ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"13" жовтня 2015 р.Справа № 922/4496/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ
до Приватного підприємства "Торсінг Плюс", м. Харків
про стягнення 3 232 575,41 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 25.09.2015 р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 18.08.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства "Торсінг Плюс" (відповідача) про стягнення заборгованості за Генеральним кредитним договором №23011 від 17.07.2012 р. в розмірі 3 232 575,41 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 2 018 134,35 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 407 434,78 грн., пеня за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 28 759,00 грн., пеня за несвоєчасне повернення основного боргу в розмірі 339 654,91 грн., 3% річних від суми прострочених процентів в розмірі 1 777,77 грн., 3% річних від суми простроченого основного боргу в розмірі 19 023,40 грн. та штраф в розмірі 417 791,20 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити, підтримав клопотання (вх.№39375 від 01.10.2015 р.) про призначення судової економічної експертизи для отримання експертного висновку з наступних питань:

1) Чи відповідає річна процентна ставка, встановлена в Генеральному кредитному договорі №23011 від 17.07.2012 р. (з додатками), реальній (ефективній) річній процентній ставці, що стягується банком за надання кредитних коштів. Якщо ні, то на скільки відсотків занижена/завищена реальна процентна ставка?

2) Чи відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів" та Постанови правління НБУ №168 від 10.05.2007 р. "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" Банком ПАТ "Астра банк" (Кредитор) та ПАТ "Дельта Банк" (Новий кредитор) повідомлено ПП "Торсінг Плюс" (позичальника) під час укладення Генерального кредитного договору №23011 від 17.07.2012 р.?

3) Чи відповідають дані, викладені в банківській роздруківці ПАТ "Дельта Банк" "Рух грошових коштів по рахунку з 02.12.2013 р. по 29.07.2015 р." по ПП "Торсінг Плюс" від 30.07.2015 р. даним платіжних доручень зі сплати відсотків за користування кредитом, складених ПП "Торсінг Плюс"?

4) Чи відповідає умовам Генерального кредитного договору №23011 від 17.07.2012 р. та чи підтверджується первинними документами розрахунок суми боргу та розрахунок пені за Генеральним кредитним договором №23011 від 17.07.2012 р., що міститься в матеріалах справи?

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на той факт, що у Генеральному кредитному договорі №3011 від 17.07.2012 р. не передбачено графіку погашення процентів за кредитом. Відповідач завжди сплачував проценти за кредитом після усних розпоряджень представників позивача щодо розміру процентів. На підставі викладеного, на думку відповідача, існують обґрунтовані сумніви щодо правильності нарахування позивачем процентів за кредитом та у відображенні цих платежів. Крім того, відповідач зазначив, що у наданій позивачем до матеріалів справи роздруківці з погашення процентів за користування кредитом позивачем не враховано платежі відповідача від 31.07.2015 р. на суму 36 000 грн., від 04.08.2015 р. на суму 36 000,00 грн. та від 17.12.2014 р. на суму 8 329,70 грн. Відповідач також зазначив, що згідно з пунктом 1.2. договору строк кредиту встановлено до 16.07.2015 р., але поряд з цим у пункті 8.9. договору вказано, що він діє до повного погашення кредиту, процентів комісій, санкцій. Але їх строки та розміри обмежуються законодавством. На підставі викладеного, з урахуванням складності поданого позивачем розрахунку, відповідач вважає, що саме висновок судової економічної експертизи буде належним та допустимим доказом визначення вірного розміру боргу та санкцій за спірним кредитним договором. Проведення даної експертизи відповідач просить суд доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 та покласти на відповідача витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечує проти клопотання представника відповідача про призначення по справі судової економічної експертизи, наполягаючи на тому, що дане клопотання спрямоване на штучне затягування судового процесу, оскільки наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості позичальника перед банком відповідає умовам спірного кредитного договору.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін щодо призначення у справі судової економічної експертизи, проаналізувавши зміст запропонованих відповідачем питань, які мають бути вирішені судовим експертом, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Згідно з п.п. 1.1. Розділу ІІІ Інструкції "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень" основними завданнями судової економічної експертизи є визначення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, у тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів, визначення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку доходів та витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; визначення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи складність наданих позивачем розрахунків та великий обсяг первинних бухгалтерських документів, на підставі яких вони здійснені, суд вважає, що вирішення питання щодо відповідності зроблених позивачем розрахунків умовам кредитного договору потребує спеціальних знань, тому вважає за необхідне призначити у даній справі судову економічну експертизу.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судову експертизу" особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Відповідно до ч. 3 статті 41 ГПК України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. № 4 від 23.03.2012 року "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону України "Про судову експертизу" (далі - Закон).

З огляду на викладені приписи закону суд вважає за можливе доручити проведення даної судової експертизи Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3.

Згідно з абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 р. Про деякі питання практики призначення судової експертизи" витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Враховуючи те, що судова економічна експертиза призначена з ініціативи ПП "Торсінг Плюс", суд вважає за необхідне витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на ПП "Торсінг Плюс".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках призначення господарським судом судової експертизи.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провадження у справі зупинити до отримання від ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_3 експертного висновку.

На підставі наведеного, керуючись 1, 7, 9, 10 Закону України "Про судову експертизу", ст. ст. 41, 43, ч. 2 п. 1 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Приватного підприємства "Торсінг Плюс" про призначення у справі судової економічної експертизи задовольнити.

2. Призначити у справі №922/4496/15 судову економічну експертизу для отримання експертного висновку з наступних питань:

1) Чи відповідає річна процентна ставка, встановлена в Генеральному кредитному договорі №23011 від 17.07.2012 р. (з додатками), реальній (ефективній) річній процентній ставці, що стягується банком за надання кредитних коштів. Якщо ні, то на скільки відсотків занижена/завищена реальна процентна ставка?

2) Чи з згідно з вимогами Закону України "Про захист прав споживачів", Постанови правління НБУ №168 від 10.05.2007 р. "Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту" Банком ПАТ "Астра банк" (Кредитор) та ПАТ "Дельта Банк" (Новий кредитор) повідомлено ПП "Торсінг Плюс" (позичальника) під час укладення Генерального кредитного договору №23011 від 17.07.2012 р.?

3) Чи відповідають дані, викладені в банківській роздруківці ПАТ "Дельта Банк" "Рух грошових коштів по рахунку з 02.12.2013 р. по 29.07.2015 р." по ПП "Торсінг Плюс" від 30.07.2015 р. даним платіжних доручень зі сплати відсотків за користування кредитом, складених ПП "Торсінг Плюс"?

4) Чи відповідає умовам Генерального кредитного договору №23011 від 17.07.2012 р. та чи підтверджується первинними документами розрахунок суми боргу та розрахунок пені за Генеральним кредитним договором №23011 від 17.07.2012 р., що міститься в матеріалах справи?

3. Проведення судової експертизи доручити ХНДІСЕ ім. Засл. проф. ОСОБА_3 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а).

4. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Оплату витрат, пов'язаних зі здійсненням судової експертизи, покласти на Приватне підприємство "Торсінг Плюс" (пр. Героїв Сталінграду, 142, корп. Б, кв. 6, м. Харків, 61162, ).

6. Направити матеріали справи №922/4496/15 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8а).

7. Результати експертизи надати господарському суду Харківської області негайно після її проведення.

8. Запропонувати судовому експерту реалізувати надане йому статтею 13 Закону України "Про судову експертизу" право щодо зазначення в експертному висновку фактів, які мають значення для справи і з приводу яких йому не були поставлені питання.

9. Провадження у справі №922/4496/15 зупинити.

Суддя ОСОБА_4