ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.10.2015 Справа № 905/58/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., суддів Говоруна О.В., Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Дейнегі В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", м.Київ

до відповідача-1 : ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Констант-Агро», м. Донецьк

до відповідача -2 : ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро», м. Донецьк

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 банк ОСОБА_3» м. Київ

про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії №17-Н/12/66/ЮЮ від 25.06.2012 в сумі 19663420,79 грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_4, за довіреністю від 30.09.2015 року

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: ОСОБА_5 за довіреністю

від третьої особи: не зявились

Суд перебував в нарадчій кімнаті

12.10.2015р. з 12.43 год. по 12.48 год.

Суть справи

ОСОБА_6 акціонерне товариство «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії», м.Київ звернулось з позовом до відповідачів - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Константа-Агро», м. Донецьк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро» про стягнення 24 272 224, 10 грн., з яких заборгованість за кредитною лінією в розмірі 20000000,00 грн., проценти за користування кредитною лінією в розмірі 3858281,77 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитною лінією в розмірі 413942,33грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачами умов договору відкриття кредитної лінії № 17-Н/12/66/ЮО від 25.06.2012р. (за додатковими договорами з 24-51 та з 53-66) (далі «кредитний договір») та договору поруки № 2 від 25 червня 2012р. (далі «договір поруки»), що укладений у забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.05.2015р. порушено провадження по справі № 905/58/15.

23.06.2015р. від позивача через канцелярію суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог № 5778/4/28-2 від 22.06.2015р., я якої позивач просить в порядку ст. 22 ГПК стягнути з відповідачів заборгованість відповідача за кредитним договором по додатковим договорам №37 51, №53 66 в сумі 19 663 420,79 грн., яка складається із заборгованості за кредитам по зазначеним договорам 16 443 000,00грн.; за процентами в сумі 3 220 420,79грн. Враховуючи викладене, суд, в порядку ст. 22 ГПК України, розглядає справу з урахуванням та в межах заяви позивача від 23.06.2015 року.

23.06.2015р. від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Позивач через канцелярію суду надав заперечення на клопотання про призначення судово-економічної експертизи № 6805/4/28-2 від 21.07.2015р.

В свою чергу, відповідач-2 наполягав на призначені експертизи та просив поставити перед експертом питання, повязані із встановленням факту відповідності розрахунку позовних вимог умовам кредитного договору, укладеного між позивачем, та встановленням факту фактичної заборгованості за договором.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12 року «Про деякі питання призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може бути замінити іншим засобом доказування. Із сукупності норм Закону України «Про судову експертизу», ГПК України, вбачається , що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Позивачем до матеріалів справи доданий розгорнутий розрахунок заявленої до стягнення заборгованості, перевірка відповідності якого, з урахуванням доданих до матеріалів справи виписок з рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відкритих позивачем для відображення кредитних операцій, проведених в межах кредитного договору , не потребує спеціальних знань. Суд самостійно зобовязаний надати правову оцінку відповідності правовідносин, які склалися між сторонами кредитного договору , умовам визначеним ними при його укладанні, та доказам, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та якими підтверджують виконання зобовязань за договором, оскільки це - правові питання, віднесені до компетенції суду.

За таких обставин, суд відмовляє в задоволені клопотання відповідача-2 про призначення судової економічної експертизи.

В судовому засіданні 28.07.2015 року оглянуті оригінали договору поруки № 2 від 25 червня 2012р., кредитний договір №17-Н/12/66/ЮО від 25.06.2015р. та додаткові угоди до нього № 37-51, № 53-66, меморіальні ордери, якими підтверджено надання кредитних коштів в межах вказаних угод.

28.07.2015 року згідно з протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів призначено склад колегії : головуючий суддя - Демідова П.В., судді Говорун О.В., Величко Н.В.

15.09.2015 року від відповідача-2 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду повязаної справи № 910/24271/15, яка порушена Господарським судом міста Києва. Зі змісту клопотання вбачається,що предметом розгляду справи 910/24271/15 є визнання недійсним кредитного договору №17-Н/12/66/ЮО від 25.06.2015р. Проте, згідно п. 2.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі на підставі частини першоїстатті 79 ГПК, господарським судам слід виходити з того, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Відповідачі протягом розгляду справи 905/58/15 не надали суду жодних доказів та обгрнутувань, яки б ставили під сумнів дійсність кредитного договору. Лише порушення провадження у справі, предметом якої є визнання недійсним договору, не може розглядатися судом як безумовна підстава для зупинення провадження по справі, повязаної із спірним договором. У звязку з викладеним, суд відмовляє в задоволені клопотання про зупинення провадження у справі

14.09.2015 року від Банку надійшло клопотання про заміну позивача правонаступником. 6.10.2015 року зазначене клопотання було підтримано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал». Ухвалою суду від 06.10.2015р. замінено позивача ОСОБА_6 акціонерне товариство «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії», м.Київ на його правонаступника - ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал", м.Київ.

В судовому засіданні 12.10.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, представник відповідача -2 заперечував проти позовних вимог та просив відмовити в задоволені позову. Відповідач-1 в судове засідання не з'явився.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обовязками, передбаченими ст.22 ГПК України.

Господарський суд Донецької області, з метою своєчасного повідомлення відповідачів про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідачів, яка зазначена в єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 21.05.2015р. помічник судді Губань М.С., керівник апарату ОСОБА_7 та начальник відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) ОСОБА_8 склали акти, про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідачів. Складання акту мотивовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-197 від 06.05.2015р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Відтак, на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду були розміщені оголошення про дату та час судових засідань по справі №905/58/15.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Також, господарський суд Донецької області намагався направити телефонограми на номери відповідачів та відповідно), які вказані у витягу з ЄДРЮФОП, але телефонограма прийнята не була, через відсутність звязку з абонентами.

Проте, суд зазначає, що відповідач-1 16.06.2015 року скористався своїм правом та ознайомився з матеріалами справи через свого представника, який одночасно є представником відповідача-2.

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідачів про наявність порушеної справи та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

У відповідності до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст.42,43 ГПК, ст.33 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

Встановив:

25.06.2012р. між ОСОБА_6 акціонерним товариством «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» ( далі «банк») та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Константа-Агро» (далі відповідач-1 або позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії № 17-Н/12/66/Ю0, із змінами та доповненнями (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, сторони встановили, що ліміт кредитної лінії, складає: з часу укладення договору і по 24 лютого 2015р. 20000000,00 грн., з 25 лютого 2015р. по 24 березня 2015р. 16000000,00 грн., з 25 березня 2015р. по 24 квітня 2015р. 12000000,00 грн., з 25 квітня 2015р. по 24 травня 2015р. 8000000,00 грн., з 25 травня 2015р. по 24 червня 2015р. 4 000 000,00 грн.

Сторони встановили змінюваний тип процентної ставки (п.1.3 кредитного договору).

Згідно п.1.3.1 кредитного договору, розмір змінюваної процентної ставки за користування кредитом в національній валюті (гривня) визначається як сума погодженого сторонами індексу (далі-базова процентна ставка) і маржі банку та розраховується за наступною формулою: R=UIRD 9M+M, з яких: R розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом у відсотках річних;UIRD 9M - базова процентна ставка; М - маржа Банку.

Відповідно п.1.3.2 кредитного договору на дату укладання договору розмір змінюваної процентної ставки складає 20,0% річних виходячи із формули, зазначеної в першому абзаці п. 1.3.1 цього Договору при використанні значення Базової процентної ставки, встановленого на рівні значення UIRD 9M, встановленого станом на дату, що передує трьом робочим дням до першого числа місяця, в якому укладено договір та значення маржі Банку, яке вказано в п.1.3.1. кредитного договору.

Максимальний розмір збільшення змінюваної процентної ставки від розміру змінюваної процентної ставки, визначеного на дату укладення кредитного договору та зазначеного в п. 1.3.2 договору, складає 40,0 % річних. Таким чином, разі максимального збільшення змінюваної процентної ставки, максимальний розмір змінюваної процентної ставки за договором буде дорівнювати 40,0 % річних (далі - Максимальний розмір змінюваної процентної ставки) (п.1.3.3 кредитного договору).

Згідно п.1.3.4 кредитного договору у разі, якщо розмір змінюваної процентної ставки, випадку її зміни на умовах та в порядку, передбаченому цим Договором, стане вище максимального розміру змінюваної процентної ставки, то в цьому разі, з метою недопущення перевищення розміру змінюваної процентної ставки над Максимальним розміром змінюваної процентної ставки, застосовується Максимальний розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом кредитним договором, зазначений в п. 1.3.3 Договору.

Відповідно до умов п.1.3.5 кредитного договору мінімальний розмір змінюваної процентної ставки встановлюється в розмірі 20,0 % річних (далі - Мінімальний розмір змінюваної процентної ставки ).

За п. 1.3.6 кредитного договору у разі, якщо розмір змінюваної процентної ставки у випадку її зміни на умовах та в порядку, передбаченому кредитним договором, стане нижчим мінімального розміру змінюваної процентної ставки, то в цьому разі застосовується мінімальний розмір змінюваної процентної ставки за користування Кредитом за Договором, зазначений в п. 1.3.5 кредитного договору.

Згідно п.1.3.7 кредитного договору подальший перегляд Базової процентної ставки (застосування нового розміру Базової процентної ставки і, як наслідок, нового розміру змінюваної процентної ставки) відбувається раз у девять місяців протягом дії кредитного Договору в перший календарний день першого місяця кожного поточного періоду, при цьому за Базову процентну ставку приймається значення (розмір) такої індикативної процентної ставки, встановлене (розраховане в порядку, зазначеному в п. 1.3.1 договору) станом на 12 число календарного місяця, який передує місяцю, в якому відбувається перегляд Базової процентної ставки. Якщо таке 12 число є вихідним та/або святковим, неробочим днем, то застосування значення UIRD 9M, встановлене станом на останній , що передує такому 12 числу, робочий день місяця.

Під поточним періодом для цілей кредитного договору сторони розуміють кожний з періодів, під час якого відбувається перегляд Базової процентної ставки та який дорівнює девяти місяцям (окрім першого періоду, який може бути менше девяти місяців). Перший поточний період починається з того числа місяця, в якому був укладений цей Договір відповідно до дати, вказаний в верхньому правому куті на перші сторінці кредитного договору і закінчується в останній календарний день останнього (девятого) місяця такого періоду. Кожен наступний поточний період починається з першого числа місяця наступного за тим, в якому припиняється попередній поточний період.В разі, якщо протягом дії кредитного договору з будь-яких причин припиняється офіційне опублікування інформації про індикативну процентну ставку UIRD 9M, ОСОБА_2 матиме право ініціювати перегляд підходу о розрахунку процентної ставки за кредитним договором, про що Сторонами повинна бути укладена відповідна додаткова угода/договір про внесення змін до договору, при цьому до дати кладення відповідної додаткової угоди/договору, до договору, діятиме змінювана процентна ставка, встановлена в останньому квартал/півріччі/році, який розпочався до настання вказаних обставин. Відповідно п.1.3.8 кредитного договору сторони погоджують, що зміна розміру змінюваної процентної ставки внаслідок перегляду на умовах та в порядку, зазначеному в цьому пункті Договору, відбувається автоматично не потребує укладання між Сторонами будь-якої додаткової угоди/договору про внесення змін цього Договору. Про зміну змінюваної процентної ставки, ОСОБА_2 зобовязаний письмово повідомити Позичальника із зазначенням дати, з якої змінюється змінювана процентна ставка за користування Кредитом, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів застосування нового розміру змінюваної процентної ставки за користування Кредитом. Сторони погодили, що під належним чином зробленим письмовим повідомленням банком позичальника про зміну змінюваної процентної ставки за цим договором, сторони вважають повідомлення (з інформацією про новий розмір базової процентної ставки), зроблене будь-яким з наступних способів: повідомлення шляхом застосування засобів Клієнт-Банк з використанням електронних підписів у порядку та на умовах, передбачених відповідним договором, укладеним між позичальником та банком, та/або шляхом направлення банком листа позичальнику на його адресу, зазначену в розділі Реквізити та підписи сторін. Платіжні реквізити цього договору та/або шляхом розміщення інформації на офіційному сайті банку www.sbrf.com.ua. Таким чином, позичальник отримає інформацію про новий розмір змінюваної процентної ставки шляхом використання в формулі, зазначеній в п.1.3.1 цього договору, нового розміру базової процентної ставки, інформація про який доведена позичальнику зазначеним в цьому пункті шляхом.

При цьому, сторони погодили, що конкретний спосіб повідомлення із вище зазначеного переліку, обирається самостійно на розсуд банка, та не потребує додаткового узгодження з позичальником, так як вже є погодженим сторонами та є прийнятим і повністю задовольняє позичальника. Сторони погодили, що банк може (має право) застосовувати як один зі способів повідомлення, із зазначених вище, так і одночасно декілька. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється сторонами для кожного конкретного траншу кредиту в додатковій угоді до цього договору.

24.06.2015р. визначено як останній день в який припиняються зобовязання Банку з надання кредитних коштів позичальникові (п.1.4. кредитного договору).

Згідно п. 4.2 кредитного договору банк надає позичальнику кредит лише у межах строку дії Кредитної лінії окремими частинами (траншами) шляхом надання траншу в сумі, що дорівнює ліміту Кредитної лінії або декількох траншів, але так, щоб у будь-який момент розмір Кредиту не перевищував ліміт Кредитної лінії. Кожний транш надається на строк не більше ніж 12 місяців на підставі окремої додаткової угоди до Кредитного договору, укладеної між Позивачем і Третьою особою, у строк не пізніше 3 (трьох) днів з дня її укладення, Додаткові угоди про надання окремих траншів можуть бути укладені лише за взаємною згодою Сторін і є невідємною частиною Кредитного договору.

У відповідності до п.6.1. кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати банку за користування кредитом проценти у розмірі, передбаченому кредитним договором. Проценти за кредитом нараховуються на загальну суму заборгованості за кредитною лінією в валюті заборгованості.

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно протягом дії цього договору із розрахунку 360днів у році. Нарахування процентів починається з дня надання кредиту (включно). Нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів.

Відповідно до п. 6.3. кредитного договору проценти, нараховані відповідно до пунктів 6.1.-6.2. кредитного договору, позичальник зобовязаний сплачувати щомісяця не пізніше 3 (трьох) робочих днів, наступних за днем закінчення періоду. «Періодом» сторони розуміють кожен з періодів, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір і закінчується в день, що передує такому числу наступного місяця (п.6.1-6.3 кредитного договору).

Згідно п.6.6 договору у випадку збільшення облікової ставки Національного банку України, а також у випадку б) порушення позичальником будь-якого із своїх зобовязань передбачених цим договором, змінювана процентна ставка за користування кредитом в першому випадку а) збільшується прямо пропорційно збільшенню облікової ставки НБУ, а в другому випадку б) збільшується шляхом збільшення розміру змінюваної процентної ставки на 2 (два) процентних пункти, після чого розмір змінюваної процентної ставки буде розраховуватися за формулою R=(UIRD +9M)+2% річних. Позичальник погоджує зазначену в цьому пункті договору зміну розміру змінюваної процентної ставки, що не потребує укладання сторонами додаткової угоди до цього договору.

Про настання подій, наслідком яких стало збільшення розміру змінюваної процентної ставки за користування кредитом, ОСОБА_2 зобовязаний письмово повідомити Позичальника із зазначенням дати, з якої змінюється змінювана процентна ставка за користування Кредитом, але в будь-якому випадку не пізніше 15 календарних днів застосування нового розміру змінюваної процентної ставки за користування Кредитом.

Сторони погодили, що під належним чином зробленим письмовим повідомленням банком позичальника про зміну змінюваної процентної ставки за цим договором, яка відбулась на умовах (підставах), встановлених п.6.6 цього договору сторони вважають повідомлення, зроблене будь-яким з наступних способів: повідомлення шляхом застосування засобів Клієнт-Банк з використанням електронних підписів у порядку та на умовах, передбачених відповідним договором, укладеним між позичальником та банком, та/або шляхом направлення банком листа позичальнику на його адресу, зазначену в розділі Реквізити та підписи сторін. Платіжні реквізити цього договору.

При цьому, сторони погодили, що конкретний спосіб повідомлення із вище зазначеного переліку, обрається самостійно на розсуд банка, та не потребує додаткового узгодження з позичальником, так як вже є погодженим сторонами та є прийнятим і повністю задовольняє позичальника. Сторони погодили, що банк може (має право) застосовувати як один зі способів повідомлення, із зазначених вище, так і одночасно декілька. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється сторонами для кожного конкретного траншу кредиту в додатковій угоді до цього договору.

Згідно п.8.3 договору банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, а також інші права, передбачені законодавством України та/або цим договором та/або договором/ами забезпечення, в тому числі у разі: д)в разі невиконання або неналежного виконання позичальником будь-якого із своїх зобовязань, передбачених цим договором, а також по іншим договорам (в т.ч. але не включно по кредитним договорам, договорам про відкриття кредитних ліній) і/або договорам поруки і/або договорам про надання банківських гарантій/контргарантій/акредитивів тощо, які укладені або будуть укладені протягом дії цього договору між позичальником і банком, а також по платіжним зобовязанням перед банком та/або третіми особами по оплаті векселів, погашенню облігацій, виплаті купонного доходу, інших фінансових зобовязань, тощо, які виникли (можуть виникнути) протягом строку дії цього договору).

Пунктом 8.4 кредитного договору передбачено , у разі , якщо банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за цим договором, то він зобов'язаний в письмовій формі повідомити про це позичальника. В такому повідомленні банк зазначає повну суму заборгованості.

Позичальник у разі направлення банком письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобовязаний здійснити усі платежі за цим договором на користь банку (при цьому строкові платежі-проценти, комісії, пені тощо повинні бути сплачені з урахуванням строку, що минув з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості за цим договором, і по дату повернення повної суми заборгованості за цим договором) в строк не пізніше 10 календарних днів з дня відправлення такого повідомлення (п.8.5 кредитного договору).

Сторони визначили, що кредитний договір набуває чинності з дати його підписання банком та позичальником, скріплення печатками сторін, і діє до повного виконання зобовязань позичальника по цьому договору (п.11.3 договору).

Оцінивши договір, з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України (далі ГК України).

Як вбачається зі змісту кредитного договору , додаткових угод до нього, сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаних правочинів. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, виходячи зі встановленої ст.204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, суд вважає вищевказану угоду дійсною та обовязковою для виконання сторонами.

Відповідно до Додаткового договору №37 від 09.01.2014, Додаткового договору №38 від 11.01.2014, Додаткового договору №39 від 14.01.2014, Додаткового договору №40 від 21.01.2014, Додаткового договору №41 від 03.02.2014, Додаткового договору №42 від 03.02.2014, Додаткового договору №43 від 04.02.2014, Додаткового договору №44 від 05.02.2014, Додаткового договору №45 від 06.02.2014, Додаткового договору №46 від 12.02.2014, Додаткового договору №47 від 19.02.2014, Додаткового договору №48 від 21.02.2014, Додаткового договору №49 від 28.02.2014, Додаткового договору №50 від 06.03.2014, Додаткового договору №51 від 06.03.2014, Додаткового договору №53 від 11.03.2014, Додаткового договору №54 від 18.03.2014, Додаткового договору №55 від 19.03.2014, Додаткового договору №56 від 20.03.2014, Додаткового договору №57 від 20.03.2014, Додаткового договору №58 від 08.04.2014, Додаткового договору №59 від 08.04.2014, Додаткового договору №60 від 08.04.2014, Додаткового договору №61 від 10.04.2014, Додаткового договору №62 від 10.06.2014, Додаткового договору №63 від 11.06.2014, Додаткового договору №64 від 11.06.2014, Додаткового договору №65 від 11.06.2014, Додаткового договору №66 від 11.06.2014 (надалі разом додаткові договори) позивачем надано відповідачеві -1 кредитні кошти в розмірі 15 783 000, 00 грн.

Факт видачі кредиту за додатковими угодами №№37-51, 53-66 в розмірі 15783000,00грн. за вищезазначеними додатковими договорами підтверджується меморіальними ордерами, повідомленнями по системі «ifobs»,копії яких наявні в матеріалах справи.

За твердженням банку, позичальник взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, отримані кошти у встановлені строки не повернув, нараховані проценти за кредит своєчасно та в повному обсязі не сплачував, у звязку з чим позивач надіслав відповідачам вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором (копія повідомлення та докази поштового відправлення наявні в матеріалах справ).

Згідно виписок з рахунків № 2067 та № 2069, відкритих в ПАТ «ОСОБА_2 банк СБ Росії» для обліку заборгованості за кредитним договором №17-Н/12/66/Ю0 та додатковими угодами №37 51, №53 66 заборгованість за кредитом та відсотками станом на дату розгляду справи складає 15 783 000,00грн. та 3 089 977, 47 грн., відповідно.

У відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в у України (далі «Закон» ) належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути документи первинного бухгалтерського обліку та інформація з регістрів бухгалтерського обліку, оформлені у відповідності до вимог зазначеного Закону. У відповідності до ст. 1 Закону бухгалтерський облік є процесом виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

За таких обставин, суд приймає зазначені виписки як належні та допустимі докази підтвердження спірної заборгованості.

Суд зазначає, що при поданні позову та при зменшенні позовних вимог, позивач не заявляв вимоги щодо стягнення заборгованості за додатковою угодою № 52 від 11.03.2014 року, ним також не підтверджено факт укладання такої угоди, але в розрахунку заборгованості, доданому до заяви про зменшення позовних вимог, останній посилається на зазначену угоду, у завязку з чим просить стягнути заборгованість за кредитами, наданими в межах додаткових угод № № 37-51,53-66, проте в сумі 16 443 000,00 грн.

23.07.2015 року через канцелярію суду ОСОБА_2 надав письмові пояснення від 22.07.2015 року № 6828/4/28-2, в яких останній зазначив про помилкове посилання та врахування в розрахунку додаткової угоди № 52 від 11.03.2014 року, надав новий розрахунок заборгованості , з якого вбачається , що боргові зобовязання відповідача -1 за додатковими угодами № 37-51, № 53-66 складають : за кредитом 15 783 000, 00 грн. та за відсотками - 3 089 977, 47 грн. Проте, Банк не визначився із своєю процесуальною позицією щодо розбіжностей між розрахунком, доданим до заяви про зменшення позовних вимог, та розрахунком,доданим до пояснень від 23.07.2015 року.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Враховуючи оглянуті оригінали та додані до матеріалів справи копії додаткових угод до кредитного договору №37-51, № 53-66, виписки з відповідних рахунків бухгалтерського обліку , якими підтверджується заборгованість за зазначеними угодами, письмові пояснення та розрахунок заборгованості, надані позивачем до матеріалів справи 23.07.2015 року, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача в обґрунтованої частині , а саме в сумі 15 783 000,00 грн. за кредитом та в сумі 3 089 977,47 грн. за відсотками.

У забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Константа-Агро» за кредитним договором між ОСОБА_6 акціонерним товариством «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українська промислова компанія «Артем-Агро», м. Донецьк (далі відповідач-2 або поручитель) був укладений договір поруки № 2 від 25.06.2012р. (договір поруки).

Пунктом 2.1.1 договору поруки передбачено, що відповідальність поручителя перед кредитором включає зобовязання, які невиконані боржником, та які передбачені кредитним договором, зокрема, але не обмежуючись: зобовязання повернути кредитору кредит, проценти, комісійну винагороду, збитки, штрафні санкції.

Боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за кредитним договором не будуть виконані повністю. Відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання зобовязань. Причини невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором жодним чином не можуть впливати на виконання поручителем зобовязань за цим договором. В такому випадку кредитор звертається з письмовим повідомленням до поручителя про невиконання боржником зобовязань, та їх обсяг. Поручитель протягом 10 календарних днів з моменту поштового відправлення його кредитором письмового повідомлення або в іншій термін, зазначений у такому повідомленні, зобовязаний погасити заборгованість боржника за реквізитами, зазначеними в повідомленні (п. 4.1., 4.2., 4.3 договору поруки).

Договір поруки набуває чинності з моменту його укладання в письмовій формі і припиняється у випадку належного виконання позичальником або боржником усіх зобовязань, передбачених в с. 2 цього договору, а також з інших підстав, передбачених законодавством України. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобовязання (п. 6.4 договору поруки).

У звязку з невиконанням відповідачем-1 вимог банку про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором, останній 13.01.2015р. надіслав на адресу поручителя відповідне повідомлення-вимогу №243/4/28-2 від 12.01.2015р. із вимогою сплатити на користь банку заборгованості за кредитним договором (копія повідомлення та докази поштового відправлення наявні в матеріалах справ).

За своєю правовою природою договір № 2 від 25.06.2012р. є договором поруки, правовідносини за яким регулюються параграфом 3 глави 49 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За приписами ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У відповідності до ст.251 ЦК України строками, у розумінні цивільного права, є певний період у часі, зі спливом якого, повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями , тижнями, днями або годинами.

Укладаючи договір, сторони не визначили строк (який відповідає приписам ст. 252 ЦК України), після закінчення якого припиняється порука, а встановили, що договір діє до моменту повного виконання сторонами всіх зобов'язань за цим договором та кредитним договором. У відповідності до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена в постанові №6-6486св09 від 07.10.2009р., умова договору про його дію до повного виконання зобов'язань за договором не може розглядатись як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України.

Відтак, суд робить висновок про відсутність в договорі поруки № 2 від 25.06.2012 року строку її дії та про необхідність звернення кредитора з вимогою до поручителя в межах встановленого ч.4 ст.559 Цивільного кодексу України 6-місячного строку від дня настання строку виконання грошових зобов'язань позичальника.

За змістом правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 17.09.2014 у справі № 6-53цс14, яка згідно з ст. 111-28 ГПК України, є обов'язковою для застосування судами України, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання припиняє поруку за умови, що кредитор протягом зазначеного строку не звернувся з відповідним позовом до поручителя.

Позовна заява в межах справи 905/58/15 була подана 08.05.2015р. З урахуванням викладеної позиції Верховного суду України, судом встановлено, що порука в частині зобовязань поручителя по сплаті відсотків,строк оплати яких настав до 07.11.2014р., припинилась з підстав, встановлених ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про солідарне стягнення заборгованості з відповідача-1 та відповідача-2, а саме в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 15 783 000,00 грн. та за відсотками в сумі 1 643 624, 08 грн.

10 вересня 2015р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" та ОСОБА_6 акціонерним товариством «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» укладено договору відступлення права вимоги №28-2_58, за змістом якого до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" перейшли права за кредитним договором № 17-Н/12/66ЮО від 25.06.2012 року та договором поруки № 2 від 25.06.2012р.

Згідно п. 4.1 зазначеного договору , підтвердженням переходу прав до нового кредитора є Акт приймання-передачі відступлених прав. 14.09.2015 року ОСОБА_6 акціонерним товариством «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» та 6.10.2015 року ТОВ «Фінансова компанія Централ Капітал» надано до матеріалів справи акт приймання-передачі майнових прав, на який зазначені особи посилаються як на факт переходу прав до ТОВ «ФК «Централ Капітал».

Згідно ст.ст. 513, 514 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

До матеріалів справи не надано доказів визнання договору відступлення прав вимоги недійсним, тому суд дійшов висновку про перехід прав кредитора за кредитним договором № 17-Н/12/66/Ю0 від 25.06.2012р. та договором поруки №2 від 25.06.2012р. до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Капітал" та задовольняє позов на його корить.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, підлягають віднесенню на відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 611, 612, §2 Глави 71 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст.1, 4, 21-22, 28, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал», Київ до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Константа-Агро», м. Донецьк, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українськая промисловая компанія «Артем-Агро», м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії», м. Київ задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Константа-Агро», (83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 30947526) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Українськая промисловая компанія «Артем-Агро», (83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 33257251) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 37 літ «Б», ідентифікаційний код 38123843) заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №17-Н/12/66/ЮО від 25.06.2012 та за договором поруки № 2 від 25.06.2012 року , яка складається із заборгованості за кредитом 15 783 000, 00 грн., заборгованість за відсотками в сумі 1 643 624,08 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Константа-Агро», (83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 30947526) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Централ Капітал» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 37 літ «Б», ідентифікаційний код 38123843) заборгованість за відсотками в сумі 1 446 353,39 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Константа -Агро, (83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 30947526) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Артем-Агро (83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 33257251) на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ідентифікаційний код 25959784) витрати зі сплати судового збору в сумі 51 503,46 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Константа -Агро(83086,м. Донецьк, вул. Кобозева , 12, ідентифікаційний код 30947526), м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 ОСОБА_3 Росії» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ідентифікаційний код 25959784) витрати зі сплати судового збору в сумі 4 354,75 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 12.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення за правилами ст.ст.84-85 ГПК України підписано 16.10.2015р.

Головуючий суддя П.В. Демідова

Суддя О.В. Говорун

Суддя Н.В. Величко