ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015р. Справа№ 914/2507/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ

до відповідача ОСОБА_1 спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Віско», м.Львів

про стягнення 385 796,29 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 20.08.2015р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось із позовом до відповідача ОСОБА_1 спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Віско» про стягнення 385 796,29 грн., з яких 141 000,00 грн. сума заборгованості за простроченим овердрафтом, 166 696,65 грн. сума заборгованості за процентами, 73 768,43 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів та 4 331,21 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та процентів.

Ухвалою суду від 27.07.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 09.09.2015р. Ухвалою суду від 09.09.2015р. продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 30.09.2015р. Ухвалою суду від 30.09.2015р. розгляд справи відкладено на 07.10.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання втретє не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, причини неявки представника та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Станом на 07.10.2015р. від відповідача відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України при відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

04.12.2012р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі кредитор) та ОСОБА_1 спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Віско» (надалі позичальник) укладено договір кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2015874, відповідно до умов якого кредитор надає позичальнику грошові кошти (надалі овердрафт) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобовязується своєчасно повернути отриманий овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом, а також виконати інші зобовязання за цим договором.

Відповідно до п.1.1.1. договору надання овердрафту здійснюється шляхом сплати з поточного рахунку позичальника, відкритого у кредитора, розрахункових документів на суму, що перевищує фактичний (кредитовий) залишок на такому поточному рахунку, окремими частинами в межах максимального ліміту 171 000,00 грн., зі сплатою процентів за користування овердрафтом в розмірі 18% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості за овердрафтом до 03.12.2013р., на умовах визначених цим договором.

Згідно із п.1.1.2. договору строк безперервного користування овердрафтом не може перевищувати 30 календарних днів, але у будь-якому випадку не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості, зазначеного в п.1.1.1. цього договору.

Пунктом 1.1.3. договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п.3.3.16. цього договору, процентна ставка за користування овердрафтом встановлюється в розмірі 38% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) виконання зобовязання та діє до дня (включно) виконання умов, передбачених п.3.3.16. цього договору. При цьому сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування овердрафтом по цьому договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору.

Згідно із п.1.1.4. договору у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за овердрафтом, визначеного в п.1.1.1. цього договору, процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі 48% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за овердрафтом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за овердрафтом. При цьому сторони погодили, що зазначене встановлення розміру процентної ставки за користування овердрафтом по цьому договору не потребує додаткового двохстороннього погодження та внесення відповідних письмових змін до цього договору.

Порядок надання та погашення овердрафту, нарахування та сплати винагороди передбачений статтею 2 договору.

Як зазначає позивач, він належним чином виконував умови договору, однак в порушення умов договору відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за простроченим овердрафтом в розмірі 141 000,00 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 166 696,65 грн.

Відповідно до п.4.1. договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення овердрафту (траншу), визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобовязання сплатити в повному обсязі проценти і комісії, передбачені цим договором.

Отже, керуючись п.4.1., позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 73 768,43 грн., яка складається із пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 35 856,48 грн. та пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 37 911,95 грн.

Крім того на підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 3% річних в розмірі 4 331,21 грн., які складаються із суми 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 2 120,80 грн. та суми 3% річних за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 2 210,41 грн.

Таким чином загальний розмір заборгованості, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача становить 385 796,29 грн., з яких 141 000,00 грн. сума заборгованості за простроченим овердрафтом, 166 696,65 грн. сума заборгованості за процентами, 73 768,43 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів та 4 331,21 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та процентів.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст.345 ГК України).

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи 04.12.2012р. між сторонами укладено договір кредиту за овердрафтом №КЮ-О-2015874, відповідно до умов якого позивач надає відповідачу грошові кошти (овердрафт) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобовязується своєчасно повернути отриманий овердрафт, сплатити проценти за користування овердрафтом, а також виконати інші зобовязання за цим договором.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за договором підтверджується виписками банку, які є первинними документами, що відображають рух коштів по рахунку клієнта.

Як вбачається із поданого розрахунку заборгованості, а також із матеріалів справи у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-37цс15, позикодавець має право отримати проценти від суми позики, згідно статті 1048 ЦК України, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником по день повернення позики, якщо інше не було встановлено укладеним між сторонами договором.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 141 000,00 грн. суми заборгованості за простроченим овердрафтом та 166 696,65 грн. суми заборгованості за процентами є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної заборгованості, відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.4.1. договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення овердрафту (траншу), визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від простроченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Здійснивши перерахунок розміру пені, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 73 768,43 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Нормами ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобовязання, а саме: сплата суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох відсотків річних від простроченої суми.

Здійснивши перерахунок розміру 3% річних, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 4 331,21 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та процентів є обґрунтована та підлягає задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Керуючись нормами ст.49 ГПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 7 715,93 грн. судового збору./

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Віско» (79019, м.Львів, вул.Липинського, буд.36, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул.Щорса, 36-Б, ) 141 000,00 грн. заборгованості за простроченим овердрафтом, 166 696,65 грн. заборгованості за процентами, 73 768,43 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та процентів та 4 331,21 грн. 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту та процентів.

3. Стягнути з ОСОБА_1 спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Віско» (79019, м.Львів, вул.Липинського, буд.36, ) в дохід державного бюджету України 7 715,93 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 12.10.2015р.

Суддя Петрашко М.М.