РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015Справа №910/18684/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗЕТКА.УА"

До Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій"

Про стягнення 51 713,16 грн. заборгованості, 3% річних 3 527,81 грн., індексу

інфляції - 33 957,93 грн.

Суддя Головатюк Л. Д.

Представники :

Від позивача: Сташенко І. Ю. (дов. від 03.08.2015)

Від відповідача: не з'явився

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 08.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 11080801 від 08.08.2011 про участь постачальника в системі LeaseIT, а саме: основного боргу в розмірі 51 713,16 грн., 3% річних в розмірі 3 527,81 грн., індексу інфляції - 33 957,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2015 порушено провадження у справі №910/18684/15 та призначено до розгляду на 05.08.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 17.09.2015, в зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних судом доказів, що перешкоджало розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 судом в порядку ст. 22 ГПК України була прийнята до розгляду заява позивача про зменшення позовних вимог, якою позивач просить суд стягнути з відповідача 38 474, 85 грн. основного боргу, 2 915, 64 грн. 3 % річних, 24 316, 09 грн. інфляційних втрат. В подальшому розгляд позовних вимог здійснюється судом з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог. Цією ж ухвалою судом в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, та в порядку ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 01.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2015 розгляд справи відкладено на 08.10.2015, у зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів по справі.

02.10.2015 відповідачем у справі до Господарського суду міста Києва подано зустрічна позовна заява про стягнення упущеної вигоди, яка була повернута Ухвалою суду від 06.10.2015 на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

В судове засідання 08.10.2015 представники відповідача не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав суду додаткові докази по справі, усні пояснення по справі, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 11080801 від 08.08.2011 про участь постачальника в системі LeaseIT, в частині оплати поставленого клієнтам відповідача позивачем товару.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав не отримання від відповідача рішення (згоди) на передачу (надання) клієнту товару до моменту укладення з клієнтом договору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 08.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2011 року між позивачем, як постачальником та відповідачем, як оператором, був укладений Договір № 11080801 про участь постачальника в системі LeaseIT (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник бере участь в системі LeaseIT, а саме: використовуючи згідно ліцензії технологію фінансування LeaseIT, постачає товари - предмети лізингу, запасні частини, комплектуючи, витратні матеріали, тощо - надає послуги та виконує інші дії відповідно до обраної моделі участі постачальника в системі LeaseIT, а Оператор LeaseIT оплачує поставлені постачальником товари та послуги, надає постачальнику послуги, пов'язані з використанням технології фінансування в системі LeaseIT. Також, сторони домовились, що будуть діяти відповідно до Правил участі постачальника в системі LeaseIT, які затверджуються оператором ( тобто - відповідачем) та є невід'ємною частиною договору (надалі за текстом - Правила).

У відповідності до п. 1.2. Договору, предмети лізингу, інші товари та послуги постачаються клієнтам постачальником за заявками, погодженими оператором LeaseIT.

Відповідно до п. 2.2. Правил, протягом дії Договору, постачальник, зобов'язується, на підставі належним чином оформлених заявок клієнтів LeaseIT, задоволених оператором LeaseIT, передавати клієнтам LeaseIT обладнання, інші товари та послуги, відповідно до встановлених у заявках специфікацій, у порядку та на умовах, визначених Договором та Правилами.

За умовами Договору, а саме: п. 4.1., оператор LeaseIT оплачує постачальникові вартість предметів лізингу, інших товарів та послуг, належним чином поставлених клієнтам, згідно документів, що підтверджують їх передачу (надання).

Також, у відповідності до п. 5.1.2. Договору, що визначає зобов'язання оператора LeaseIT, останній зобов'язаний своєчасно оплачувати предмети лізингу, інші товари та послуги, передані (надані) клієнтам.

У відповідності до п. 2.3. Правил, оператор LeaseIT зобов'язується оплатити на користь постачальника вартість обладнання, інших товарів та послуг переданих клієнтам LeaseIT на підставі належним чином оформлених документів, що супроводжують передачу обладнання, інших товарів та послуг, відповідно до умов Договору та Правил.

Пунктами 2.6.3., 2.6.5. Правил визначено, що оператор LeaseIT уповноважує постачальника передавати (надавати) обладнання, інші товари та послуги клієнтам за умови отримання окремого рішення - оператора LeaseIT на таку передачу (надання, отримувати від клієнта довіреність на отримання товарно - матеріальних цінностей; отримувати на свій поточний рахунок в установі банку платіж клієнтів при отриманні обладнання, якщо цей платіж передбачений умовами пакету LeaseIT з подальшим перерахуванням на банківський рахунок оператора LeaseIT або зарахуванням суми цього платежу в рахунок оплати оператором LeaseIT вартості переданих (наданих) обладнання, інших товарів та послуг, отримувати від клієнтів інші платежі.

Відповідно до п. 6.3. Правил, оператор LeaseIT перераховує кошти на рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання від постачальника належним чином оформленого документа, що посвідчує передачу обладнання, інших товарів та послуг та за умови його відповідності задоволеній оператором LeaseIT заявці.

У відповідності до зобов'язань оператора LeaseIT, визначених в п. 9.2.1. Правил, останній зобов'язаний оплачувати постачальнику вартість поставленого клієнту обладнання, інших товарів та послуг, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання від постачальника належним чином оформленого документа, що супроводжує передачу обладнання, інших товарів та послуг, за умови його відповідності задоволеній оператором LeaseIT заявці клієнта.

Крім того, п. 9.2.6 Правил віднесено зобов'язання надавати дозвіл постачальникові здійснити поставку (передання) обладнання, інших товарів та послуг клієнту, за умови отримання повідомлення від постачальника про оплату клієнтом платежу при отриманні обладнання та надходження всіх необхідних документів, передбачених Правилами отримання обладнання.

До обов'язків постачальника п. 10.2.7 Правил віднесено у разі задоволення заявки оператором LeaseIT, виписувати рахунок на оплату клієнтом платежу при отриманні обладнання.

Як стверджує позивач, протягом всього часу дії Договору, ним сумлінно дотримувалися умови Договору та Правил, а також виконувалися його зобов'язання за Договором в повному обсязі, а саме: надався доступ відповідачу до клієнтської бази позивача з можливістю кредитування та за заявками погодженими з відповідачем постачалися товари та інше обладнання клієнтам.

Відповідач, як зазначає позивач, з січня по березень 2013 року не виконував своїх зобов'язань за Договором, а саме: не оплатив вартість товару, який позивач передав клієнтам за заявками погодженими самим відповідачем, на загальну суму: 51 713,16 (п'ятдесят одна тисяча сімсот тринадцять гривень 16 копійок).

Передача позивачем, клієнтам товару підтверджується, ним копіями, Договорів про отримання обладнання в системі LeaseIT, актами прийняття - передачі майна та видатковими накладними до даних договорів.

Позивач здійснив передачу товару клієнтам за наступними Договорами:

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120390910 від 29.01.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі майна № 120390910 від 01.02.2013 та Видаткова накладна № 6022 від 01.02.2013 на суму 2 419,28 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120390965 від 31.01.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120390965 від 01.02.2013 та Видаткова накладна № 7073 від 01.02.2013 на суму 7 333, 80 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391181 від 13.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391181 від 13.02.2013 року та Видаткова накладна № 10352 від 13.02.2013 на суму 7 446, 19 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391328 від 21.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391328 від 21.02.2013 та Видаткова накладна № 12821 від 21.02.2013 на суму 1 333, 78 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391363 від 22.02.2013 та Договір поруки в системі LeaseIT № 120391369 від 26.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391363 від 26.02.2013 та Видаткова накладна № 13126 від 26.02.2013 на суму 4 368, 04 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391393 від 23.02.2013 та Договір поруки за клієнта в системі LeaseIT № від 26.02.2013. Підтвердженням надання Позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391393 від 26.02.2013 та Видаткова накладна № 13379 від 26.02.2013 на суму 2 400, 13 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391399 від 25.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391399 від 27.02.2013 року та Видаткова накладна № 14483 від 27.02.2013 на суму 2 890, 85 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391192 від 14.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391192 від 01.03.2013 та Видаткова накладна № 14545 від 01.03.2013 на суму 1 996, 30 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391456 від 26.02.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391456 від 04.03.2013 та Видаткова накладна № 14223 від 04.03.2013 на суму 9 979, 26 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391541 від 02.03.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391541 від 04.03.2013 та Видаткова накладна № 15416 від 04.03.2015 на суму 9 827, 56 грн.

- Договір про отримання обладнання в системі LeaseIT № 120391602 від 05.03.2013. Підтвердженням надання позивачем клієнту товару за даним договором слугують: Акт приймання - передачі № 120391602 від 05.03.2013 та Видаткова накладна № 15947 від 05.03.2013 на суму 1 717, 97 грн.

Керуючись п. 2.6.5. Правил позивач перший платіж, який надходив від клієнта в момент укладання договору зарахував в рахунок частини оплати відповідачем вартості переданого обладнання.

Згідно Довідки позивача від 15.09.2015 вих. № 15/09 - 15 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 38 474, 85 грн. за наступними договорами:

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120390910 від 29.01.2013 - 1 915, 26 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120390965 від 31.01.2013 - 4 617, 58 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391181 від 13.02.2013 - 5 894, 90 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391328 від 21.02.2013 - 839, 79 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391363 від 22.02.2013 - 3 458, 03 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391393 від 23.02.2013 - 2 057, 25 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391399 від 25.02.2013 - 2 288, 59 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391192 від 14.02.2013 - 1 580, 40 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391456 від 26.02.2013 - 8 553, 65 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391541 від 02.03.2013 - 6 187, 72 грн.;

- Договір про отримання обладнання в системі LeaselT № 120391602 від 05.03.2013 - 1 081, 68 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2014 року позивач направив на поштову адресу відповідача Претензію повторну вих. № 26-03/14, відповідно до якої просив відповідача сплатити суму заборгованості, що виникла в результаті не виконання останнім своїх зобов'язань за договором. До зазначеної претензії позивачем був доданий Перелік клієнтів залучених до кредитної програми LeaselT, яким позивач здійснив поставку товару за які LeaselT не перерахував кошти.

Доказів оплати відповідачем позивачу заборгованості в розмірі 38 474, 85 грн. матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є стягнення з відповідача на користь позивача 38 474, 85 грн. основної заборгованості, 2 915, 64 грн. 3 % річних за період прострочення з 08.03.2013 по 15.09.2015 та 24 316, 09 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 08.03.2013 по 15.09.2015.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Договір № 11080801 від 08.08.2011 про участь постачальника в системі LeaseIT є змішаним договором, який зокрема містить елементи договору поставки, а відтак між сторонами у відповідній частині виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару покупець продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Як встановлено судом, строк оплати товару встановлений в Правилах визначений так: протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання від постачальника належним чином оформленого документа, що посвідчує передачу обладнання, інших товарів та послуг та за умови його відповідності задоволеній оператором LeaseIT заявці.

Матеріали справи доказів із яких би вбачалася дата отримання відповідачем від позивача належним чином оформлених документів, що посвідчують передачу обладнання клієнтам не містять. Згідно пояснень представника позивача, наданих суду в судовому засіданні, такі документи передавалися позивачем кур'єру (працівнику) відповідача нарочно. Відповідачем отримання документів, що посвідчують передачу обладнання клієнтам не заперечувалося в ході розгляду справи. Оцінюючи докази у справі в їх сукупності суд дійшов висновків із засад розумності та справедливсті, що належним чином оформлені документи, що посвідчують передачу обладнання клієнтам були передані позивачем відповідачу, і строк оплати поставленого товару настав.

Доводи відповідача щодо ненадання ним згоди на постачання товарів клієнтам спростовуються доказами, наявними в матеріалах справи, а саме копіями електронних листів із яких вбачається листування між сторонами з приводи договорів по яким рахується заборгованість за відповідачем.

Як встановлено судом, позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору впродовж січня - березня 2013 року поставлено клієнтам відповідача товар на суму 51 713, 16 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що клієнтами відповідача поставлений товар був частково оплачений на загальну суму 13 238, 31 грн. і такий платіж у відповідності до п. 2.6.5. Правил був зарахований позивачем в рахунок оплати відповідачем вартості поставленого товару, станом на момент подання позовної заяви та вирішення спору заборгованість відповідача перед позивачем складає 38 474, 85 грн., доказів сплати якої відповідачем суду не надано.

Позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору. Відповідачем, в свою чергу, жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності поставки умовам договору не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 38 474, 85 грн. відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 38 474, 85 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати товару, у відповідності до висновків суду є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 38 474, 85 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2 915, 64 грн. 3 % річних за період прострочення з 08.03.2013 по 15.09.2015 та 24 316, 09 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 08.03.2013 по 15.09.2015 не задовольняються судом, оскільки позивачем достеменно не доведено дату передачі позивачем відповідачу належним чином оформлених документів, що посвідчують передачу обладнання клієнтам, і відповідно суд позбавлений можливості визначити період прострочення.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Вищого господарського суд України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року N 14, а саме п. 1.12. з огляду на вимоги частини першої статті 4 7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Оскільки із наявних у справі доказів суду позбавлений можливості достеменно встановити обставини правильності здійснення позивачем розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, суд відмовляє позивачу у відповідній частині позовних вимог, як недоведеній та необґрунтованій.

Витрати по оплаті судового збору у відповідності до положень ст. 49 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗЕТКА.УА" з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій" (04205, м. Київ, проспект Оболонський, 28; ідентифікаційний код 33149830) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РОЗЕТКА.УА" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 8-А, кв. 24; ідентифікаційний код 37193071) 38 474 (тридцять вісім тисяч чотириста сімдесят чотири) грн. 85 коп. основної заборгованості та 1 069 (одну тисячу шістдесят дев'ять) грн. 79 коп. витрат на оплату судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Повне рішення складено 15.10.2015.

Суддя Л. Д. Головатюк