ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 922/5439/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Золочів
до Приватного підприємства "Армакс Харків", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2І.(дов №б/н від 05.06.2015року)

відповідача - ОСОБА_3 (дов №б/н від 05.06.2015року)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1, смт. Золочів звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Армакс Харків", м. Харків в якій просить суд стягнути з останнього 72 000,0грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача покладених на нього обов'язків за договором оренди №б/н від 01.09.2014року . Також до стягнення заявлені судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 23.09.2015року порушено провадження у справі№922/5439/15, розгляд справи призначено на 13.10.2015року.

13.10.2015 року через канцелярію суду до матеріалів справи від позивача надійшла заява (вх. № 41371) про долучення документів до справи, які досліджено та долучено судом до матеріалів справи на підставі ст.22 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача, через канцелярію суду (вх. №41377 від 13.10.2015року) надав відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги у повному обсязі , також до відзиву відповідачем надані документи витребувані ухвалою суду про порушення провадження від 23.09.2015року. Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, надаючи правову оцінку позовним вимогам, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

01 вересня 2014 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендатор) укладено договір оренди транспортних засобів № б/н, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати відповідачу в строкове користування , а саме:

- екскаватор гусеничний марки SB20S 1989 р. в., свідоцтво держ. реєстрації : серія АХ №001237, д. н. Т01017АХ, виданий ДУ Держпромнадзором в Харківській області від 25.04.2013року. (п. 1.1 цього Договору).

Пунктом 3.1. , п.3.3. договору сторони погоди оренду плату, та визначили, що вартість машино-години роботи екскаватора гусеничного марки SB20S 1989 р. в. (об*єкта оренди), тобто орендна плата , здійснюється за розцінками орендодавця і складає 300 грн./год. Орендна плата за використання екскаватора гусеничного марки SB20S 1989 р. в. (об*єкта оренди) на протязі вказаного періоду в п.3.2. на підставі п.3.1., повинна складати не менш 2400, грн./день, на підставі протоколу узгодження договірної орендної плати , яка складається і узгоджується сторонами в Додатку №2, як е є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно п..3.6. договору сторонами передбачено, що орендатор вносить орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Згідно п.3.7. договору сторонами передбачено, що розрахунки здійснюються між сторонами на підставі підписаних актів виконаних робіт, на протязі трьох банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт орендатором.

Як вбачається із матеріалів справи , позивач надав відповідачеві послуги по оренді екскаватора гусеничного марки SB20S 1989 р. в. на загальну суму 72 000,0грн., що підтверджується актом виконаних робіт (надання послуг оренди) підписаним обома сторонами, однак відповідач свої зобов'язання щодо внесення орендної плати не здійснив.

Таким чином, у відповідача перед позивачем за договором транспортних засобів № б/н від 01.09.2014р. утворилась заборгованість в розмірі72000,0 грн., яка залишилась відповідачем не сплаченою, що змусило позивача звернутись з даним позовом до господарського суду.

Позивач в порядку досудового врегулювання спору направив відповідачу претензію в порядку про сплату боргу від 15.10.2015року, у відповіді на претензію від 20.01.2015року відповідач визнав наявність заборгованості в сумі 72000,0грн., однак просив позивача врахувати складну фінансову стан відповідача та неможливість погашення відповідачем заборгованості на даний час.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір. Аналогічне правило випливає із ст. 509 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди транспортних засобів № б/н від 01.09.2014р.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов'язковий для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 72000,0грн. за невиконання зобов'язання взятого на себе зобов'язання.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і те, що відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованісті в розмірі 72000,0грн. обґрунтованими, такими, що підтверджуються наданими суду доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати по сплаті судового збору та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 610, 612 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Армакс Харків"(61136, м. Харків, Московський район, вул. Уборевича, буд.30, корпус Б, кв.59, код 353252236) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, вул. Чалого ,9 код НОМЕР_1) - 72 000,0грн. заборгованісті за договором оренди №б/н від 01.09.2014року , витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,0грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_4