ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 918/1130/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради

про стягнення заборгованості за електричну енергію в сумі 55 505 грн. 83 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №101 від 31.12.2014р.;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність №262 від 12.10.2015р..

У судовому засіданні 13 жовтня 2015 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Рівнеобленерго" (далі ПАТ "Рівнеобленерго", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (далі - КП "Сарнитеплосервіс", відповідач) про стягнення заборгованості за електричну енергію в сумі 55 505 грн. 83 коп., з яких 38 790 грн. 20 коп. - заборгованість за спожиту активну електроенергію, 5 521 грн. 48 коп. - заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, 8 144 грн. 45 коп. - пеня, 3 049 грн. 70 коп. - інфляційне збільшення суми боргу.

Ухвалою суду від 28 вересня 2015 року позовну заяву №1459 від 22.09.2015р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/1130/15, розгляд якої призначено на 13 жовтня2015 року.

13 жовтня 2015 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява №1523 від 12.10.2015р. про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору. Також надійшла заява про повернення надміру сплаченого судового збору. (а.с. 43, 57).

Також, 13 жовтня 2015 року від представника позивача надійшла заява №1522 від 12.10.2015р. про зменшення розміру позовних вимог з додатками (а.с. 44-54). З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 28 790 грн. 20 коп., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії в сумі 5 521 грн. 48 коп., пені в сумі - 8 144 грн. 45 коп., інфляційне збільшення в сумі 3 049 грн. 70 коп..

Вищезазначена заява судом прийнята до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК.

Крім того, 13 жовтня 2015 року представником відповідача подано платіжне доручення №659 від 30.09.2015р., з якого вбачається, що КП "Сарнитеплосервіс" сплатило 10 000 грн. за активну електроенергію (а.с. 56).

Представник позивача в судовому засіданні 13 жовтня 2015 року підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог та наполягала на задоволенні позову.

Представник відповідача у судовому засіданні 13 жовтня 2015 року не заперечував проти наявної заборгованості, а також повідомив про часткову оплату в сумі 10 000 грн., що підтвердив платіжним дорученням №659 від 30.09.2015р..

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2007 року між ПАТ "Рівнеобленерго" (далі - Постачальник) та КП "Сарнитеплосервіс" (далі Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №847 (далі - Договір) (а.с.9-19).

Відповідно до п. 1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 786 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка продажу електричної енергії визначається відповідно до Додатку №6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Відповідно до пунктів 2.2., 2.2.1. та 2.2.2. Договору Постачальник зобов'язується виконувати умови цього Договору. Постачати Споживачу електроенергію, як різновид товару: в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору (додаток № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу"); згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до ПУЕ та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком № 6 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін"; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами; забезпечити отримання Споживачем електричної енергії на рівні дозволеної потужності (Додаток №3 "Перелік об'єктів і точок обліку Споживача" та Додаток 3.1. "Перелік об'єктів і точок обліку субспоживачів, що споживають електроенергію від споживача").

Згідно п. 2.3.3. Договору Споживач зобовязується оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно умовами додатків № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та їх розрахунків" (а.с. 20-22).

За пунктом 8.1 Договору оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки Постачальника в терміни, визначені додатком № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків".

Пунктом 1 вищезазначеного додатку встановлено, що розрахунковим вважається період з 08 календарного числа попереднього місяця до такого ж календарного числа поточного місяця. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця, того на який припадає дата остаточного розрахунку.

Відповідно до пункту 2 вказаного додатку покази засобів обліку, відповідно до Переліку об'єктів і точок комерційного обліку споживача фіксуються Споживачем 08 числа кожного місяця о 00-00 год. та вибірково контролюються (знімаються) Постачальником.

Після зняття показів засобів обліку, Споживач оформляє звіт про використану електроенергію, який складається у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та 08 числа надає Постачальнику нарочним, але не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію.

У разі неможливості отримання Постачальником даних про використану електричну енергію в зазначений термін (незалежно від причин), визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється самостійно Постачальником за попередній розрахунковий період. У разі наявності зафіксованих Постачальником показників засобів обліку споживачеві виписується рахунок у відповідності до таких показників.

Згідно з пунктом 8.5 договору тривалість періоду для оплати отриманого рахунку не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку для Споживачів, які оплачують електричну енергію самостійно, і 10 операційних днів з дня отримання рахунку для Cпоживачів, які здійснюють розрахунки через свою територіально-відокремлену головну організацію.

Пунктом 4 додатку до спірного договору № 4 "Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків" передбачено, що відповідно до визначеної згідно пункту 5 цього додатку величини коштів за фактично спожиту електричну енергію, постачальник виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунку.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу активну електричну енергію. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних рахунків за активну електроенергію (а.с. 26-33). Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Водночас відповідач взятий на себе за спірним договором обов'язок щодо своєчасної оплати поставленої йому активної електричної енергії не виконав.

Відтак судом встановлено, що заборгованість відповідача перед ПАТ "Рівнеобленерго" по оплаті активної електроенергії у період з квітня по вересень 2015 року за Договором на момент розгляду справи становить 28 790 грн. 20 коп..

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За частиною 7 цієї статті оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частиною 4 статті 26 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за перетікання реактивної електроенергії у розмірі 5 521 грн. 48 коп., нараховану на підставі Договору за період з 19.01.2015 року по 22.09.2015 року.

Пунктом 17 додатку № 8 до спірного договору передбачено, що плата за перетікання реактивної електроенергії проводиться споживачем на підставі документів для платежів протягом 5 днів від дня їх отримання. Кошти оплати за перетікання реактивної електроенергії перераховуються споживачем на поточний рахунок Постачальника електричної енергії.

Судом встановлено, що рахунки виставлені позивачем КП "Сарнитеплосервіс" на оплату за реактивні перетоки були отримані уповноваженим представником відповідача (а.с. 26-33). Вказані обставини підтверджуються підписами уповноваженої особи КП "Сарнитеплосервіс" у відповідних графах вищезазначених рахунків.

Проте з матеріалів справи вбачається, що відповідач обов'язок по оплаті не виконав, у зв'язку з чим у останнього перед позивачем утворилася заборгованість, яка становить 5 521 грн. 48 коп.. Відтак, позовна вимога ПАТ "Рівнеобленерго" про стягнення з відповідача даної суми є законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Пунктом 2.3.4. Договору сторони передбачили, що Споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електроенергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком №8 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до п.8.1, п.8.2 договору оплата електричної енергії та інших платежів здійснюється Споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки Постачальника в терміни визначені додатком № 4 «Порядок зняття показів засобів обліку електричної енергії та розрахунків». Розрахунок величини плати за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та Споживача здійснюється у порядку, визначеному додатком № 8 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії".

У зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, щодо оплати електроенергії, за останнім утворилась заборгованість перед ПАТ «Рівнеобленерго" за з 17.04.2015 року по 22.09.2015 року в розмірі 38 790 грн. 20 коп. за активну електроенергію, за перетікання реактивної електроенергії у розмірі 5 521 грн. 48 коп. за період з 19.01.2015 року по 22.09.2015 року.

Крім того, позивачем нараховано пеню на суму боргу з активної електроенергії за період з 17.04.2015 року по 22.09.2015 року у розмірі 7 130 грн. 72 коп., на суму боргу за перетікання реактивної електроенергії за період з 19.01.2015 року по 22.09.2015 року у розмірі 1 013 грн. 73 коп..

Пунктом 8 додатку № 4 визначено, що у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів Постачальник здійснює споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України передбачено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

У той же час оскільки заявлений до стягнення розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем на відповідні суми основного боргу, які включали в себе вартість як активної електроенергії, так і перетоків реактивної електроенергії, перевірено судом, позовна вимога про стягнення з відповідача 8 144 грн. 45 коп. пені підлягає задоволенню.

Крім того, на підставі статті 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення індекс інфляції на суму боргу електроенергії в розмірі 3 049 грн. 70 коп..

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки заявлений до стягнення розмір інфляційних втрат є арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства та не суперечить положенням договору, позовна вимога про стягнення з відповідача вказаної суми також підлягає задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням положень вказаних норм законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ "Рівнеобленерго" до Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 28 790 грн. 20 коп., заборгованості за перетоки реактивної електроенергії в сумі 5 521 грн. 48 коп., пені в сумі - 8 144 грн. 45 коп., інфляційне збільшення в сумі 3 049 грн. 70 коп. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову в сумі 1 218 грн..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Сарнитеплосервіс" Сарненської міської ради (34500, м. Сарни, вул. Кулікова, 73, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, ) заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 28 790 (двадцять вісім тисяч сімсот дев'яносто) грн. 20 коп., заборгованість за перетоки реактивної електроенергії в сумі 5 521 (п'ять тисяч п'ятсот двадцять одну) грн. 48 коп., пеню в сумі 8 144 (вісім тисяч сто сорок чотири) грн. 45 коп., інфляційне збільшення в сумі 3 049 (три тисячі сорок дев'ять) грн. 70 коп. та 1 218 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою суду повернути Публічному акціонерному товариству "Рівнеобленерго" (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71, ) з Державного бюджету України 609 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням № від 15 липня 2015 року, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №918/1130/15.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19 жовтня 2015 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33000, м. Рівне, вул. Кн. Володимира, 71);

3 - відповідачу рекомендованим (34500, м. Сарни, вул. Кулікова, 73).