ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року Справа № 916/992/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П. - головуючого (доповідач),
Мачульського Г.М., Шаргала В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 14.07.2015
у справігосподарського суду Одеської області
за позовомКомунального підприємства "Теплопостачання міста Одеси"
доМалого приватного підприємства "Теплоком"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна фінансова інспекція в Одеській області
простягнення 3 822, 86 грн.
за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Малого приватного підприємства "Теплоком" про стягнення суми завищеної вартості робіт у розмірі 3 822,86 грн. та суму судового збору - 1 827,00 грн. Позов обґрунтований тим, що за наслідками перевірки Державною фінансовою інспекцією в Одеській області фінансово-господарської діяльності позивача, встановлено, що останнім було зайво сплачено відповідачу 3 822,86 грн. за договором підряду, укладеного між позивачем та відповідачем та виконаного повністю у двосторонньому порядку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.05.2015 у справі №916/992/15-г залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію в Одеській області.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2015 у справі №916/992/15-г, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.07.2015, у задоволенні позову відмовлено повністю. Судові рішення мотивовані необгрунтованістю позовних вимог, зокрема встановлено, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем умов договору підряду укладеного між ними.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, КП "Теплопостачання міста Одеси" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати, мотивуючи касаційну скаргу тим, що судові рішення винесені при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи, без додержання норм матеріального права. Заявник в касаційній скарзі, зокрема, зазначає, що судом першої та апеляційної інстанцій не прийнято до уваги, що проведеним співставленням обсягів та вартості робіт врахованих в акті форми КБ-2в за вересень 2012 року на суму 92 194, 66 грн. по об'єкту "Котельня 10 квартал. Ремонт техпідпілля", з локальним кошторисом до договірної ціни, встановлено відхилення між вартістю цін на будівельні матеріали, що є порушенням п.3.3.9. "Правил визначення вартості будівництва" ДБН Д.1.1.-1-2000, пунктів 3.1. та 4.1.1. договору підряду від 04.09.2012 №04/09-12/ТГО-Зоб/12, ст. 629 Цивільного кодексу України, ст. 321 Господарського кодексу України, п. 24 "Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 04.09.2012 між КП "Теплопостачання міста Одеси" (замовник) та МПП "Теплоком" (підрядник) укладено Договір підряду № 04/09-12/ТГО-306/12 (далі - "Договір"), згідно п.1.1. якого підрядник бере на себе зобов'язання виконати і здати в установлений Договором строк комплекс робіт по об'єкту: "Котельня 10-го квартал м. Одеси. Ремонт техпідпілля", в обумовлений даним Договором строк, а замовник зобов'язується пред'явити підряднику приміщення для здійснення робіт, передати затверджену кошторисну документацію, забезпечити своєчасне фінансування, забезпечити необхідними матеріалами, прийняти закінчений об'єкт і повністю оплатити вартість виконаних робіт.

Згідно п. 3.1. Договору вартість поручаємих підрядчику робіт, вказаних в п.1.1. даного Договору складає 77152, 68 грн., крім того ПДВ 15 430,54 грн.. Загальна сума договору складає 92583, 22 грн.. Замовник сплачує підрядчику аванс у розмірі - 27774, 96 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4629,16 грн. - протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання договору (п.3.2. Договору). Кінцевий розрахунок за будівництво об'єкту замовником проводиться не пізніше 5 банківських днів після прийняття об'єкта та підписання актів форми КБ-3 вартості виконаних робіт.

Згідно з п. 4.1.1. Договору підрядник зобов'язаний виконати визначені даним Договором роботи якісно і в строк, не дозволяючи відхилень від кошторисної документації.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Судом встановлено, що позивачем на підставі акту приймання виконаних робіт прийняті виконані по Договору роботи та проведена їх оплата, що підтверджується платіжним дорученням від 20.11.2012 № 15776 на суму 92194,66 грн.

Посадовими особами Державної фінансової інспекції Одеської області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності КП "Теплопостачання міста Одеси" за період з 01.06.2012 по 30.06.2014, за результатами якої складено акт ревізії № 06-11/70 від 29.09.2014, який містить, наступне: "…безпідставне завищення вартості виконаних та оплачених "замовником" робіт на загальну суму 3 822,86 грн. (з ПДВ).

Проаналізувавши акт ревізії Державної фінансової інспекції в Одеській області з урахуванням Положення про Державну фінансову інспекцію України (затверджено Указом Президента України від 23.04.2011 №499/2011), господарський суд попередніх інстанцій дійшов правильного висновку, що такий акт лише фіксує порушення фінансової дисципліни учасника правовідносин, фінансово-господарська діяльність якого перевірялась. Зазначений акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт. Отже, акт ревізії фінансово-господарської діяльності не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором та спричинення збитків позивачу.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно ст. 323 Господарського кодексу України договори підряду (субпідряду) на капітальне будівництво укладаються і виконуються на загальних умовах укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до закону.

На момент виникнення спірних правовідносин сторін та на даний час чинними є Загальні умови укладання та виконання договорів в капітальному будівництві (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 № 668 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі - Загальні умови), які є обов'язковими для врахування під час укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві незалежно від джерел фінансування робіт, а також форми власності замовника та підрядника (субпідрядників) (п. 2).

Згідно п. 100 Загальних умов, що міститься у розділі "Проведення розрахунків за виконані роботи", у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що сторони узгодили кошторисну документацію, договірну ціну, та належним чином виконали свої зобов'язання за Договором; на виконання умов Договору замовником було проведено оплату виконаних робіт у повному обсязі, відповідно до договірної ціни, що була визначена сторонами як у проектно-кошторисній документації, так і у Договорі, позивач прийняв виконані роботи, не заявивши при цьому про недоліки, як того вимагають положення ст. 853 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, оскільки позивачем не доведено порушення відповідачем умов Договору, висновок господарського суду першої та апеляційної інстанції про відмову в задоволенні позову, колегія суддів визнає правомірним та обгрунтованим.

Зважаючи на викладене, колегія не вбачає порушення судами першої і апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, котрі встановлюють правила доказування, розподілу обов'язків доказування, належності й припустимості доказів, порядку збирання і дослідження доказів, та вважає судові рішення такими, що відповідають чинному законодавству України та обставинам справи, отже і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі № 916/992/15-г залишити без змін.

Головуючий суддя : Г.П. Коробенко

Судді: Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало