ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.15р. Справа № 904/6456/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Дніпродзержинської міської ради, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про визнання недійсними пунктів додаткової угоди від 31.03.2014р. № 6024 до договору оренди земельної ділянки від 06.07.2005р. № 02422

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Головко О.В., адвокат на підставі договору про надання правової допомоги від 08.06.15р. № 15-1030-02;

від відповідача: Таліпова А.Г., довір. № 01-14/5/859вих10 від 17.08.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить визнати недійсними пункти 4 та 6 додаткової угоди №6024 від 06.02.2014р. (зареєстрована 31.03.2014р.), укладеної між Дніпродзержинською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2005р. №02422.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані позивачем пункти 4 та 6 додаткової угоди №6024 від 06.02.2014р. визначають відповідно, що дана угода набуває чинності з дня підписання її сторонами та з дати підписання цієї угоди, регулювання правовідносин сторін за додатковою угодою №4465/51 від 28.12.2012р. припиняється, в той час як рішенням Дніпродзержинської міської ради №842-38/VI від 12.07.2013р. затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпродзержинська, яку введено в дію з 01.01.2014р. із встановленням базової вартості 1 кв.м. у розмірі 199,64 грн. та, зокрема, визнано таким, що втратило чинність з 01.01.2014р. рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI. Водночас, рішенням №842-38/VI від 12.07.2013р. зобов'язано землекористувачів одержати у Відділі Держземагентства в м. Дніпродзержинськ витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати їх до департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради щодо перегляду річної орендної плати в чинних договорах оренди земельних ділянок; відділу Держземагентства в м. Дніпродзержинськ забезпечити видачу витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. На виконання вказаного рішення міської ради, починаючи з листопада 2013р. по лютий 2014р., позивач неодноразово звертався до структурних підрозділів відповідача з проханнями, щодо одержання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для підготовки документів з перегляду договорів оренди. Але, відповідач посилаючись на об'єктивні та суб'єктивні фактори, тривалий час зволікав в отримані позивачем вищезазначених витягів, у зв'язку із чим витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: вул. Кірова, 18Б/10 отриманий позивачем лише у лютому 2014р., а проект спірної додаткової угоди - лише у березні 2014р. Численні звернення позивача до відповідача з приводу внесення змін до спірної додаткової угоди щодо розповсюдження правовідносин сторін за додатковою угодою №6024 від 06.02.2014р. на період з 01.01.2014р. залишені без задоволення. Тобто, на думку відповідача, регламентуючий акт (рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI, який вже втратив чинність станом на 01.01.2014р.), ще вправі регулювати правовідносини між сторонами за попередньою додатковою угодою. Позивач вважає, що оспорювані пункти вказаної додаткової угоди не відповідають вимогам рішення Дніпродзержинської міської ради №842-38/VI від 12.07.2013р. та діючого законодавства, що є підставою для визнання їх недійсними на підставі ч. 3 ст. 215, ст. 217 Цивільного кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов зазначив, що умови спірної додаткової угоди повністю відповідають діючому законодавству, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для визнання її недійсною в оспорюваній частині. Крім того, вказує, що 28.03.2014р. листом ПАТ «ДМКД» повернуло підписану з боку підприємства спірну угоду без зауважень та протоколів розбіжностей, що свідчить про узгодженість сторонами усіх пунктів додаткової угоди, в тому числі й пунктів 4 та 6. Просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 11.08.2015р. по 29.09.2015р., з 29.09.2015р. по 05.10.2015р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані до матеріалів справи докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2005р. між Дніпродзержинською міською радою (орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (правонаступник - Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського", орендар) укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований в державному реєстрі договорів оренди земельної ділянки за № 02422 від 06.07.2005р. (надалі - Договір).

За умовами Договору на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 24.06.2005р. № 569-19/ІV орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 35,8274 га під розміщення комплексу ККЦ, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-Б/10. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на момент укладання Договору становить 76 583 927,86 грн. (п.п. 1.1, 2.1, 2.2. Договору).

У п. 3.1 Договору сторони визначили, що договір укладається на строк до 16.11.2026р.

Згідно п. 4.1. Договору орендна плата вноситься орендарем виключно у грошовій формі в розмірі 919 007,16 грн, без ПДВ, на рік, що становить 76 583,93 грн, без ПДВ на місяць, і вноситься на рахунок місцевого бюджету.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що розмір орендної плати щорічно переглядається у випадках і з моменту: зміни умов господарювання, передбачених договором; підвищення цін, тарифів тощо, у тому числі внаслідок інфляційних процесів; збільшення розміру ставки земельного податку; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; інших випадках, передбачених законодавчими актами України.

Орендар зобов'язаний прийняти об'єкт оренди за актом приймання - передачі протягом 3 днів з моменту державної реєстрації (п.п. 9.6.1 Договору).

На виконання умов Договору, відповідач передав в оренду позивачу земельну ділянку, про що свідчить акт прийому-передачі земельної ділянки від 06.07.2005р.

Згідно п. 12.1 Договору зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо умов договору спір розв'язується у судовому порядку.

03.10.2011р. та 28.12.2012р. сторонами були укладені додаткові угоди №№ 3194, 4465/51, відповідно до яких, на підставі рішень Дніпродзержинської міської ради від 27.05.2011р. №116-08/VI та від 29.07.2011р. №156-10/VI, розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки збільшений до 192 605 118,88 грн., а також внесені зміни до п. 4.1. Договору щодо встановлення річного розміру орендної плати.

Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпродзержинська із застосуванням базової вартості 1 м2 в розмірі 199,64 грн. та введення її в дію з 01.01.2014р. Зобов'язано землекористувачів одержати у відділі Держземагентства у м. Дніпродзержинську витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та надати їх до департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради для підготовки документів щодо перегляду річної орендної плати в чинних договорах оренди земельних ділянок.

Згідно листа №08-08/170 від 24.01.2014р. Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради на звернення позивача повідомив останнього про те, що ураховуючи те, що нова нормативна грошова оцінка землі у місті застосовується з 01.01.2014р., а п. 288,7 ст. 288 ПКУ визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 ПКУ, позивач має усі відповідні підстави для перегляду та застосуванню нового розміру орендної плати з початку базового податкового року.

06.02.2014р. сторони уклали додаткову угоду №6024 до договору (зареєстрована 31.03.2014р.), якою (пункт 1) зменшили нормативно грошову оцінку до 116 210 981,22 грн.

Згідно п. 4. додаткової угоди вона набуває чинності з дня підписання її сторонами, тобто з 06.02.2014р. Також у пункті 6 цієї додаткової угоди сторони обумовили, що з дати підписання цієї угоди припиниться регулювання правовідносин сторін за додатковою угодою від 28.12.2012р. №4465/51.

В подальшому 12.03.2014р., 11.04.2014р. позивач направляв відповідачу пропозиції щодо внесення змін до додаткової угоди № 6024 від 06.02.2014р. стосовно розповсюдження її дії з 01.01.2014р. (а.с. 54-57).

У якості причин для внесення таких змін позивач вказував на те, що на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради №842-38/УІ від 12.07.2013р. з урахуванням позиції відповідача, викладеній у листі №08-08/170 від 24.01.2014р., позивачем було подано до Дніпродзержинської ОДПІ податкову декларацію з орендної плати за 2014 рік з урахуванням нової грошової оцінки земель м. Дніпродзержинськ. Але не зважаючи на позицію відповідача Дніпродзержинська ОДПІ своїми листами № 55358/10/04-03/15-03 від 11.03.2014р. та №8609/10/04-03-15-03 від 15.04.2014р. звернулося до позивача з вимогою подання уточнюючої декларації з орендної плати за 2014 рік, тобто з розміром орендної плати, яка визначена у додатковій угоді від 28.12.2012р. № 4465/51 до договору оренди земельної ділянки № 02422 від 06.07.2005р.

Оскільки, відповідач не погодив запропоновані відповідачем пропозиції щодо зміни умов додаткової угоди № 6024 від 06.02.2014р., тому позивач вважає, що оспорювані пункти 4 та 6 вказаної додаткової угоди суперечать діючим нормативним актам Дніпродзержинської міської ради, чинному законодавству та порушують права позивача, у зв'язку із чим останній змушений був звернутися до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 цього Закону істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Також за підпунктом 14.1.147. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з пунктами 288.1., 288.4. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з пунктом 288.4., підпунктами 288.5.1., 288.5.2. пункту 288.5. статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів-чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02.12.2010 №2756-VI, який набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, до частини другої статті 21 Закону України "Про оренду землі" внесені зміни, в силу яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати. Також, договором оренди землі мають визначатись форма, умови внесення орендної плати, при цьому строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності повинні встановлюватись відповідно до Податкового кодексу України.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір встановлюється в договорі.

За частиною 2 статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років; частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Частиною 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Реалізуючи виключні повноваження в земельних правовідносинах, Дніпродзержинська міська рада прийняла рішення № 842-38/VІ від 12.07.2013р. „Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинськ", яким з метою визначення плати за землю, встановлення економічно обґрунтованого розміру орендної плати, для поліпшення умов розвитку підприємницької діяльності та вирішення соціальної напруги з приводу сплати земельних платежів тощо, затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Дніпродзержинська із застосуванням базової вартості 1 м.кв. в розмірі 199,64 грн. із введенням її в дію з 01.01.2014р. Водночас, вказаним рішенням визнано таким, що втратило чинність з 01.01.2014р. рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI.

Статтею 4 ПК України, яка визначає основні засади податкового законодавства, встановлено, що податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів усіх рівнів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов'язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів. Податковий період є одним із обов'язкових елементів податку, який визначається при його встановленні.

Відповідно до п.п16.1.4 п.16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом.

Як зазначає позивач, враховуючи, що саме положеннями Податкового кодексу регламентуються відносини щодо справляння орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у державній та комунальній власності, ним були застосовані нові розрахунки розміру орендної плати з 01.01.2014р. Справляння орендної плати здійснювалося відповідно до положень розділу ХIII ПК України.

Базою оподаткування, згідно статті 271 ПК України, є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації. Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін. В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Стаття 3 Бюджетного кодексу України визначає, що бюджетний період для всіх бюджетів, які складають бюджетну систему, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Статтею 285 ПК України визначено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року.

Підставою для нарахування земельного податку, згідно статті 286 Податкового кодексу, є дані державного земельного кадастру. Платники самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. При поданні декларації разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, згідно статті 287 Податкового кодексу сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як зазначає позивач, за наведених норм ним було подано до Дніпродзержинської ОДПІ податкову декларацію з орендної плати за 2014 рік з урахуванням нової грошової оцінки земель м. Дніпродзержинськ. Але Дніпродзержинська ОДПІ своїми листами № 55358/10/04-03/15-03 від 11.03.2014р. та №8609/10/04-03-15-03 від 15.04.2014р. звернулося до позивача з вимогою подання уточнюючої декларації з орендної плати за 2014 рік, тобто з розміром орендної плати, яка визначена у додатковій угоді від 28.12.2012р. № 4465/51 до договору оренди земельної ділянки № 02422 від 06.07.2005р. (а.с. 64).

Крім того, як встановлено судом, на виконання рішення Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013р. № 842-38/VІ, позивач неодноразово звертався до структурних підрозділів відповідача з проханнями, щодо одержання витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок для підготовки документів з перегляду договорів оренди (а.с. 52, 53). Але відповідач, посилаючись на об'єктивні та суб'єктивні фактори, тривалий час зволікав в отримані позивачем вищезазначених витягів (а.с. 58, 59, 60-61), у зв'язку із чим витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки за адресою: вул. Кірова, 18Б/10 отриманий позивачем лише у лютому 2014р., а проект спірної додаткової угоди - лише у березні 2014р. (а.с. 51, 62-63).

06.02.2014р. сторони уклали додаткову угоду №6024 до договору (зареєстрована 31.03.2014р.), якою (пункт 1) зменшили нормативно грошову оцінку до 116 210 981,22 грн.

Згідно п. 4. додаткової угоди вона набуває чинності з дня підписання її сторонами, тобто з 06.02.2014р. Також у пункті 6 цієї додаткової угоди сторони обумовили, що з дати підписання цієї угоди припиниться регулювання правовідносин сторін за додатковою угодою від 28.12.2012р. №4465/51, при укладанні якої сторони керувалися рішенням Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2012р. № 475-24/VІ.

Таким чином, як випливає зі змісту спірної додаткової угоди №6024 від 06.02.2014р., до дати її підписання (а за законом до дати її державної реєстрації, тобто до 31.03.2014р.), правовідносини між сторонами визначаються попередньою додатковою угодою (якою, зокрема, визначена орендна плата у більшому розмірі) та регламентуючим актом (рішення Дніпродзержинської міської ради від 25.06.2012р. №475-24/VI), який вже втратив чинність станом на 01.01.2014р., що, на думку суду, суперечить чинному законодавству, порушує права та законні інтереси позивача та може мати наслідком неправомірне нарахування орендної плати у більшому розмірі, ніж визначено діючим рішенням Дніпродзержинської міської ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ.

Відповідно до частини 3 статті 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Крім того, статтею 648 ЦК України визначено, що зміст договору укладеного на підставі правового акту органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін договору, має відповідати цьому акту.

Стаття 217 ЦК України встановлює, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Згідно з частини 1 статті 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Дзержинського" обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 43, 45, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсними пункти 4 та 6 додаткової угоди №6024 від 06.02.2014р. (зареєстрована 31.03.2014р.), укладеної між Дніпродзержинською міською радою та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до договору оренди земельної ділянки від 05.07.2005р. №02422.

Стягнути з Дніпродзержинської міської ради (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пл.. Дзержинського, б. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" (51925, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул.. Кірова, 18-Б, ) 1 218 грн. 00 коп. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складене - 12.10.15р.