КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа№ 925/868/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АгроРось"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 27.07.2015

у справі №925/868/15 (суддя - Потапенко В.В.)

за позовом Прокурора Корсунь-Шевченківського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Черкаській області,

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АгроРось",

про відшкодування шкоди,

за участю представників сторін:

від прокуратури: Скляр Д.Ю. - службове посвідчення від 01.10.2014 №029382;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Корсунь-Шевченківського району в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Черкаській області (надалі - позивач) звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» (надалі - СТОВ «Агрофірма «АгроРось», відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 2 513,27 грн, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням відповідачем Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", яке полягало у здійсненні викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відсутності відповідного дозволу, що спричинило збитки державі у заявленому розмірі.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.07.2015 у справі № 925/868/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» на розрахунковий рахунок Квітчанської с/р 2 513,27 грн шкоди, заподіяної наднормативним викидом забруднюючих речовин в атмосферу. Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» 1 827,00 грн судового збору в доход Державного бюджету України.

Не погоджуючись із рішенням суду, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «АгроРось» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним і неповним дослідженням доказів, порушенням судом норм матеріального права, у зв'язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.09.2015 справу №925/868/15 передано для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 у зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А. на лікарняному, справа №925/868/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Агрикова О.В., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 28.09.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Сухового В.Г. у відпустці на підставі розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015, справа №925/868/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Агрикова О.В., Руденко М.А. та ухвалою від 28.09.2015 прийнята до провадження вказаною судовою колегією.

В судовому засіданні 28.09.2015 в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 12.10.2015 у зв'язку з неявкою у судове засідання прокурора та представників сторін.

У зв'язку з виходом судді Жук Г.А. з лікарняного та судді Сухового В.Г. з відпустки на підставі розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 12.10.2015 справа №925/868/15 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Суховий В.Г. та ухвалою від 12.10.2015 була прийнята до провадження вищевказаною колегією суддів.

12.10.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Державної екологічної інспекції у Черкаській області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні прокурор проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає їх безпідставними, а судове рішення законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду без змін.

Відповідач свого уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення даній особі поштового відправлення.

Вислухавши думку прокурора щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі уповноважених представників позивача та відповідача, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, за відсутності представників сторін.

12.10.2015 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови апеляційного господарського суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, Державною екологічною інспекцією у Черкаській області згідно направлення від 29.01.2013 №84 було проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства СТОВ «Агрофірма «АгроРось», за результатами якої складено відповідний акт №б/н від 29.01.2013 (а.с.11-18).

В ході перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища встановлено, що суб'єктом господарювання здійснено викиди шкідливих речовин в атмосферу, що є порушенням вимог статей 10, 11, 31 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»

29.01.2013 Державною екологічною інспекцією у Черкаській області було складено протокол про адміністративне правопорушення №004934 та постановою від 31.01.2013 №004882 на директора СТОВ «Агрофірма «АгроРось» ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 020,00 грн, який був сплачений останнім 04.02.2013, що підтверджується квитанцією №ПН1380.

Судом першої інстанції також встановлено, що Державною екологічною інспекцією в Черкаській області на ім'я директора СТОВ «Агрофірма «АгроРось» видано припис від 31.01.2013 №14 про усунення порушень вимог чинного законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища (а.с.25-27).

В ході перевірки було встановлено, що у СТОВ «Агрофірма «АгроРось» відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у зв'язку з чим позивачем було проведено розрахунок розміру збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферу, які за його розрахунком складають 2 513,27 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями вимог природоохоронного законодавства України, прокурор Корсунь-Шевченківського району звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Згідно частини 5 статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

За змістом статті 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні, зокрема, у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до закону, несуть відповідальність згідно з законом.

Відповідно до статті 34 вищевказаного Закону шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

На спірні правовідносини, пов'язані із нарахуванням позивачем збитків, завданих внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, поширюється дія Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря 10.12.08 № 639 (надалі - Методика).

Згідно пунктів 2.1.2., 2.2. вищевказаної Методики наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються, зокрема, такі, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства. Факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Підпунктом 2.7.1. пункту 2.7. Методики передбачається, що розрахунковий метод застосовується у випадку викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Як було встановлено в ході перевірки, у СТОВ «Агрофірма АгроРось» відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, у зв'язку з чим, за твердженнями позивача, і був застосований розрахунковий метод.

Відповідно до пункту 3.6. Методики розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Отже, вказаний припис Методики визначає можливість розрахунку маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря за даними, зафіксованими в документації суб'єкта господарювання.

Для здійснення розрахунку маси наднормативного викиду забруднюючих речовин Державною екологічною інспекцією у Черкаській області направлялися відповідачеві вимоги про надання інформації, необхідної для визначення відповідних мас, що підтверджується листами від 18.03.2013 №02-16/1032 та від 21.05.2013 №02-16/1948 (а.с.52,54).

Розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря, який здійснювався без дозволу на викиди забруднюючих речовин, позивачем було проведено на підставі довідки СТОВ «Агрофірма АгроРось» від 20.06.2013 року №127, наданої у відповідь на лист позивача від 21.05.2013 №02-16/1948 (а.с.31).

Пунктом 3.11. Методики передбачено, що час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Таким чином, позивачем на підставі наданої відповідачем довідки за період з 01.01.2012 по 29.01.2013, відповідно до положень Методики розрахунку відшкодування збитків, здійснено розрахунок розміру збитків, заподіяних відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря за відповідний період.

Оскільки всупереч норм законодавства у відповідача за період з 01.01.2012 по 29.01.2013 був відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відшкодування шкоди, завданої державі, вказаними порушеннями.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

При цьому на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем належними та допустимими доказами доведено наявність у даному випадку всіх вищезазначених умов, які є обов'язковими для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди, а тому позовні вимоги прокурора Корсунь-Шевченківського району підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судова колегія також відхиляє твердження апелянта про те, що місцевим господарським судом неправомірно стягнуто шкоду на розрахунковий рахунок Квітчанської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, оскільки останнє було здійснено відповідно до позовних вимог прокурора та з урахуванням вимог чинного законодавства.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2015 у справі №925/868/15 прийнято відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для його скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АгроРось" має бути залишена без задоволення.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 4-3, 32, 33, 43, 44, 49, 96, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "АгроРось" на рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2015 у справі №925/868/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 27.07.2015 у справі №925/868/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/868/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

В.Г. Суховий