РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015№910/23173/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23173/15

за позовом відокремленого підрозділу "Державний науково-дослідний, проектно-конструкторський і проектний інститут вугільної промисловості "Укрндіпроект" державного підприємства "Науково-технічний центр "Вуглеінновація", м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ,

про стягнення 600 281,62 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Кального В.І. (довіреність від 02.09.2015 №216-172);

відповідача - Борисової О.В. (довіреність від 23.09.2015 №3-131100/18136).

Відокремлений підрозділ "Державний науково-дослідний, проектно-конструкторський і проектний інститут вугільної промисловості "Укрндіпроект" державного підприємства "Науково-технічний центр "Вуглеінновація" (далі - ДП "Вуглеінновація") звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ «Фінанси та Кредит», Банк) перерахувати на рахунок ДП "Вуглеінновація" грошові кошти у сумі 600 281,62 грн., з яких: 500 000 грн. сума банківського вкладу за договором банківського вкладу "класичний" від 01.10.2013 №1644 (далі - Договір); 62 471,23 грн. нарахованих процентів на суму вкладів; 29 698,47 грн. втрат від інфляції та 8 111,92 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 порушено провадження у справі.

12.10.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що постановою правління Національного банку України (далі - НБУ) від 17.09.2015 №612 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до категорії неплатоспроможних» ПАТ «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних; на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» в ПАТ «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію; пунктом 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів Банку; таким чином, чинним законодавством України заборонено задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку у зазначений позивачем у позовній заяві спосіб; натомість, положеннями Закону передбачено окремий порядок заявлення кредиторами власних вимог до Банку, в який було введено тимчасову адміністрацію; не зважаючи не те, що обов'язок повернення коштів виник у відповідача до введення тимчасової адміністрації, це не позбавляє необхідності дотримання Банком вимог Закону під час здійснення тимчасової адміністрації (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.08.2015 у справі №910/2474/15-г).

У зв'язку з викладеним відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 12.10.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив наголошуючи на доводах відзиву на позовну заяву.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 ПАТ «Фінанси та Кредит» (банк) та ДП "Вуглеінновація" (клієнт) укладено Договір, за умовами якого:

- клієнт надає банку суму грошових коштів (вклад) у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї (пункт 1.1 Договору);

- вклад складається з вкладних траншів, що розміщені клієнтом згідно з умовами Договору. Вкладний транш є сумою грошових коштів, що переказана клієнтом на вкладний рахунок в порядку та на умовах, передбачених Договором та додатками, укладеними в рамках Договору і які є його невід'ємною частиною (пункт 1.2 Договору);

- Договір діє до 30.09.2014. Внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії Договору (пункт 1.3 Договору);

- для обліку вкладу банк відкриває клієнту рахунок №901 (для обліку короткострокових коштів в національній валюті) у філії "Центральне РУ" акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит". Перерахування вкладного траншу здійснюється клієнтом зі свого поточного рахунку шляхом зарахування коштів через транзитний рахунок на вкладний рахунок, що вказані у відповідному додатку (пункт 1.5 Договору);

- при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 Договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів (пункт 3.1 Договору);

- при настанні терміну, вказаного в пункті 1.3 Договору, строк дії Договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладення відповідного договору (пункт 3.2 Договору);

- після закінчення строків надання вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною Договору, банк зобов'язаний повернути суму вкладних траншів на умовах, зазначених у Договорі та у додатках до нього (пункт 4.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 6.2 Договору).

Сторонами також було укладено такі додатки до Договору: від 09.09.2014 №1644-9/1; від 21.11.2014 №166-12; від 23.12.2014 №1644-12/1; від 23.01.2015 №1644-12/12; від 23.01.2015 №1644-14; від 01.01.2014 №1644-5; від 02.06.2014 №1644-5/3; від 07.11.2014 №1644-5/9; від 10.02.2015 №1644-5/11.

Відповідно до частини першої статті 1058 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За приписами частини першої статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивачем було переказано на вкладний рахунок 700 000 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 01.04.2014 №1 на суму 500 000 грн.; від 21.11.2014 №838 на суму 100 000 грн.; від 23.01.2015 №73 на суму 100 000 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач належним чином не виконав умови Договору у зв'язку з чим додатком від 09.09.2014 №1644-9/1 сторонами було внесено зміни до пункту 1.4 Договору та викладено його в такій редакції: «Договір діє до 09.09.2015; внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії Договору»; при цьому, додатком від 23.12.2014 №166-12/1 сторонами було також внесено зміни до пункту 1.4 Договору та викладено його в такій редакції, а саме: «Договір діє до 23.12.2015; внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії Договору».

Пунктом 2 додатків від 23.01.2015 №1644-2 та №1644-14 передбачено повернення вкладних траншів в сумі 200 000 грн. з нарахованими Банком процентами в розмірі 26% на поточний рахунок позивача у строк до 24.02.2015.

Однак, у вказаний термін ПАТ «Фінанси та Кредит» не повернуло ДП "Вуглеінновація" ні вкладних траншів, ані нарахованих на них процентів.

Пунктом 2 додатку від 10.02.2015 №1644-5/11 також передбачено повернення позивачу вкладного траншу на суму 300 000 грн. та нарахованих ПАТ «Фінанси та Кредит» 26% в строк до 10.03.2015, але відповідач порушив умови Договору та не повернув ДП "Вуглеінновація" вказану суму траншу та нарахованих на них процентів.

Позивач звернувся до відповідача із листами, а саме: від 26.02.2015 №20-18б-34; від 02.03.2015 №20-18б-37, №20-18б-38, №20-18б-39, №20-18б-410; від 27.03.2015 №20-18б-61; від 07.04.2015 №20-18б-67 та від 07.04.2015 №20-18б-68, в яких вимагалося у відповідача повернути суми вкладний траншів.

Банком, в свою чергу, було надано відповіді (листами від 20.03.2015 №962 та від 22.04.2015 №1581), в яких Банк запропонував ДП "Вуглеінновація" звернутися до персонального клієнт-менеджера останнього та підтвердив свою готовність і надалі виконувати свої зобов'язання перед клієнтами, конструктивно та відповідно до вимог чинних нормативно-правових актів НБУ оперативно вирішувати порушені позивачем питання; при цьому, з метою практичного вирішення порушених питань щодо подальшого обслуговування та виконання Договору Банк запропонував розглянути можливість проведення інших банківських операцій, окрім безготівкового переведення/проведення коштів з поточного рахунку (наприклад, використання зарплатно-карткового проекту, отримання готівки з поточного рахунку, проведення платежів шляхом використання корпоративної пластикової картки та інші).

Так, на думку позивача, відповідач зобов'язаний сплатити грошові кошти у сумі 500 000 грн. на виконання умов Договору, а також 62 471,23 грн. нарахованих процентів на суму вкладів; 29 698,47 грн. втрат від інфляції та 8 111,92 грн. 3% річних.

Судом встановлено, що постановою правління НБУ від 17.09.2015 №612 "Про віднесення ПАТ «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Банку, визначені статтями 37-39 Закону, заступнику начальнику відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській Олені Степанівні строком на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно.

Статтею 1 Закону встановлено, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, НБУ, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та НБУ.

Приписами статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що НБУ не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд для вжиття ним заходів, передбачених Законом.

Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, крім отримання звітності в установленому Національним банком України порядку.

За приписами частини першої статті 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Так судом встановлено, що Фонд здійснив публікацію відомостей про запровадження тимчасової адміністрації та делеговано повноваження тимчасового адміністратора в ПАТ «Фінанси та Кредит», копія відповідної сторінки якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 2 Закону неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого НБУ прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Частиною першою та п'ятою статті 34 Закону встановлено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення НБУ про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частини першої статті 36 Закону встановлено, що з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Разом з тим, згідно з пунктом 5 та 6 вказаної статті під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. При цьому обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Відповідно до пункту 4 статті 2 Закону вкладник - це фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів; кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником і оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити переказ грошових коштів за договором банківського рахунку у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями пункту першого частини 5 статті 36 Закону в редакції чинній на час виникнення спору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25.03.2015 у справі №910/9232/14.

Відповідно до частини першої статті 11128 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

При цьому, обов'язок повернення коштів, який виник у відповідача до введення тимчасової адміністрації, не спростовує необхідності дотримання Банком Закону під час здійснення тимчасової адміністрації, яка була запроваджена до прийняття судового рішення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 12.08.2015 у справі №910/2474/15-г.

Отже, оскільки вимоги щодо повернення траншу у сумі 500 000 грн. за Договором були вчинені до запровадження у ПАТ «Фінанси та Кредит» тимчасової адміністрації, то обов'язок виконання зазначених операцій Банком не позбавляє останнього необхідності дотримання вимог Закону під час здійснення тимчасової адміністрації.

У зв'язку з викладеним суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.10.2015.

Суддя О. Марченко