КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/14027/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином,

відповідача Гук О.О. - дов. №09-06/-2015/2 від 09.06.15,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача Публічного акціонерного товариства

"АСТРА БАНК", м. Київ в особі Голови Правління

Чумака Р.В.

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2015

у справі № 910/14027/15 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "АСТРА БАНК",

м. Київ в особі уповноваженої особи Фонду

гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову

адміністрацію В.В. Кононець

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Клевер

Менеджмент", м. Київ

про повернення земельної ділянки та зобов'язання

вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ "АСТРА БАНК" м. Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію В.В. Кононець звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ТОВ "Клевер Менеджмент" м. Київ про:

- повернення у власність ПАТ "АСТРА БАНК" земельної ділянки, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га, цільове призначення - для реконструкції, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісної будівлі;

- зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати право власності ПАТ "АСТРА БАНК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул. Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га.

Судом першої інстанції залишено без задоволення Клопотання ПАТ "АСТРА БАНК", яке наведене в прохальній частині позовної заяви, про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельну ділянку, що була предметом продажу за Договором б/н від 06.02.2015, оскільки останнє позбавлене будь-якого доказового обґрунтування, та є таким, що не відповідає приписам ст. 66, 67 ГПК України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 № 910/14027/15 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "АСТРА БАНК" про забезпечення позову; відмовлено в задоволенні позову ПАТ "АСТРА БАНК", м. Київ до відповідача ТОВ "Клевер Менеджмент", м. Київ, як заявленого безпідставно.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, позивач ПАТ "АСТРА БАНК" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 № 910/14027/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідач у своєму Відзиві просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 № 910/14027/15 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 21.08.2015 № 910/14027/15 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання на 20.10.2015

(колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксов В.В., Яковлєв М.Л.).

В судове засідання від 20.10.2015 представник позивача-скаржника не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про належне повідомлення позивача ПАТ "АСТРА БАНК" свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення скаржнику за № 09-33/33591/15. (а/с 195)

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу позивача ПАТ "АСТРА БАНК" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 06.02.2015 між ПАТ "АСТРА БАНК" (продавець) та ТОВ "Клевер Менеджмент" (покупець) було укладено Договір б/н купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до п.1.1 якого продавець передає у власність покупцю майно - земельну ділянку, а покупець приймає майно - земельну ділянку і сплачує за неї обговорену грошову суму.

У п.1.2, 1.3 Договору б/н від 06.02.2015 контрагентами погоджено, що на підставі Договору відчужується земельна ділянка кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280, розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16, цільове призначення - для реконструкції, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісної будівлі.

Судом першої інстанції зазначено про наявність відмінності в ідентифікуючих ознаках земельної ділянки, що стала об'єктом продажу за Договором б/н від 06.02.2015, з тими, що вказані у Державному акті серії ЯЖ №049776 від 24.05.2012 на право власності на земельну ділянку. Проте, слід зауважити, що кадастровий номер земельної ділянки зазначено вірно, що виключає сумніви стосовно відчуження за оспорюваним правочином іншої земельної ділянки, ніж та, що належала позивачу. До того ж, зі змісту наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер витягу 6442802) вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :78:094:0024 розташоване приміщення під літерою "В".

За умовами п.2.1 Договору б/н від 06.02.2015 продаж земельної ділянки за домовленістю сторін буде вчинений за 12 980 000,00 грн., без податку на додану вартість, які мають бути сплачені покупцем продавцю в день підписання договору на розрахунковий рахунок.

Договір набирає чинності з дати його нотаріального посвідчення та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п.4.11 Договору б/н від 06.02.2015).

Вказаний правочин 06.02.2015 було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстровано в реєстрі за №40.

Враховуючи те, що позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків нікчемності Договору купівлі-продажу б/н від 06.02.2015, місцевий господарський суд, керуючись приписами чинного на момент укладання Договору цивільного та господарського законодавства України, встановив, що сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору купівлі-продажу, що фактично свідчить про укладення між сторонами цього Договору з моменту його нотаріального посвідчення, а саме з 06.02.2015.

Суд першої інстанції, з огляду на те, що позовні вимоги обґрунтовані нікчемністю Договору купівлі-продажу б/н від 06.02.2015, проти чого відповідач заявив заперечення, приймаючи до уваги норми чинного законодавства України та позицію Вищого господарського суду України та Верховного Суду України, дійшов висновку про необхідність надання оцінки доводам ПАТ "АСТРА БАНК" стосовно нікчемності Договору б/н від 06.02.2015.

Обґрунтовуючи поданий позов, заявник посилався на те, що Договір б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки є нікчемним в силу приписів п.3 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, на думку позивача, банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. До того ж, за ствердженнями позивача, земельну ділянку за вказаним Договором було відчужено пов'язаним з банком особам.

Але місцевим господарським судом ствердження позивача визнано хибними, з наступних підстав.

За приписами п.8 ч.1 ст.2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - це банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

У ч.1 ст.76 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних у разі: 1) неприведення банком своєї діяльності у відповідність із вимогами законодавства, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України, після віднесення його до категорії проблемних, але не пізніше ніж через 180 днів з дня визнання його проблемним; 2) зменшення розміру регулятивного капіталу або нормативів капіталу банку до однієї третини від мінімального рівня, встановленого законом та/або нормативно-правовими актами Національного банку України; 3) невиконання банком протягом 10 робочих днів поспіль 10 і більше відсотків своїх зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами;4) одноразове грубе або систематичне порушення банком законодавства у сфері готівкового обігу, запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, що створює загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку.

Як встановлено судом першої інстанції, за Постановою правління НБУ №186 від 19.03.2015 "Про віднесення ПАТ "АСТРА БАНК" до категорії неплатоспроможних" , керуючись приписами ст.ст.12, 34 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", 19.03.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення №62 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "АСТРА БАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", на підставі якого з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію в ПАТ "АСТРА БАНК".

18.06.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято Рішення №119 "Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "АСТРА БАНК" до 17.07.2015 (включно).

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (http://www.fg.gov.ua) та Національного банку України (http://www.bank.gov.ua).

Частинами 1, 2, 4 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів. У разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, в тому числі, якщо банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (п.7 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Отже, необхідною умовою застосування наведеної норми права для визнання правочину нікчемним є саме визначення, що метою договору є надання певних переваг саме кредитору банку.

Обґрунтовуючи нікчемність Договору б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки та необхідність застосування до спірних правовідносин приписів п.7 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", позивачем надано до матеріалів справи Протокол №1 від 08.04.2015, в якому зазначено, що спірний Договір було укладено на підставі Рішення №13 від 05.02.2015 єдиного акціонера ПАТ "АСТРА БАНК" Компанії з обмеженою відповідальністю "Калума Холдінгс Лімітед" в особі управителя ПАТ "Дельта банк", співвласником якого є Лагун М.І. Вказаним Рішенням було погоджено Рішення, оформлене Протоколом №3 від 04.02.2015 голови спостережної ради ПАТ "АСТРА БАНК". Одночасно, у Протоколі зазначено, що головою спостережної ради ПАТ "АСТРА БАНК" є засновник ТОВ "Клевер Менеджмент" Лагун М.І., членом якої і одночасно одним з керівників відповідача був Засуха В.В..

Проте, за висновками суду першої інстанції, посилання на вищенаведені обставини в якості обґрунтування нікчемності правочину не є достатньою підставою для застосування до спірних правовідносин приписів п.7 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Судом вже зазначалось, що згідно наведеної норми права нікчемним є саме той правочин, за яким надано переваги (пільги) кредитору банку.

З аналізу норми ст.510 Цивільного кодексу України вбачається, що набуття статусу кредитора пов'язано з виникненням між сторонами взаємних зобов'язань.

Місцевим господарським судом встановлено, що всупереч приписам ст.34 ГПК України щодо обов'язку доказування позивачем не представлено до матеріалів справи жодних належних та допустимих у розмінні ст.34 ГПК України доказів виникнення до моменту укладання Договору б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки між ПАТ "АСТРА БАНК" та ТОВ "Клевер Менеджмент" зобов'язань, в яких би відповідачем було набуто статусу кредитора банку, якому було б надано переваги внаслідок укладення спірного правочину.

Одночасно, твердження заявника про надання внаслідок укладання оспорюваного правочину певних пільг відповідачу також є необґрунтованими.

При цьому, судом першої інстанції прийнято до уваги, що за умовами Договору б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки вартість об'єкту продажу визначено на підставі Звіту б/н від 04.02.2015 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що був складений ТОВ "Експерт Центр" (Сертифікат №15491/13 від 28.10.2010), а саме суб'єктом оціночної діяльності Д.А. Іваніловим (кваліфікаційне свідоцтво №00121 від 01.04.2006 оцінювача з експертної оцінки земельних ділянок), згідно змісту якого вартість земельної ділянки, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га становила 12 980 000,00 грн..

У вказаному Звіті зазначено, що визначення ринкової вартості земельної ділянки здійснювалось із застосуванням таких засад оцінки: засади корисності, попиту та пропозиції, заміщення, очікування, внеску та найбільш ефективного використання, а також із застосуванням порівняльного підходу оцінки, витратного та дохідного методів. При здійсненні оцінки суб'єктом оціночної діяльності застосовано ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", Методичні основи грошової оцінки земель в Україні, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі приписів ст.13 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" Павлюк Т.В. (кваліфікаційне свідоцтво №3199-ПК від 24.10.2009) було проведено рецензування звіту, що був складений суб'єктом оціночної діяльності Д.А. Іваніловим.

З представленої суду рецензії вбачається, що наведений вище Звіт виконаний на підставі методичних засад оцінки, визначених методикою оцінки, а також загальноприйнятих підходів та методів оцінки. Рецензентом зазначено, що звіт відповідає всім вимогам, що пред'являються чинним законодавством.

Одночасно, як свідчать наявні в матеріалах справи документи, а саме Платіжне доручення №1461 від 06.02.2015, ТОВ "Клевер Менеджмент" було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 12 980 000,00 грн. в якості оплати за спірним правочином. Вказаний розрахунковий документ скріплено печаткою банку про проведення платежу.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать, що ціна земельної ділянки, визначена у Договорі купівлі-продажу б/н від 06.02.2015, відповідає ринковій вартості предмету продажу, зазначеній у Звіті, складеному суб'єктом оціночної діяльності, тобто ТОВу "Клевер Менеджмент" певних переваг чи пільг надано не було.

За висновком суду першої інстанції, наведені обставини у їх сукупності свідчать про безпідставність та необґрунтованість тверджень заявника щодо нікчемності Договору купівлі-продажу б/н від 06.02.2015 земельної ділянки в силу приписів п.7 ч.3 ст.38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Одночасно, ствердження заявника про відчуження земельної ділянки за спірним правочином пов'язаним з банком особам, не спростовує наведених вище висновків стосовно безпідставності посилань позивача на нікчемність Договору б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу.

За приписами ст.52 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" угоди, що здійснюються з пов'язаними з банком особами, не можуть передбачати умови, що не є поточними ринковими умовами. Угоди, укладені банком із пов'язаними з банком особами на умовах, що не є поточними ринковими умовами, визнаються недійсними з моменту їх укладення. Поточними ринковими умовами не вважаються, зокрема: 1) прийняття меншого забезпечення виконання зобов'язань, ніж вимагається від інших клієнтів; 2) придбання у пов'язаної з банком особи майна низької якості чи за завищеною ціною; 3) здійснення інвестиції в цінні папери пов'язаної з банком особи, яку банк не здійснив би в інше підприємство; 4) оплата товарів і послуг пов'язаної з банком особи за цінами вищими, ніж звичайні, або за таких обставин, коли такі самі товари і послуги іншої особи взагалі не були б придбані; 5) продаж пов'язаній з банком особі майна за вартістю, що є нижчою, ніж та, яку банк отримав би від продажу такого майна іншій особі; 6) нарахування відсотків та комісійних за послугами, наданими банком пов'язаним із банком особам, які є меншими, ніж звичайні; 7) нарахування відсотків за вкладами (депозитами), залученими банком від пов'язаних із банком осіб, які є більшими, ніж звичайні.

Наразі, з огляду на висновки суду щодо обґрунтованості визначеної у спірному правочині ціни товару, враховуючи, що про наявність інших, передбачених ст.52 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" обставин позивачем не зазначено, у суду відсутні підстави вважати, що Договір б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки укладено не на умовах, що є поточними ринковими умовами.

За висновком суду першої інстанції, вищенаведене в свою чергу вказує, що відчуження за вказаним правочином земельної ділянки ТОВу "Клевер Менеджмент" не призвело до порушення приписів чинного законодавства, в тому числі, ст.52 ЗУ "Про банки і банківську діяльність". Доказів зворотного матеріали справи не містять.

Щодо позовних вимог ПАТ "АСТРА БАНК" до ТОВ "Клевер Менеджмент" про повернення у власність ПАТ "АСТРА БАНК" земельної ділянки, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га, цільове призначення - для реконструкції, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісної будівлі судом першої інстанції відзначено наступне.

За приписами ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ст.1212 ЦК України, на приписи якої позивач посилається в якості нормативного обґрунтування своїх вимог, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 даної статті, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Пунктом 1 ч.3 статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Аналогічну правову позицію щодо застосування приписів ст.1212 Цивільного кодексу України наведено у Постанові Верховного Суду України від 02.10.2013 по справі №6-88цс13.

За приписами ст.111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Судом першої інстанції, враховуючи відсутність підстав вважати Договір б/н від 06.02.2015 купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між ПАТ "АСТРА БАНК" та ТОВ "Клевер Менеджмент" нікчемним, визначено, що позовні вимоги про повернення у власність продавця земельної ділянки, переданої за означеним правочином, є безпідставними та такими, що підлягають залишенню без задоволення.

Позов ПАТ "АСТРА БАНК" в частині про зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати право власності ПАТ "АСТРА БАНК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га залишено місцевим господарським судом без задоволення, при цьому зазначено наступне.

З системного аналізу ст.ст.1, 21, 24, 65 ГПК України слідує, що набуття особою процесуального статусу відповідача закон пов'язує не з дійсною наявністю матеріальних правовідносин сторін, а лише з фактом пред'явлення позову до особи. Аналогічну правову позицію визначено у Постанові Вищого господарського суду України від 22.05.2014 по справі №910/5899/13.

Відповідно до змісту прохальної частини позовної заяви ПАТ "АСТРА БАНК" просило зобов'язати органи державної реєстрації зареєструвати право власності ПАТ "АСТРА БАНК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га.

У судових засіданнях у суді першої інстанції від 15.07.2015 та від 17.07.2015 позивачем було підтримано названі вимоги саме до ТОВ "Клевер Менеджмент", клопотань про залучення на підставі ст.24 ГПК України іншого відповідача позивачем заявлено не було.

Отже, за висновком суду першої інстанції, наведене свідчить, що фактично позивачем заявлено позовні вимоги до ТОВ "Клевер Менеджмент" про зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати право власності ПАТ "АСТРА БАНК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га. При цьому, як вже зазначалось, жодних усних чи письмових клопотань про залучення іншого відповідача до участі у розгляді справи згідно із положеннями ст.24 ГПК України позивачем заявлено не було.

З урахуванням наведеної вище правової позиції позивача, з огляду на п.1.3 Постанови №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", судом першої інстанції було розглянуто позовні вимоги ПАТ "АСТРА БАНК" до визначеного відповідача ТОВ "Клевер Менеджмент". Місцевим господарським судом також враховано, що відповідно до ст.24 ГПК України залучення іншого відповідача є правом господарського суду, проте не його обов'язком.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів, погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог ПАТ "АСТРА БАНК" до ТОВ "Клевер Менеджмент" про повернення у власність ПАТ "АСТРА БАНК" земельної ділянки, що розташована за адресою: 04210, м. Київ, вул. Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га, цільове призначення - для реконструкції, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісної будівлі та зобов'язання органів державної реєстрації зареєструвати право власності ПАТ "АСТРА БАНК" на земельну ділянку, що розташована за адресою: 04210, м.Київ, вул.Г.Сталінграду, 16-В, кадастровий номер :78:094:0024, загальною площею 0,2280 га.

Позивач ПАТ "АСТРА БАНК" у доводах апеляційного оскарження наголошує на тому, що підставою визнання Договору купівлі-продажу земельної ділянки б/н від 06.02.2015 нікчемним, є подальша реалізація спірної земельної діянки з метою задоволення власників цієї ділянки, які є пов'язаними особами з банком, що, в свою чергу, надає їм пільги та переваги порівняно з іншими кредиторами та вкладниками банку. Крім того, зауважує скаржник, грошові кошти від продажу земельної ділянки були перераховані на кореспондентський рахунок ПАТ "АСТРА БАНК", відкритий у ПАТ «Дельта банк», який на час укладення Договору купівлі-продажу, був визнаний проблемним, що унеможливило доступ до вказаних коштів з боку ПАТ "АСТРА БАНК". Наслідком цього стала, фактична неможливість з боку ПАТ "АСТРА БАНК" виконання своїх зобов'язань перед клієнтами та вкладниками. На думку позивача, банк уклав правочин, умови якого передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження позивача базуються на тих же доказах і поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, та яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги ПАТ "АСТРА БАНК" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ПАТ "АСТРА БАНК" в особі Голови Правління Чумака Р.В. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 № 910/14027/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 № 910/14027/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 № 910/14027/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/14027/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв