ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2015 р. Справа № 911/3032/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 03.07.2015 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Фермерського господарства "Обрій", с. Великий Правутин, Славутський район, Хмельницька область

до Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей", м. Сквира, Сквирський район, Київська область

в особі Філії "Славутський маслоробний комбінат", с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область

про стягнення 699 522, 64 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ФГ "Обрій" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ПП "Консалтингова фірма "Прометей" в особі Філії "Славутський маслоробний комбінат" про стягнення 661 825, 89 грн основної заборгованості, 35 901, 66 грн пені, 1 795, 09 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати у повному обсязі за товар згідно договору на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) № 5 від 01.01.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.07.2015 р. порушено провадження у справі № 911/3032/15 за позовом ФГ "Обрій" до ПП "Консалтингова фірма "Прометей" в особі Філії "Славутський маслоробний комбінат" про стягнення 699 522, 64 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 29.07.2015 р.

29.07.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 02.09.2015 р.

02.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 16.09.2015 р.

16.09.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав суду документи, витребувані судом, та усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) № 5, згідно умов п. 1.1. якого постачальник зобовязується в порядку і на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцеві сільськогосподарську продукцію (сировину-молоко коровяче) власного виробництва, що відповідає вимогам ДСТУ № 3662-97, надалі товар, а покупець зобовязується прийняти та оплатити такий товар.

Згідно п. 1.4. договору перехід права власності на товар від продавця до покупця здійснюється після повного та фактичного закінчення процедури приймання товару за місцезнаходженням виробничих потужностей покупця, підписання всіх необхідних документів та наявності відмітки покупця про прийом товару на товарно-транспортній накладній.

Відповідно до п. 2.1. договору оплату за товар покупець проводить по договірним цінам, що визначаються у відповідному протоколі погодження ціни, який є невідємною частиною до даного договору.

Пунктом 7.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

01.01.2015 р. між сторонами було підписано Додаток № 1 (Протокол погодження ціни), Додаток № 2 (Протокол погодження ціни), Додаток № 3 (Протокол погодження ціни), Додаток № 4 (Протокол погодження ціни) до договору на закупівлю сільськогосподарської продукції № 5 від 01.01.2015 р.

01.03.2015 р. між сторонами було підписано Додаток № 1 до договору на закупівлю сільськогосподарської продукції № 5 від 01.01.2015 р., згідно п. 1. якого починаючи з 01.03.2015 р. сторони домовились проводити розрахунок до 20 числа поточного місяця та до 7 числа наступного місяця.

На виконання умов договору позивачем протягом березня-травня 2015 р.р. було передано у власність (поставлено) відповідачу товар на загальну суму 957 365, 85 грн, що підтверджується прийомною квитанцією № 30 за період з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р. на суму 323 375, 17 грн, прийомною квитанцією № 43 за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. на суму 333 129, 93 грн, прийомною квитанцією № 53 за період з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 р. на суму 300 860, 75 грн, наявними в матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті отриманого товару та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 295 539, 96 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача, актом № 206 звіряння взаємних розрахунків від 04.06.2015 р., наявними в матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати товару у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 661 825, 89 грн, що підтверджується договором на закупівлю сільськогосподарської продукції № 5 від 01.01.2015 р., прийомною квитанцією № 30 за період з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р. на суму 323 375, 17 грн, прийомною квитанцією № 43 за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. на суму 333 129, 93 грн, прийомною квитанцією № 53 за період з 01.05.2015 р. по 31.05.2015 р. на суму 300 860, 75 грн, виписками з банківського рахунку позивача, актом № 206 звіряння взаємних розрахунків від 04.06.2015 р., наявними в матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 661 825, 89 грн за договором на закупівлю сільськогосподарської продукції № 5 від 01.01.2015 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № на закупівлю сільськогосподарської продукції № 5 від 01.01.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 08.06.2015 р. по 10.07.2015 р. всього на загальну суму 35 901, 66 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що за несвоєчасне, понад встановлений даним договором строк, проведення розрахунків за прийнятий товар, продавець вправі вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

період заборгованості - з 08.06.2015 р. по 10.07.2015 р., сума основної заборгованості 661 825, 89 грн, кількість днів заборгованості 33 дні, розмір облікової ставки НБУ 30, 00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
661825.8908.06.2015 - 10.07.20153330.0000 %0.164 %*35901.79
661 825, 89 грн х 30, 00 % х 2 х 33/365 = 35 901, 79 грн

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період становить 35 901, 79 грн.

Оскільки розмір пені від суми основної заборгованості, на яку претендує позивач, є меншим ніж сума, на яку він має право, то суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 35 901, 66 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за період прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті товару з 08.06.2015 р. по 10.07.2015 р. всього на суму 1 795, 09 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є обгрунтованим та вірним, тому суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості за договором у розмірі 1 795, 09 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" (ідентифікаційний код 30668980) в особі Філії "Славутський маслоробний комбінат" (ідентифікаційний код 26548824) на користь Фермерського господарства "Обрій" (ідентифікаційний код 32883674) 661 825 (шістсот шістдесят одна тисяча вісімсот двадцять пять) грн 89 (вісімдесят девять) коп. основної заборгованості, 35 901 (тридцять пять тисяч девятсот одна) грн 66 (шістдесят шість) коп. пені, 1 795 (одна тисяча сімсот девяносто пять) 09 (девять) коп. 3 % річних та судові витрати 13 990 (тринадцять тисяч девятсот девяносто) грн 45 (сорок пять) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

19 жовтня 2015 р.