ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 р. Справа №917/1320/15

за позовом Агрофірми "Вересень", вул. Жовтнева, 27 Б, с. Погреби, Глобинський район, Полтавська область, 39075

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", вул. Ленінградська, 27, м. Дніпропетровськ, 49038;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Землянки", вул. Леніна, 47, с.Землянки, Глобинський район, Полтавська область, 39013

про стягнення 18 344,60 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 01.08.2015р.

від відповідач 1: не з"явився.

від відповідач 2: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 1 заборгованість в розмірі 18 344,60 грн., з яких 9 126,48 грн. - основний борг за договором купівлі-продажу №913/18 від 09.04.2013р., 2 161,85грн. - пеня, 439,57грн. - 3% річних та 6 616,70 грн. - інфляційних втрат.

03.09.2015р. від позивача надійшла заява (вхід. № 12596 від 03.09.2015р.) про відмову від позовних вимог до ТОВ Агрофірма "Земляки" - відповідача 2 по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги з урахуванням заяви від 03.09.2015р.

Відповідач 1 повноважного представника в судове засідання не направив.30.09.2015р. надіслав клопотання (вхід. №14226 від 30.09.2015р.) про відкладення про розгляду справи в зв"язку з зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні.

Суд клопотання відхиляє виходячи з наступного.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 14.07.2015 року розгляд даної справи було призначено на 03.09.2015р. Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи), але в судове засідання не з'явився подавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 03.09.2015р. розгляд справи було відкладено на 24.09.2015р. та продовжено строк вирішення спору на 15 днів (за клопотанням позивача).

Однак, відповідач 1 в дане судове засідання не з"явився, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання відповідача 1 судом було задоволено та відкладено розгляд справи на 29.09.2015р.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97р., гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з його відсутністю (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідач мав достатньо часу з дати порушення провадження у справі надати суду свої заперечення, однак таким правом не скористався.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Агрофірмою "Вересень" (покупець за договором; позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" (продавець за договором; відповідач 1 по справі) 09.04.2013р. був укладений Договір купівлі-продажу №973/18, за умовами п. 1.1. якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти товари в асортименті, в обсягах та за ціною відповідно до видаткових накладних, що є додатками до цього Договору.

Загальна сума договору складає суму товару, отриманого за всіма накладними. Ціни на товари, кількість і загальна вартість товарів, що відпускаються, встановлюється окремо на кожну партію товару відповідно до видаткових накладних (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Відповідно до п.п.3.3. Договору сторони погодили, що покупець оплачує товар на умовах 100% передплати шляхом банківського переказу або внесення готівки в касу продавця.

Товар вважається одержаним покупцем з моменту підписання накладних (п.п.1.1. Договору).

За умовами Договору поставка товару здійснюється з торгового центру продавця самостійно покупцем та за власний рахунок (п.п. 2.1. Договору).

Як зазначає позивач, в обгрунтування своїх позовних вимог, що на виконання умов Договору ним було здійснено 100% попередню оплату за товар на загальну суму 9126,48грн. В своїй позовній заяві на підтвердження даного факту, здійснено посилання на платіжні доручення №ВРВР 0000113 від 15.04.2013р. на суму 4 743,00грн.; №ВРВР 0000333 від 14.06.2013р. на суму 4 920,00грн.; №ВРВР 0000334 від 14.06.2013р. на суму 5 333,00грн.; №ВРВР 0000361 від 24.07.2013р. на суму 5 000,00грн.; №ВРВР 0000489 від 23.08.2013р. на суму 2 000,00грн.; №ВРВР 0000790 від 23.08.2013р. на суму 3 000,00грн.; №ВРВР 0000736 від 23.10.2013р. на суму 5 000,00грн.

В зв"язку з неможливістю надання вказаних платіжних доручень, позивачем надано виписку з банку, про перерахування вказаних коштів на рахунок відповідача 1.

Однак, відповідач 1 одержавши суму попередньої оплати, товар позивачу не поставив та не здійснив повернення предоплати, в зв"язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 (ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор") 9 126,48 грн. - основного боргу за договором купівлі-продажу №913/18 від 09.04.2013р., 2 161,85грн. - пені, 439,57грн. - 3% річних та 6 616,70 грн. - інфляційних втрат.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України передбачено, що у разі якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем після перерахування передоплати був отриманий товар на загальну суму 8 315,65грн., що підтверджується видатковими накладними підписаними сторонами, копії яких містяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача 1 щодо поставки товару позивачу, тому позовні вимоги в частині стягнення передоплати в сумі 810,83грн. за Договором купівлі-продажу №973/18 від 09.04.2013р. підлягають задоволенню, в іншій частині позову слід відмовити.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2 161,85грн. пені, 439,57грн. - 3% річних та 6 616,70 грн. - інфляційних втрат.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов"язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як роз"яснив Пленум Вищого господарського суду України в п 2.1. постанови №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 2 161,85грн. пені за період з 14.12.14р. по 14.06.2015р.

Оскільки договір купівлі-продажу №913/18 від 09.04.2013р. не містять умови щодо нарахування пені у випадку прострочення сторонами виконання своїх зобов"язань, позивачем в позовній заяві не наведено посилань на законодавчий акт, що містить відповідні положення про можливість стягнення з відповідача пені в даному випадку, вимога позивача про стягнення відповідача 2 161,85грн. пені за період з 14.12.14р. по 14.06.2015р. необґрунтована та у її задоволенні слід відмовити.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно проведеного судом перерахунку правомірним є стягнення 39,12грн. - 3% річних та 617,85грн. інфляційних за період з 01.11.2013р. по 10.06.2015р. Позовні вимоги в частині стягнення 39,12грн. - 3% річних та 617,85грн. інфляційних підлягають задоволенню, а в решті - відмовити.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач не скористався наданим йому правом обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 75, п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" (вул. Ленінградська, 27, м. Дніпропетровськ, 49038; ) на користь Агрофірми "Вересень" (вул. Жовтнева, 27 Б, с. Погреби, Глобинський район, Полтавська область, 39075; ) 810,83грн. основний борг, 39,12грн. 3% річних, 617,85грн. інфляційних втрат та 146,18грн. судового збору.

3.Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Припинити провадження в частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Землянки".

Повне рішення складено 06.10.2015р.

Суддя Погрібна С.В.