ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2015 року Справа № 908/597/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Грека Б.М.- головуючого, Бондар С.В., Кривди Д.С. (доповідача),
за участю представників від:
позивачаСамокиша В.Ю., представник,
відповідачане з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015
у справі№ 908/597/15-г Господарського суду Запорізької області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком"
провитребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про витребування з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та передання позивачу наступного майна: екскаватор-навантажувач KOMATSU WВ93R-5, серiйний номер KMTWAА98V79H60179.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 (суддя Науменко А.О.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.06.2015 (судді: Чернота Л.Ф. - головуючий, Бойченко К.І., Стойка О.В.), позов задоволено; витребувано з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" та передано Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" наступне майно: екскаватор-навантажувач KOMATSU WВ93R-5, серiйний номер KMTWAА98V79H60179; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" 7359,70 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням та постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Скаргу мотивовано доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи. Також відповідач вважає, що суди прийняли рішення та постанову, що стосуються прав і обов'язків реального володільця та користувача спірного майна ТОВ "Торг-строй компанія", яке не приймало участі в справі.

25.09.2015 від відповідача надійшло клопотання про скасування судових рішень та припинення провадження у справі, оскільки рішення, що оскаржується, заздалегідь неможливо виконати, про що відповідачу відповідно до Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" 1669-VII від 02.09.2014 видано відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України від 28.04.2015 № 4106 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який відповідач просить залучити до матеріалів справи.

У відзиві на касаційну скаргу позивач спростовує її доводи і просить постанову залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Відводів складу суду не заявлено.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що 16.04.2007 між Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг Аваль" (Лiзингодавець) та Товариством з обмеженою вiдповiдальнiстю "Шляхове будiвництво "Альтком" (Лiзиногоодержувач), укладено договір фінансового лізингу (оренди) №L589-04/07 (далі - Договір), за умовами п.1.1 якого Лiзингодавець на пiдставi Договору купiвлi-продажу (поставки) (надалi - Договiр купiвлi -продажу) зобов'язується придбати у свою власнiсть i передати на умовах фiнансового лiзингу, без надання послуг з управлiння та технiчної експлуатацiї, у володiння та користування протягом усього строку лiзингу за плату (лiзинговi платежi) майно, найменування, технiчний опис, модель, рiк випуску, цiна одиницi, кiлькiсть i загальна вартiсть якого зазначаються в Специфiкацiї (Додаток №2 до цього Договору) (надалi - "Предмет лiзингу"), а Лiзингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лiзингу та сплачувати лiзинговi платежi на умовах цього договору.

Згідно з п.1.2 Договору строк лiзингу складається з перiодiв лiзингу, зазначених в графiку платежiв (додаток №1 до договору) (надалi - "графiк"), та не може бути менше одного року.

Відповідно до графіку платежів від 16.04.2007 кількість періодів лізингу становить 60 місяців.

Предмет лiзингу передається лiзингоодержувачу для використання у його господарськiй дiяльностi (п.1.3 договору), та його вартiсть становить 586781,78 грн, в тому числi 20% ПДВ: 97796,96 грн (п.3.1 договору).

Згідно з п.3.2. Договору пiсля проведення фактичної передачi предмета лiзингу лiзингоодержувачу, вартiсть предмета лiзингу може бути збiльшена, якщо на момент проведення повного розрахунку лiзингодавця з продавцем за придбання предмета лiзингу, лiзингодавець оплатив йому суму, яка перевищуе загальну вартiсть предмета лiзингу на момент укладання договору (вказану в пунктi 3.1 договору). В цьому випадку лiзингодавець складає новий графiк та направляє його Лiзингоодержувачу, змiнений за приписами цього пункту графiк приймається до виконання Лiзингоодержувачем у безспiрному порядку.

В п.8.1 Договору сторони погодили, що даний договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та сплати Лiзингоодержувачем авансового лiзингового платежу згiдно графiку i дiє до повного виконання сторонами своїх обов'язкiв за цим договором.

Згідно Специфікації (додаток №2 до Договору) предметом лізингу є екскаватор-навантажувач СOMATSU WВ93R-5, серiйний номер KMTWAА98V79H60179, вартістю 586781,78 грн, у т. ч. ПДВ.

Відповідно до п.5.4 Загальних умов фінансового лізингу (додаток №4 до договору № L577-04/07), лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. При цьому першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому предмет лізингу був переданий лізингоодержувачу за актом приймання-передачі. Зазначені в графіку порядкові номери періодів лізингу відповідають календарним місяцям, які слідують за першим періодом лізингу, в прямому порядку.

Угодою від 03.09.2007 про внесення змін до договору №L577-04/07 п.3.1 розділу 3 договору викладено у новій редакції: "Вартість предмета лізингу становить 612140,06 грн, у т. ч. ПДВ".

Отримання відповідачем предмета лізингу за договором №L577-04/07 підтверджується актом приймання-передачі від 27.08.2007, підписаного сторонами без розбіжностей.

В подальшому додатковими угодами до договору фінансового лізингу сторонами вносились зміни щодо додатку №1 "Графік платежів".

28.02.2014 сторони підписали додаткову угоду до договору фінансового лізингу, відповідно до якої лізингоодержувач визнає наявність заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобов'язується сплатити в розмірі та строк, визначений сторонами, що наведено в таблиці цієї Угоди.

Згідно з п.1.3 додаткової угоди від 28.02.2014, виконання зобов'язання/боргових зобов'язань лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї Додаткової угоди, є відстроченим. Встановлено кінцеву дату виконання Лізингоодержувачем зобов'язань за договором до 31.07.2014 (зобов'язання повинні бути виконанні не пізніше зазначеної дати/дата виконання зобов'язань).

Також в п.2 додаткової угоди від 28.02.2014 сторони дійшли згоди, що зобов'язання лізингоодержучава перед лізингодавцем припиняються, після повного та належного виконання лізингоодержувачем зобов'язань, визначених п.1.1 цієї Угоди, та у разі сплати викупної вартості предмета лізингу в строк та у розмірі, визначеними договором купівлі-продажу (викупу).

Згідно бухгалтерської довідки ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" станом на 23.01.2015 несплачена вартість предмета лізингу, який знаходиться у користуванні ТОВ "ШБ "Альтком" за договором № L577-04/07 складає 367984,82 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що строк лізингу за договором закінчився, відповідач свої зобов'язання за договором до 31.07.2014 не виконав, лізингові платежі не сплатив і не повернув позивачу предмет лізингу відповідно до ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг", а тому його слід витребувати у відповідача на користь позивача відповідно до п.2 ч.1 ст.399 ЦК України, п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до ч.2 ст.806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Спеціальним законом, що регулює лізингові відносини в Україні є Закон України "Про фінансовий лізинг".

Наслідки закінчення строку лізингу визначені у ст.11 цього Закону, зокрема у п.7 ч.2, який передбачає в такому разі обов'язок лізингоодержувача повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Враховуючи те, що визначений договором строк лізингу закінчився, проте предмет лізингу не був повернутий позивачу, чим порушено права позивача як власника майна, місцевий господарський суд в мотивувальній частині рішення дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для повернення предмета лізингу позивачу у зв'язку з закінченням встановленого сторонами строку лізингу, проте, виходячи з договірного (зобов'язального) характеру правовідносин між сторонами щодо передання спірного майна у користування на умовах лізингу та наявність спеціальної норми п.7 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг", судом у даному випадку необґрунтовано застосовано приписи ст.399 ЦК України і в резолютивній частині рішення помилково зазначено не про примусове виконання обов'язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 ЦК України) шляхом зобов'язання відповідача повернути предмет лізингу, а про витребування у лізингоодержувача цього майна з незаконного володіння.

При перегляді рішення в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції вказаних суперечностей не усунув.

Разом з тим, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується обов'язок відповідача повернути позивачу лізингове майно відповідно до п.7 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг", і саме такі правові висновки містяться в мотивувальній частині рішення, а допущена судом помилка в резолютивній частині рішення не призвела до неправильного вирішення спору по суті, відтак, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення з одних лише формальних міркувань, Вищий господарський суд України вважає за можливе, керуючись п.5 ч.1 ст.1119 ГПК України, не скасовуючи рішення суду, змінити його та викласти абз.2 у такій редакції: "Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи: 32794511) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ідентифікаційний код юридичної особи: 34480657) наступне майно: екскаватор-навантажувач СOMATSU WВ93R-5, серiйний (заводський) номер KMTWAА98V79H60179".

Посилання ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" на те, що лізингове майно було передано на зберігання ТОВ "Торг-строй компанія", суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки відповідно до ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов'язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Невиконання третьою особою зобов'язання за договором зберігання перед відповідачем не є таким випадком відповідно до умов договору лізингу або актів цивільного законодавства. Обставини, на які посилається відповідач, не є підставою для звільнення від виконання обов'язку за договором щодо повернення лізингового майна позивачу.

Додатково поданий відповідачем доказ в суді касаційної інстанції (сертифікат Торгово-промислової палати України від 28.04.2015 року № 4106 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили)) Вищий господарський суд України не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст.1115 ГПК України касаційна інстанція не має права збирати нові докази, і відповідач не довів, що в судах попередніх інстанцій йому було неправомірно відмовлено в дослідженні цього доказу.

При цьому, суд касаційної інстанції враховує, що відповідно до ч.2 ст.218 ГК України та ч.1 ст.617 ЦК України у випадку порушення зобов'язання, виконання якого виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили, сторона звільняється саме від відповідальності за порушення зобов'язання (а не від цивільного обов'язку або його виконання). Наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк або спосіб, самі по собі не можуть бути правовою підставою для відмови у захисті порушеного права позивача шляхом постановлення судового рішення про відмову в позові. Такі обставини за умови їх доведеності в установленому порядку можуть бути підставою для вирішення питання відповідно до ст.121 ГПК України про відстрочку або розстрочку виконання рішення чи зміну способу та порядку його виконання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 змінити, виклавши абз.2 резолютивної частини рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 у такій редакції:

"Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, буд. 2, ідентифікаційний код юридичної особи: 32794511) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ідентифікаційний код юридичної особи: 34480657) наступне майно: екскаватор-навантажувач СOMATSU WВ93R-5, серiйний (заводський) номер KMTWAА98V79H60179".

В решті рішення Господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 у справі № 908/597/15-г залишити без змін.

Головуючий Б. Грек

Судді С. Бондар

Д. Кривда