РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/24500/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» усунення перешкод в користуванні майном
Представники:

від Позивача: Думич І.І. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Інститут продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» (надалі також - «Відповідач») про усунення перешкод в користуванні майном.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.11.2006 року між Технологічним інститутом молока та м'яса Національної академії аграрних наук України (наказом №20 від 31.01.2012 р. перейменовано в Інститут продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України) (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» (Орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення 5 поверх адміністративно - лабораторного корпусу, площею 48 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса; нежитлове приміщення 5 поверх адміністративного корпусу, площею 137 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою станом на 31.08.2006 р. 829 614 грн. 00 коп. Як зазначає Позивач, додатковими угодами до Договору оренди продовжувався термін дії договору, який закінчився 30.09.2014 року, проте Орендар не звільнив і не передав майно з оренди. За таких підстав, Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні майном Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України шляхом виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» з нежитлових приміщень, що розміщені за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24500/15, судове засідання призначено на 23.09.2015 р.

23.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 15.09.2015 року.

23.09.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 15.09.2015 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження звільнення орендованого приміщення та повернення за Актом приймання-передачі Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.09.2015 року відкладено розгляд справи на 07.10.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

30.09.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зміну предмету позову, якою просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» повернути Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України нежитлові приміщення загальною площею 352,6 кв.м., з яких: 27 кв.м. - на другому поверсі і 122 кв.м. - на першому поверсі в прибудові до будівлі адміністративно - лабораторного корпусу, 193,6 кв.м. - на п'ятому поверсі в будівлі адміністративно - лабораторного корпусу Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України та 10 кв.м. - відкритого складського майданчика №2, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, що були об'єктом оренди згідно договору №25 від 01.11.2006 року.

В судовому засіданні 07 жовтня 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримали позовні вимоги та доводи позовної заяви з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК. (п.3.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України до розгляду.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 року у справі № 910/24500/15, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» є 01011, м.Київ, ВУЛИЦЯ РИБАЛЬСЬКА, будинок 13.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/24500/15 направлялись на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 07 жовтня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.11.2006 року між Технологічним інститутом молока та м'яса Національної академії аграрних наук України (наказом №20 від 31.01.2012 р. перейменовано в Інститут продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України) (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» (Орендар) було укладено Договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25, відповідно до умов якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення 5 поверх адміністративно - лабораторного корпусу, площею 48 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса; нежитлове приміщення 5 поверх адміністративного корпусу, площею 137 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса, вартість якого визначена згідно з актом оцінки і становить за експертною оцінкою станом на 31.08.2006 р. 829 614 грн. 00 коп.

Сторонами неодноразово укладались Додаткові угоди до Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року.

Додатковою угодою № 15 від 16.12.2013 року до Договору оренди Сторони виклали п.1.1 договору в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення загальною площею 267, 00 кв. м., з яких 27 кв. м. - на другому поверсі і 122 кв. м. - на першому поверсі в прибудові до будівлі адміністративно - лабораторного корпусу 5 -ти поверхового з підвалом та прибудовою, 108, 00 кв. м. - на п'ятому поверсі в будівлі адміністративно - лабораторного корпусу 5 -ти поверхового з підвалом та прибудовою для розміщення редакції засобів масової інформації та 10 кв. м. - на відкритому складському майданчику № 2, розташоване за адресою: 02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, що обліковуються на балансі позивача, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку від 30.04.2011 і за незалежною оцінкою становить 1 154 710 грн. 45 коп.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 15 від 16.12.2013 р.) орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) жовтень 2013 становить 9 744 грн. 54 коп.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата в повному обсязі перераховується Технологічному інституту молока та м'яса щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 3.5 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до бюджету та орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату зарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати; заліку в рахунок наступних платежів.

Пунктом 5.7 Договору передбачено обов»язок Орендаря у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендареві або підприємству вказаному Орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

У п. 10.1 Договору сторони встановили, що договір укладено терміном на 11 місяців, що діє з 01 листопада 2006 року до 30 вересня 2007 року.

В подальшому додатковими угодами №2, №3, №7, №8, №10, №14 до Договору оренди термін дії договору оренди неодноразово продовжувався та згідно з Додатковою угодою №14 від 01.10.2012 року термін дії договору продовжено з 01.10.2012 р. по 30.09.2014 р. включно.

Як вбачається з матеріалі справи, на виконання умов Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення 5 поверх адміністративно - лабораторного корпусу, площею 48 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса; нежитлове приміщення 5 поверх адміністративного корпусу, площею 137 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса, що підтверджується Актом від 01.11.2006 року.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що додатковими угодами до Договору оренди продовжувався термін дії договору, який закінчився 30.09.2014 року, проте Орендар не звільнив і не передав майно з оренди. За таких підстав, Позивач просить суд з урахуванням Заяви про зміну предмету позову від 30.09.2015 р., яка прийнята Судом до розгляду, зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» повернути Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України нежитлові приміщення загальною площею 352,6 кв.м., з яких: 27 кв.м. - на другому поверсі і 122 кв.м. - на першому поверсі в прибудові до будівлі адміністративно - лабораторного корпусу, 193,6 кв.м. - на п'ятому поверсі в будівлі адміністративно - лабораторного корпусу Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України та 10 кв.м. - відкритого складського майданчика №2, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, що були об'єктом оренди згідно договору №25 від 01.11.2006 року.

25.03.2015 року Позивачем була направлена вимога за вих. №163-2555 на адресу Відповідача про повернення орендованого майна за актом приймання - передачі, яка залишена Відповідачем без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року та Додаткових угод до нього між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року Орендодавець передав, а Орендар в свою чергу прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлове приміщення 5 поверх адміністративно - лабораторного корпусу, площею 48 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса; нежитлове приміщення 5 поверх адміністративного корпусу, площею 137 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, на 5 поверсі адміністративно - лабораторного корпусу Т І М М, що знаходиться на балансі Технологічного інституту молока та м'яса, що підтверджується Актом від 01.11.2006 року, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Додатковою угодою № 15 від 16.12.2013 року до Договору оренди Сторони виклали п.1.1 договору в наступній редакції: орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення загальною площею 267, 00 кв. м., з яких 27 кв. м. - на другому поверсі і 122 кв. м. - на першому поверсі в прибудові до будівлі адміністративно - лабораторного корпусу 5 -ти поверхового з підвалом та прибудовою, 108, 00 кв. м. - на п'ятому поверсі в будівлі адміністративно - лабораторного корпусу 5 -ти поверхового з підвалом та прибудовою для розміщення редакції засобів масової інформації та 10 кв. м. - на відкритому складському майданчику № 2, розташоване за адресою: 02660, м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, що обліковуються на балансі позивача, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку від 30.04.2011 і за незалежною оцінкою становить 1 154 710 грн. 45 коп.

У п. 10.1 Договору сторони встановили, що договір укладено терміном на 11 місяців, що діє з 01 листопада 2006 року до 30 вересня 2007 року.

В подальшому додатковими угодами №2, №3, №7, №8, №10, №14 до Договору оренди термін дії договору оренди неодноразово продовжувався та згідно з Додатковою угодою №14 від 01.10.2012 року термін дії договору продовжено з 01.10.2012 р. по 30.09.2014 р. включно.

Оскільки орендоване майно є державним, на спірні правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 5.7 Договору передбачено обов»язок Орендаря у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендареві або підприємству вказаному Орендодавцем, орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі, строкове, платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Суд зазначає, що з припиненням дії Договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року Відповідач втрачає статус орендаря.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів повернення Відповідачем за актом приймання - передачі Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України об»єкту оренду за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року, у передбачені договором строки.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення об»єкту оренду за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року, у передбаченому договором порядку та строки, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, і, оскільки інших доказів щодо підтвердження права користування спірними приміщеннями у Відповідача не має, позовні вимоги про зобов'язання повернути орендоване майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України - задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» (01011, м.Київ, ВУЛИЦЯ РИБАЛЬСЬКА, будинок 13, Ідентифікаційний код юридичної особи 31113430) повернути Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України (02660, м.Київ, ВУЛИЦЯ М.РАСКОВОЇ, будинок 4-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 00419880) нежитлові приміщення загальною площею 352,6 кв.м., з яких: 27 кв.м. - на другому поверсі і 122 кв.м. - на першому поверсі в прибудові до будівлі адміністративно - лабораторного корпусу, 193,6 кв.м. - на п'ятому поверсі в будівлі адміністративно - лабораторного корпусу Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України та 10 кв.м. - відкритого складського майданчика №2, що розташовані за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 4-А, що були об'єктом оренди за Договором оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №25 від 01.11.2006 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМТОРГСЕРВІС» (01011, м.Київ, ВУЛИЦЯ РИБАЛЬСЬКА, будинок 13, Ідентифікаційний код юридичної особи 31113430) на користь Інституту продовольчих ресурсів Національної академії аграрних наук України (02660, м.Київ, ВУЛИЦЯ М.РАСКОВОЇ, будинок 4-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 00419880) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 12 жовтня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин