РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа № 910/21030/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНКО-КИЇВ» про стягнення 7051,67 грн в порядку регресу, за участю представників:

від позивача - Бузінський А.В. (довіреність від 24.12.2014 № б/н);

від відповідача - не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» з позовом до ТОВ «ГРІНКО-КИЇВ» про стягнення з останнього 7051,67 грн в порядку регресу.

Позов мотивований тим, що відповідач, як винна особа у настанні дорожньо-транспортної пригоди, порушив підпункт 33.4.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про обов'язкове страхування») у зв'язку із чим, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 7051,67 грн у порядку регресу, які були відшкодовані позивачем третій особі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 прийнято позов ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21030/15.

Ухвали у даній справі надсилалися, зокрема відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, тому, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце належним чином. Більш того, в матеріалах справи містяться повідомлення поштового зв'язку про вручення представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність обставин, які б позбавляли суд можливості вирішити спір у даній справі по суті.

В судовому засіданні 07 жовтня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважного представника позивача, судом встановлено таке.

Між ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ», як страховиком, та ТОВ «ГРІНКО-КИЇВ», як страхувальником, укладено договір (поліс) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АА / 6760854 (далі - договір), за умовами якого страховик застрахував цивільно-правову відповідальність страхувальника, який є власником транспортного засобу Mercedes-Benz із державним номерним знаком АА 6964 ЕН (далі - забезпечений ТЗ). Строк дії договору - з 06.09.2011 по 05.09.2012, включно. Франшиза - нуль.

Судом встановлено, що 15 квітня 2012 року відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ та автомобіля «КІА» із д.н.з. АА 4422 КВ, який належить Грішаєвій Т.М. (далі - потерпіла особа). Наведена обставина підтверджується довідкою Відділу ДАІ Подільського РУ ГУМВС України в м. Києві, засвідчена копія якої міститься в матеріалах справи.

В результаті ДТП автомобілю «КІА» завдано механічні пошкодження.

Про настання ДТП позивача було повідомлено 17 квітня 2012 року Гришаєвим С.Б., під керуванням якого знаходиться транспортний засіб «КІА» із д.н.з. АА 4422 КВ. Засвідчена копія вказаного повідомлення міститься у матеріалах справи.

Як вбачається з постанови Подільського районного суду м. Києва від 11.05.2012 № 2607/5284/2012, засвідчена копія якої наявна у даній справі, винним у настанні ДТП визнано фізичну особу Лизун В.В., який керував транспортним засобом Mercedes-Benz із д.н.з. АА 6964 ЕН, який належить ТОВ «ГРІНКО-КИЇВ» та забезпечено ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» на підставі договору.

Відповідно до звіту з оцінки забезпеченого ТЗ від 20.04.2012 № 2221/1977, складеного суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем Кацара Ю.В., вартість матеріального збитку, завданого власникові вказаного автомобіля, складає 8814,59 грн (засвідчена копія звіту міститься у матеріалах справи).

01 серпня 2012 року власник автомобіля звернувся до позивача, як страховика відповідача, із заявою на виплату страхового відшкодування (засвідчена копія заяви міститься у матеріалах справи).

Згідно із страховим актом ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» від 07.08.2012, складеного, зокрема, на підставі розрахунку страхового відшкодування від 07.08.2012 № 1977, розмір виплати становить 7051,67 грн.

Розпорядженням ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» від 08.08.2012 № 003628 вирішено здійснити виплату потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 7051,67 грн.

Страхове відшкодування в сумі 7051,67 грн виплачено позивачем потерпілій особі платіжним дорученням від 09.08.2012 № 1924, засвідчена копія якого міститься у матеріалах справи. Також факт виплати позивачем потерпілій особі страхового відшкодування підтверджується випискою з поточного рахунку позивача за 13.08.2012, засвічена копія якої міститься у матеріалах справи.

Спір між сторонами у даній справі, як стверджує позивач, виник у зв'язку із тим, що відповідач, як страхувальник, на протязі трьох робочих днів з дня настання ДТП не повідомив ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про настання такої події, чим порушив положення, закріплені у п.п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - ЗУ «Про обов'язкове страхування»). Таким чином, на підставі п.п. «ґ» 38.1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування» позивачем заявлено позовну вимогу до відповідача про стягнення з останнього страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 7051,67 грн, сплаченого потерпілій особі.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд зазначає таке.

У відповідності до підпункту 33.1.4 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування» (чинного на момент виникнення ДТП) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

За приписом підпункту «ґ» пункту 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування» (чинного на момент виникнення ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Водночас суд звертає увагу на те, що неузгодженість нумерації підпунктів пункту 33.1 статті 33 та підпунктів пункту 38.1 статті 38 Закону, після внесених до них змін Законом України від 17 лютого 2011 року N 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування", не може обмежувати встановлене статтею 38 Закону право страховика подати регресний позов до страхувальника у разі недотримання строків і умов повідомлення страховика про дорожньо-транспортну пригоду. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.02.2014 № 6-1цс14.

Виходячи з наведених норм матеріального права, відповідач був зобов'язаний в термін до 18 квітня 2012 року, включно, повідомити ПрАТ «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» про настання ДТП.

Суд відзначає, що жодного доказу, який би підтверджував факт виконання відповідачем вимог, встановлених у п.п. 33.1.4 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування», останнім суду не надано. При цьому, матеріали справи не місять доказів, які б свідчили про те, що відповідач з поважних причин не мав змоги виконати обов'язок, передбачений вказаною нормою права.

Частиною 1 ст. 1191 ЦК України унормовано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, враховуючи факт відшкодування позивачем потерпілій особі шкоди, завданої останній у ДТП, а також з огляду на те, що відповідачем порушено вимоги, встановлені п.п. 33.1.4 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування», то за правилами, передбаченими п.п. «ґ» пункту 38.1 ст. 38 названого Закону, позивач набув право зворотного звернення до відповідача із вимогою про стягнення з останнього страхового відшкодування, сплаченого потерпілій особі.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування у порядку регресу в сумі 7051,67 грн є правомірною, а тому підлягає задоволенню повністю, оскільки факт відшкодування позивачем шкоди, завданої відповідачем власникові транспортного засобу «КІА», та порушення вимог, встановлених п.п. 33.1.4 статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування», належним чином доведено і документально підтверджено, і у той же час відповідачем жодним чином не спростовано.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

З огляду на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНКО-КИЇВ» (01021, м. Київ, вул. М.Грушевського, буд. 28/2, нежиле приміщення 43; ідентифікаційний код 32982190, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» (04050, м. Київ, вул. Герцена, буд. 10; ідентифікаційний код 24745673, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) страхове відшкодування в порядку регресу в сумі 7051,67 (сім тисяч п'ятдесят одна) грн 67 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13 жовтня 2015 року.

Суддя Я.А. Карабань