ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р.Справа № 923/914/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів В.В. Лашина, С.В. Таран (на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 12.10.2015р. №624 щодо повторного автоматичного розподілу справи, протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів)

при секретарі судового засідання: Е.М. Вєлковій

за участю представників сторін:

від позивача - І.П. Закернична

Представники відповідачів в судове засідання не з'явились, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросолід Інтернешнл»

на рішення господарського суду Херсонської області від 22.07.2015 року

у справі №923/914/15

за позовом прокурора Чаплинського району Херсонської області

до відповідачів:

1)Чаплинської селищної ради;

2)Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросолід Інтернешнл»

про визнання недійсним рішення, визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути майно

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015 року прокурор Чаплинського району Херсонської області звернувся до місцевого господарського суду з позовом (з урахуванням уточнень від 02.07.2015р.) до Чаплинської селищної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгросолід Інтернешнл» про:

-визнання недійсними пункти 5, 6 рішення Чаплинської селищної ради від 22.04.2014р. №519 «Про передачу в платне користування частини внутрішньогосподарської меліоративної системи»;

-визнання на майбутнє недійсним договору оренди частини майнового комплексу внутрішньогосподарської меліоративної мережі, що перебуває у комунальній власності Чаплинської селищної ради від 29.05.2014р., укладеного між відповідачами;

-визнання на майбутнє недійсною додаткову угоду від 30.10.2014р. по внесенню змін до договору оренди від 29.05.2014р., укладену між відповідачами;

-зобов'язання ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» повернути Чаплинській селищній раді частину внутрішньогосподарської меліоративної системи загальною протяжністю 374 м. та вартістю 12590 грн., згідно договору оренди від 29.05.2014р., шляхом підписання акту прийому-передачі.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням вимог чинного законодавства.

Відповідачі у відзивах на позов зазначили про його необґрунтованість.

ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» у своєму клопотанні від 22.07.2015р. просило у разі задоволення позову про розірвання договору оренди від 29.05.2014р. відстрочити виконання рішення суду до 20.09.2015р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.07.2015р. (суддя Александрова Л.І.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 29.07.2015р., позов задоволено повністю з мотивів його доведеності, стягнуто на користь держави в доход державного бюджету 3654,00 грн. судового збору, в тому числі 1218,00 грн. з ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» та 2436,00 грн. з Чаплинської селищної ради, у відстроченні виконання рішення суду відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» 10.08.2015р. звернулось з апеляційною скаргою, яка повернута останньому без розгляду ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.08.2015р. на підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Усунувши недоліки, ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» 03.09.2015р. повторно звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило рішення суду скасувати, у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушенням судом норм процесуального та матеріального права, у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги надати відстрочку виконання рішення до 15.10.2015р.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на подання апеляційної скарги, встановленого ч. 1 ст. 93 ГПК України, яке ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. задоволено та скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду.

Відзиви на апеляційну скаргу від прокурора та Чаплинської селищної ради не надходили.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

Рішенням Чаплинської селищної ради від 26.08.2009р. №468 взято на позабалансовий рахунок внутрішньогосподарські меліоративні системи колишніх КСП «Світанок», «Хлібороб» та ВАТ «Преображенський» за умови одночасної їх передачі землекористувачам для подальшого використання; затверджено акти приймання-передачі внутрішньогосподарських меліоративних систем землекористувачам (а.с. 28).

За актом передачі внутрішньогосподарської меліоративної системи з невід'ємними об'єктами на баланс та оперативне управління Чаплинській селищній раді, останній передано внутрішньогосподарські меліоративні системи, що належать до спільної власності територіальних громад Чаплинського району (а.с. 29).

Рішенням Чаплинської селищної ради від 28.04.2012р. №249 затверджено положення «Про порядок передачі в оренду комунального майна, що знаходиться на балансі Чаплинської селищної ради» (а.с. 92-94).

Рішенням Чаплинської селищної ради від 22.04.2014р. №519 «Про передачу в платне користування частини внутрішньогосподарської меліоративної системи» передано у строкове платне користування частину внутрішньогосподарської меліоративної системи, що знаходиться на території Чаплинської селищної ради, на землях, які орендує ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» у власників земельних ділянок колишнього КСП «Світанок» від насосної станції НС-9 каналу Р-2-1 ПТ №5 та ПТ №7 з метою зрошення земельних ділянок згідно акту прийому-передачі (пункт 5); встановлено орендну плату за користування частиною внутрішньогосподарської меліоративної системи, що використовується від НС-9 каналу Р-2-1 ПТ №5 та ПТ №7 та знаходиться на балансі Чаплинської селищної ради в розмірі 8% від балансової вартості меліоративної системи (пункт 6) - а.с. 20.

29.05.2014р. між Чаплинською селищною радою (Орендодавець) та ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» (Орендар) укладено договір оренди частини майнового комплексу внутрішньогосподарської меліоративної мережі, що перебуває у комунальній власності Чаплинської селищної ради, згідно умов якого, з урахуванням додаткової угоди від 30.10.2014р. до договору, в оренду строком на 5 років передано частину внутрішньогосподарської меліоративної системи, що знаходиться на території Чаплинської селищної ради, на землях, що орендує ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» у власників земельних ділянок колишнього КСП «Світанок» від насосної станції НС-9 каналу Р-2-1 ПТ №5 та ПТ №7, що знаходиться на балансі Чаплинської селищної ради з метою зрошення земельних ділянок.

Відповідно до п. 2.3. договору передача майна в оренду здійснюється за його залишковою балансовою вартістю з урахуванням її індексації (у разі її проведення), що визначається відповідно до законодавства.

Пунктами 3.1., 3.2., 3.3. договору визначено, що орендна плата відповідно до рішення Чаплинської селищної ради від 22.04.2014р. №519 за користування майном становить 8% від балансової вартості меліоративної системи на рік і складає - 1007 грн. Орендна плата сплачується щомісячно не пізніше 25 числа в розмірі 83,92 грн. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, змін централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (а.с. 17-18, 21).

Об'єкт оренди передано ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» за актом приймання-передачі (а.с. 19).

Згідно листа Чаплинської селищної ради від 08.05.2015р. №344/02-19 на запит прокурора Чаплинського району вартість переданого в оренду ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» комунального майна відповідно до договору від 29.05.2014р. складає 12590 грн. Незалежна оцінка майна не проведена (а.с. 22)

Задовольняючі позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив зі слідуючого.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного Кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

За змістом ч. 1 ст. 21 Цивільного Кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За приписами п. 2 роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000р. №02-5/35 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів» із змінами і доповненнями підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За умовами ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частиною 2 ст. 180 Господарського кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди.

За приписами ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 204 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 2.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» встановлено, що на підставі статті 215 ЦК України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку.

У відповідності до ч. 2 ст. 284 Господарського кодексу України оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об'єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об'єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об'єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об'єкта оренди.

Отже, для об'єктів, що перебувають у комунальній власності, приписи ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлюють обов'язковість здійснення оцінки об'єкта оренди згідно із вищевказаною Методикою перед укладанням договору.

Пунктами 1, 2 Методики оцінки об'єктів оренди, затвердженої постановою Кабінету міністрів України від 10.08.1995р. № 629 (далі - Методика) передбачено, що відповідно до цієї Методики проводиться оцінка майна державних підприємств, установ та організацій, іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі -підприємства), що передається в оренду. Оцінка об'єктів оренди проводиться з метою визначення вартості таких об'єктів згідно з положеннями (національними стандартами) оцінки майна та цією Методикою з урахуванням положень (стандартів) бухгалтерського обліку для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати. Оцінка і обов'язково проводиться перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору оренди у разі, коли на момент продовження' дії такого договору остання оцінка об'єкта оренди була проведена більш як три роки тому та те, що передбачені цією Методикою послуги з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди (активів, що входять до складу об'єкта оренди) та аудиторської перевірки об'єкта оренди оплачує орендар.

За змістом п. 19 Методики у разі оренди нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного майна здійснюється його незалежна оцінка.

Відповідно до п. 3 Методики поняття «незалежна оцінка» вживається у значенні, наведеному у Законі України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», згідно ст. 3 якого незалежною оцінкою майна вважається оцінка, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Пунктом 2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» встановлено, що лише за наявності у договорі істотних умов, якщо їх не врегульовано чинним законодавством, договір оренди майна можна вважати укладеним. При цьому умова договору щодо вартості об'єкта оренди державного або комунального майна повинна відповідати Методиці оцінки об'єктів оренди, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1995р. № 629 (з подальшими змінами та доповненнями). Крім того, слід мати на увазі, що відповідно до статті 638 ЦК України істотними умовами договору оренди можуть бути також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Згідно з частиною другою статті 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови, наприклад, щодо використання орендарем об'єкта оренди за цільовим призначенням. Незалежно від форми власності об'єкта оренди господарські суди мають виходити з того, що визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх його істотних умов, а не за наслідками виконання договору сторонами.

Як встановлено судом першої інстанції, перед прийняттям 22.04.2014р. спірного рішення, укладанням 29.05.2014р. спірного договору оренди між відповідачами, незалежна оцінка об'єкта оренди, з метою визначення вартості спірного майна для відображення її в договорі оренди та використання під час розрахунку орендної плати, не проводилась, про що свідчить вищезгаданий лист Чаплинської селищної ради від 08.05.2015р. № 344/02-19.

Отже, обрахування орендної плати здійснювалось не від вартості орендованого майна за незалежною оцінкою, а від його залишкової вартості.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що пункти 5, 6 рішення Чаплинської селищної ради від 22.04.2014р. №519 та правочин, який укладений на його виконання, між Орендодавцем та Орендарем з урахуванням додаткової угоди до нього від 30.10.2014р. суперечить вимогам чинного законодавства України, інтересам держави та суспільства, зокрема ст. ст. 10, 11 Закону України «Про оренду державного і комунального майна», що є підставою для визнання їх недійсними.

Частинами 1, 3 ст. 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Таким чином, задоволення вимоги про зобов'язання ТОВ «Украгросолід Інтернешнл» повернути Чаплинській селищній раді частину внутрішньогосподарської меліоративної системи загальною протяжністю 374 м. та вартістю 12590 грн., згідно договору оренди від 29.05.2014р., шляхом підписання акту прийому-передачі, як похідної від первісних вимог є також правомірним.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України недійсний правочин є недійсним з моменту його вчинення, але якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх в майбутньому припиняється.

За змістом ч. 3 ст. 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання, визнаного судом недійсним повністю або частково, припиняється з дня набрання рішенням законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі, якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає висновок господарського суду Херсонської області про задоволення позовних вимог повністю цілком обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству України.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі спростовуються викладеним, а відтак колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Прохання скаржника щодо надання відстрочки виконання рішення суду до 15.10.2015р. у разі відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовою колегією відхиляється, оскільки спірний договір оренди є недійсним з моменту набрання рішенням законної сили, тим більш, що дана постанова датована 15.10.2015р.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Херсонської області від 22.07.2015р. у справі №923/914/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 19.10.2015р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя В.В. Лашин

Суддя С.В. Таран