.2014 року №23121 на суму 632336,40 грн., від 29.12.2014 року № 28655 на суму 128864,40 грн., від 24.03.2015 року №6958 на суму 98575,80 грн., від 05.08.2015 року № 2171 на суму 3594,00 грн., № 05.08.2015 року № 2167 на суму 28998,76 грн., від 21.07.2015 року № 923 на суму 213143,40 грн.

Під час проведення ревізії Державною фінансовою інспекцією було проведено зустрічну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_2 Сервіс" з питань документального та фактичного підтвердження виду, обсягу та якості операцій і розрахунків, що здійснювались між позивачем та відповідачем, було встановлено, що до актів приймання виконаних робіт за грудень 2014 року включено прямі витрати на заробітну плату робітників на суму 60509,00 грн., за січень 2015 року - на суму 70239,00 грн. Всього прямі витрати на заробітну плату робітників, включені до актів приймання виконаних робіт по укладеному договору склали на суму 130748,00 грн., з яких, на думку ревізора, безпідставно включено до актів 85486,00 грн.

В своєму акті ревізор Державної фінансової інспекції в Харківській області зазначив, що за даними бухгалтерського обліку відповідача за зазначений вище період нарахована заробітна плата 20 працівникам (у тому числі директору 4000,00грн) на суму 49262,00грн., і тому відповідач мав право включити до актів виконаних робіт, підписаних з позивачем, лише суми, які фактично нараховані до виплати працівникам за даними обліку підрядника, з урахуванням виключення з цієї суми 4000,00 грн. зарплати директору, тобто, зайво включено до витрат на оплату праці 85486,00грн.

Державна фінансова інспекція запропонувала позивачу подати позов до суду.

Враховуючи викладене, позивач і звернувся до суду з позовом про стягнення збитків з відповідача у розмірі 85486,00 грн., які складаються з суми зайвих витрат на оплату праці робітників. На думку позивача, його права та охоронювані законом інтереси порушені, що є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Проте, відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи на наступне.

Відповідно до пункту 5 ДСТУ-Н Б Д.1.1.-2:2013, прямі витрати визначаються в локальних кошторисах шляхом множення визначеної за ресурсними елементами кошторисними нормами кількості трудових ресурсів, необхідних для виконання обємів робіт, обчислених за проектною документацією. Розрахунок кошторисної заробітної плати виконується на підставі нормативно-розрахункових витрат і вартості людино-години, яка відповідає середньому нормативному розряду робіт для ланки робітників-будівельників, монтажників та середньому нормативному розряду ланки робітників, зайнятих на керуванні та обслуговуванні будівельних машин і механізмів. Вартість людино-години робітників по обєктах будівництва, що споруджуються за рахунок державних коштів, обчислюється з урахуванням рекомендацій центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

З дотриманням вимог наведених норм ДСТУ-Н Б Д.1.1.-2:2013, з урахуванням обсягу виконаних робіт було розраховано прямі витрати у акті виконаних робіт, підписаних між сторонами, в числі яких віднесено заробітну плату, по нормам, визначеним чинним законодавством. Ця розрахункова величина не може бути меншою, ніж встановлено вимогами ДСТУ-Н Б Д.1.1.-2:2013. Аналогічні вимоги викладені у листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.02.2013, № 7/15-1989 «Щодо рівня заробітної плати при визначенні вартості будівництва», в якому зазначено, що відповідно до ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», які мають обов'язковий характер при визначенні вартості будівництва, що здійснюється із залученням державних коштів, розмір кошторисної заробітної плати у складі вартості будівництва розраховується виходячи з середнього рівня заробітної плати працівників, які зайняті у будівництві, умов та строків виконання робіт (стислі строки, за підвищеної інтенсивності праці, у нічний час, вихідні та святкові дні тощо) з урахуванням рекомендованого Мінрегіоном за погодженням з Мінекономрозвитку рівня середньомісячної заробітної плати.

Водночас, слідує зазначити, що при перевірці законності здійснення видатків на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт органами Державної фінансової інспекції України застосовуються Методичні рекомендації з проведення державною контрольно-ревізійною службою ревізій використання коштів на будівництво, затверджені Наказом ГлавКРУ №39 від 27.02.2009р. (далі у тексті Методичні рекомендації), застосування яких що передбачено розділом 12 Методичних Рекомендацій щодо здійснення інспектування органами Державної фінансової інспекції України, затверджених Наказом Державної фінансової інспекції України №90 від 14.12.2011р.

Відповідно до розділу 9.5. «Перевірка правильності визначення вартості робіт, виконаних підрядним способом» Методичних рекомендацій, середньомісячна заробітна плата визначається з урахуванням рекомендованого Мінрегіонбудом за погодженням з Мінекономіки України середнього рівня заробітної плати по будівельній галузі, що склався в регіоні на певний період. При визначенні вартості ремонту об'єктів виробничого та іншого призначення рівень заробітної плати приймається з урахуванням рекомендацій відповідних міністерств та інших центральних органів виконавчої влади.

Усереднені показники вартості людино-години за розрядами складності робіт у будівництві, з урахуванням рекомендованої середньомісячної заробітної плати при 40-годинному робочому тижні, затверджуються наказами Мінрегіонбуду України.

Саме у договірних цінах, узгоджених сторонами, з урахуванням зазначених положень нормативно-правових актів було визначено вартість людино/години по роботам, що виконуватимуться в межах укладеного договору. Таким чином, при складанні актів виконаних робіт за грудень 2014 року та січень 2015 року та включенні до них вартості людино/години у ціні, встановленій договором (договірною ціною), ТОВ «ДЕКСТ БУД СЕРВІС» діяло в межах укладеного договору, без перевищення узгодженого розміру оплати праці. До актів виконаних робіт, підрядником складено відомості ресурсів де наведено повний розрахунок заробітної плати із визначенням кількості людино/годин, розряду робітників та вартістю людино/години.

Відповідач також зазначає, що позивач безпідставно посилається на вимоги пункту 3.3.10 «Правил визначення вартості будівництва ДБН Д.1.1-1-2000», затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 №174, через те, що зазначеному пункті йдеться мова про динамічну договірну ціну, в той час, як між сторонами складена тверда договірна ціна, що передбачено пунктом 3.3.9. зазначеного ДБН Д.1.1-1-2000, (пункт 6.4.3. у ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) яка закріплює, що за твердої договірної ціни взаєморозрахунки провадяться на підставі виконаних обсягів робіт та їхньої вартості, визначеної в договірній ціні.

Безпідставним на думку відповідача є посилання позивача на пункт 3.3.12. ДБН Д.1.1-1-2000 (пункт 6.4.7. ДСТУ Б Д.1.1-1:2013). Зазначене положення передбачає уточнення загальної вартості виконаних підрядних робіт лише при порушеннях порядку визначення вартості будівництва.

Нормування та оплата праці у підрядній організації здійснюється відповідно до умов колективного договору, укладеного на підставі чинного законодавства про працю та оплату праці, згідно якого час зароблених підприємством коштів відраховується до резерву на оплату щорічних відпусток, виплату винагороди за вислугу років, винагороду за результати праці та інш. відповідно до системи оплати праці, що діє в підрядній організації.

Так, відповідно до статті 15 Закону України «Про оплату праці», форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною, галузевими (міжгалузевими) і територіальними угодами.

Вартість будівництва (в складі якої прямі витрати на оплату праці у встановленій вартості людино/години) визначена сторонами у договірній ціні, та не має зменшуватися в залежності від підтвердження фактичного рівня заробітної плати підрядної організації.

З огляду на те, що позивач просить стягнути з відповідача саме збитки, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Необхідними умовами для відшкодування збитків є доведення факту спричинення збитків саме тією особою, до якої висунуто вимогу про їх відшкодування. Крім того, заявлені до стягнення збитки мають бути завданими внаслідок порушення відповідачем цивільного права позивача у справі, а розмір збитків має перебувати у необхідному і безпосередньому причинному зв'язку із вчиненням відповідачем правопорушення.

Стаття 224 ГК України передбачає відшкодування збитків стороною, що припустилася неналежного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.ст.6, 627 ЦК України).

Наявні у справі докази не спростовують того факту, що при укладенні цього договору сторони визначили його зміст на основі вільного волевиявлення та погодили на свій розсуд всі його умови, і те, що сторони мали на меті настання певних для них наслідків.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору, в якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню та їх вартість, оскільки відповідно до наведених вимог законодавства ці умови є обов'язковими для сторін.

Судом встановлено, що зобов'язання за договором сторонами виконані повністю.

Договір в частині визначення ціни не був визнаний в установленому порядку недійсним повністю або частково з підстав її завищення, до нього також не були внесені відповідні зміни.

Відсутні також інші належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання (акт ревізії не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору), отже, відсутні правові підстави, передбачені ст. ст. 22, 611 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України для відшкодування збитків через відсутність усіх елементів цивільного правопорушення: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що виявлені Інспекцією порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Оскільки між сторонами у спорі укладений договір підряду, а кошти які позивач просить стягнути з відповідача отримано останнім як оплату належно виконаних за договором робіт, то такі кошти набуто за наявності правової підстави - договору і вони не можуть вважатися ані збитками, ані безпідставно набутим майном.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України у постанові від 02.07.2012 у справі №5006/18/13/2012.

В силу приписів ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень).

Враховуючи вказане суд відмовляє в позові повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі залишаються за позивачем..

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 22, 224, 225, 509, 627, 628, 629, 632, 837, 843, 845 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_5

справа № 922/5203/15