ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 жовтня 2015 року Справа № 910/2466/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О. Кролевець О.А., Попікової О.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 14.04.2015р.
та на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р.
у справі№ 910/2466/15-г Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"
до1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Прайм Кепітал Груп" 2.Публічного акціонерного товариства "Діамантбанк"
провизнання недійсним нікчемного правочину - договору іпотеки №1007/14-1-3 від 11.07.2014 року та витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. у справі № 910/2466/15-г. Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХII1 Господарського процесуального кодексу України виходячи з наступного.

Пунктом 3 статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Відповідно до частини 3 статті 28 Господарського процесуального кодексу України представниками юридичних осіб можуть бути особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Згідно з частини 2 статті 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Ксерокопія довіреності засвідчується у відповідності до Наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким затверджено Національний стандарт України Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", чинний з 01.09.2003. Пунктом 5.27 цього стандарту визначено порядок засвідчення копій документів, а саме: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, її підписано представником Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" ОСОБА_5, без надання належних доказів наявності у даної особи відповідних повноважень. Додана до касаційної скарги ксерокопія довіреності № 23 від 17.03.2015р., в порушення наведених норм, не засвідчена належним чином, оскільки на відмітці про засвідчення копії не зазначено назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчила дану копію, дати засвідчення копії, а відтак вона не може підтверджувати повноважень ОСОБА_5 на підписання касаційної скарги від імені скаржника. Разом з тим у матеріалах справи відсутній оригінал або належним чином засвідчена копія довіреності Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на ОСОБА_5, що унеможливлює висновок, що касаційна скарга підписана повноважною особою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні з касаційною скаргою позивачем не надано жодних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У вказаному клопотанні скаржник посилається на затвердження щоквартального кошторису витрат Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" у якому відсутні кошти для сплати судового збору.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або відстрочити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення від сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як роз'яснено в пп. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (зокрема про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" не підлягає задоволенню, оскільки вказані скаржником обставини не обґрунтовано належними та допустимими доказами, у зв'язку з чим у колегії суддів відсутні правові підстави для відстрочення сплати судового збору.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Відповідно до частини 3 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі наведеного, керуючись статтею 86, пунктами 1, 4 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2015р. та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. у справі 910/2466/15-г повернути скаржнику.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді: О.А. Кролевець

О.В. Попікова