РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/26698/14

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка

про стягнення 846 875,40 грн.

за участю представників:

від позивача:Колісніченко О.Л. - представник за довіреністю № 45/10 від 30.03.2015 р.
від відповідача:Скорик Л.В. - представник за довіреністю № 01/02-26 від 12.01.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки (далі - КНУ ім. Т. Шевченка) про стягнення 846 875,40 грн.

В обґрунтування позову ТОВ "НАЕК "Енергоатом" зазначає про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 3407-1/18-НАЕК від 11.10.2013р. в частині своєчасного надання послуг з обґрунтування впровадження палива ТВЗА-12 на енергоблоці № 4 Рівненської АЕС з коригуванням глав ОЗАБ, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість.

У позові просили стягнути з КНУ ім. Т. Шевченка 846 875,40 грн., з яких: 597 549, 00 грн. - пені за прострочення виконання зобов'язання, 171 780, 00 грн. - 7 % штрафу за прострочення надання послуг та 77 546, 40 грн. - 4 % штрафу за невчасне усунення недоліків.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.02.2015 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р., позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 225 562, 26 грн. - пені та 171 780, 00 грн. - 7 % штрафу, в іншій частині позову - відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2015 р. вищевказані судові рішення скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва в іншому складі суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2015 р. справу прийнято до свого провадження суддею Головіною К.І.

У судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з тих підстав, що МЦЯБ КНУ ім. Т. Шевченка свої зобов'язання за укладеним договором виконав належним чином та надав послуги в строки, обумовлені сторонами, а тому підстав для нарахування штрафних санкцій відповідачу немає, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та врахувавши вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 08.07.2015 р. по даній справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.10.2013р. між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (замовником) та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки (виконавцем) був укладений договір № 3407-1/18-НАЕК (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується надати послуги за кодом 74.90.1 ДК 016:10 "Послуги щодо надання професійної та технічної допомоги та консультаційні, н.в.і.у." (Обґрунтування впровадження палива ТВЗА-12 на енергоблоці № 4 Рівненської АЕС з коригуванням глав ОЗАБ).

Сторони погодили, що терміни надання послуг: 18 місяців з моменту підписання договору. Для робіт, передбачених 1-4 етапами - не пізніше березня 2014 року (п. 1.3 договору).

Оплату за договором замовник проводить поетапно згідно з календарним планом на підставі актів здавання-приймання наданих послуг, протягом 30 або більше робочих днів з дня підписання обома сторонами акта здавання-приймання наданих послуг (п. 2.2. договору).

Згідно з умовами пунктів 3.1 - 3.2 договору по закінченню надання послуг за кожним етапом виконавець передає замовнику акт здавання-приймання наданих послуг, який складається у 3-х примірниках (два - для замовника та один - для виконавця), що є підставою для взаємних розрахунків, та звітну документацію, вимоги до оформлення якої визначені у технічному завданні, що є невід'ємною частиною цього договору. Передавання замовнику оформленої у встановленому порядку документації за цим договором здійснюється супровідним листом виконавця.

Невід'ємною частиною цього договору є: технічне завдання (додаток 1), календарний план (додаток 2), протокол узгодження договірної ціни (додаток 3), розрахунковий кошторис (додаток 4).

Відповідно до додатку № 2 "Календарний план" до договору строк та ціна виконання зобов'язання встановлюються для:

- Етапу 1-2 - до 31.01.2014, з урахуванням ПДВ - 981 600,00 грн.;

- Етапу 3.1 - до 14.02.2014, з урахуванням ПДВ - 368 100,00 грн.;

- Етапу 3.2 - до 21.02.2014, з урахуванням ПДВ - 294 480,00 грн.;

- Етапу 3.3 - до 28.02.2014, з урахуванням ПДВ - 294 480,00 грн.;

- Етапу 4 - до 31.03.2014, з урахуванням ПДВ - 392 640,00 грн.;

- Етапу 5 - до 31.03.2014, з урахуванням ПДВ - 122 700,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної ії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем строків надання послуг, акти здавання-приймання послуг № 1, № 2, № 3 та № 4 по етапах 1 та 2, 3.1, 3.2, 3.3 сторонами були підписані лише 13.10.2014, а саме - після направлення звітних матеріалів за етапами 2 та 3 календарного плану договору до Державної інспекції ядерного регулювання України для проведення державної експертизи з ядерної та радіаційної безпеки. А акти здавання-приймання наданих послуг по етапах 4 та 5 на час подачі позову підписані не були.

Представники відповідача у судовому засіданні вказували, що строки виконання зобов'язань за погодженням сторін були перенесені, однак, вказані доводи не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки додаткову угоду № 1, на яку посилався КНУ ім. Т. Шевченка, сторони не підписали, що свідчить про відсутність погодженої волі сторін з приводу перенесення строків виконання послуг за етапами.

А відповідно до ч. 1 ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Згідно з п. 5.6 договору будь-які зміни умов, зазначених у цьому договорі і документах, що є його невід'ємними частинами, можливі за письмовою згодою сторін шляхом підписання додаткових угод.

Отже, оскільки додаткових угод щодо зміни строків виконання зобов'язань за договором (підписаних та скріплених печатками обох сторін) матеріали справи не містять, а листування між сторонами в даному випадку не може бути підставою для зміни істотних умов договору (зокрема, щодо строків виконання договірних зобов'язань) суд вважає, що свої зобов'язання у строки, обумовлені договором, відповідач не виконав, внаслідок чого він вважається таким, що прострочив.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Оскільки судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання з надання послуг у встановлені договором строки виконав неналежним чином, він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, а значить є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено штрафні санкції за порушення негрошових зобов'язань. Так, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах, зокрема, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.2 договору сторони передбачили, що за порушення строків надання послуг виконавець зобов'язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% вартості не наданих в строк послуг за кожний день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно наданих послуг. За прострочення надання послуг понад тридцять днів, виконавець додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно наданих послуг.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися, як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на викладені вимоги діючого закону та встановлених обставин справи, періоди нарахування пені становлять за:

- Етапами 1-2 - з 01.02.2014 по 31.07.2014;

- Етапом 3.1 - з 15.02.2014 по 14.08.2014;

- Етапом 3.2 - з 22.02.2014 по 21.08.2014;

- Етапом 3.3 - з 01.03.2014 по 31.08.2014;

- Етапом 4 - з 01.04.2014 по 30.09.2014;

- Етапом 5 - з 01.04.2014 по 30.09.2014.

Перерахувавши заявлену позивачем суму пені відповідно до п. 4.2 договору, ч. 6 ст. 232 ГК України та умов договору щодо не перебільшення її розміру у 30% вартості несвоєчасно наданих послуг, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у загальній сумі 446 088,12 грн. (177 669,60 грн. - нарахована за 1-2 етапи; 66 626,10 грн. - нарахована за етап 3.1; 53 300,88 грн. - нарахована за етап 3.2; 54 184,32 грн. - нарахована за етап 3.3; 71 853,12 грн. - нарахована за етап 4; 22 454,10 грн. - нарахована за етап 5), і яка не перебільшує 30% вартості несвоєчасно наданих послуг, але підлягає стягненню у сумі меншій, ніж заявлено позивачем, оскільки ним взято до уваги строк більший, ніж 6 місяців, для нарахування пені.

Також встановивши вище факт порушення відповідачем строків, передбачених календарним планом договору для надання послуг, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" до КНУ ім. Т. Шевченка про стягнення 7% штрафу в сумі 171 780,00 грн. та провівши власний розрахунок розміру вказаної штрафної санкції, суд приходить до висновку в цій частині позов підлягає задоволенню у сумі, заявленій позивачем.

Окрім цього позивач просить стягнути з відповідача 4% штрафу за невчасне усунення недоліків наданих послуг за етапами 2-3 договору у сумі 77 546,40 грн.

Перевіривши обґрунтування та підстави заявлених вимог в цій частині фактичними обставинами справи, суд прийшов до висновку, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, умовами договору передбачено право позивача виявляти недоліки у роботі, складати відповідний акт та вимагати усунення таких недоліків у відповідний строк. У свою чергу, порушення встановленого строку для усунення недоліків передбачає відповідальність виконавця згідно з договором.

Пунктом 4.7 договору визначено, що за неусунення недоліків і недоробок, вказаних у двосторонньому акті, складеному відповідно до п. 3.4 договору, виконавець сплачує штраф у розмірі 4% від вартості послуг, що підлягає виправленню.

Як встановлено судом, листом № 8829/18 від 04.07.2014 позивач направив відповідачу для підписання акт виявлених невідповідностей до звітних матеріалів за етапами договору на тему "Обґрунтування впровадження палива ТВЗА-12 на енергоблоці № 4 Рівненської АЕС з коригуванням глав ОЗАБ". У цьому акті зазначено, що виконавець зобов'язується усунути недоліки, які вказані у додатках 2 та 3 до Протоколу технічної наради спеціалістів.

Судом встановлено, що 11.06.2014 у м. Кузнецовську відбулася технічна нарада спеціалістів позивача, ВП "Рівненська АЕС" та відповідача з питань усунення зауважень до відкоригованих глав ОЗАБ енергоблоку № 4 РАЕС у зв'язку із впровадженням ТВЗА-12, про результати якої складено протокол № 58 від 17.06.2014р. Відповідно до вказаного протоколу було досягнуто домовленості по суті зауважень до звітних матеріалів по етапах 2 та 3 календарного плану договору, за якими відповідач зобов'язувався доопрацювати звітні матеріали у відповідності до переліку зауважень, які були додані до протоколу (додатки 2 та 3) у такі строки:

- по етапу 2 - до 31.08.2014р.;

- по етапу 3 - до 01.08.2014р.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2014р. у м. Києві була проведена нарада спеціалістів позивача та відповідача з питання виконання договору, яка була оформлена відповідним протоколом від 29.08.2014р., підписаним (погодженим та затвердженим) сторонами 02.09.2014р.

У п. 2 вказаного протоколу сторони з'ясували, що виправлені та доповнені матеріали по етапах 2 та 3 договору були отримані позивачем частинами (в електронному вигляді) у період з 31.07.2014 по 26.08.2014. При цьому претензій стосовно порушення відповідачем строків направлення вказаних матеріалів пред'явлено не було. Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що усунення недоліків відповідачем було несвоєчасним в розумінні п. 4.7 договору, зважаючи на строки, які були встановлені актом виявлених невідповідностей від 01.07.2014р.

Також з п. 3 протоколу вбачається, що за результатами розгляду отриманих позивачем матеріалів, був сформований додатковий перелік зауважень (направлений відповідачу 27.08.2014 р.) та було вирішено зобов'язати відповідача направити в ДП "НАЕК "Енергоатом" до 05.09.2014р. кінцеву редакцію допрацьованих звітних матеріалів за етапами 2 та 3 календарного плану договору.

При цьому матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що на виконання вищезазначеного зобов'язання, листом № 047/144-24 від 05.09.2014 р. (тобто без порушень строків, визначених протоколом від 29.08.2014р.) відповідачем було направлено позивачу прикінцеву редакцію відкоригованих за зауваженнями звітних матеріалів за етапами 2 та 3 календарного плану договору, а також відповіді позивача на зауваження до них.

25.09.2014 р. ДП "НАЕК "Енергоатом" направило до Держінспекції ядерного регулювання України оформлені в установленому порядку матеріали ОЗАБ, розроблені відповідно до Програми робіт з обґрунтування та впровадження палива ТВЗА-12 на енергоблоці № 4 Рівненської АЕС, для погодження.

Отже, суд вважає, що в цій частині позовних вимог доводи позивача є необґрунтованими, оскільки самим позивачем у протоколі від 29.08.2014р. підтверджено той факт, що виправлені та доповнені матеріали по етапах 2 та 3 договору були отримані (в електронному вигляді) у період з 31.07.2014 по 26.08.2014р, і зауважень щодо порушення строків надання виправлених матеріалів по етапу 3 до 01.08.2014 не було. Крім того, тим же протоколом сторони погодили усунути зауваження, визначені у додатковому переліку, до 05.09.2014р., що було виконано відповідачем без порушення строків.

При цьому суд зазначає, що зміна строків усунення виявлених недоліків шляхом переговорів та листування, а також зазначення про це у протоколі під час відповідної наради, не суперечить умовам договору та не потребує укладення додаткових угод, оскільки строки виконання робіт залишилися незмінними.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлені обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги ДП "НАЕК "Енергоатом" частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки про стягнення 846 875,40 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 60, ідентифікаційний код 02070944) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) пеню в сумі 446 088 (чотириста сорок шість тисяч вісімдесят вісім) грн.12 коп. та 171 780 (сто сімдесят одну тисячу сімсот вісімдесят) грн. 00 коп. - 7% штрафу.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 60; ідентифікаційний код 02070944) на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції у сумі 16 706 (шістнадцять тисяч сімсот шість) грн. 76 коп.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі Міжнародного центру ядерної безпеки (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 60; ідентифікаційний код 02070944) витрати зі сплати судового збору за розгляд справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанції у сумі 2 290 (дві тисячі двісті девяносто) грн. 07 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні у присутності представників сторін 7 жовтня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 13 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.