ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 925/1291/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.;

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 за посадою;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу

за позовом Державного підприємства Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ,

до товариства з обмеженою відповідальністю ТЕК А-Транс, м. Черкаси,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 59 435 грн. на підставі складеного комерційного акту РА № 006798/55 від 20.02.2015 при проходженні вагону № 95682670 із групової відправки станції Близнюки Донецької залізниці через станцію Нижньодніпровськ Вузол Придніпровської залізниці до станції призначення Миколаїв Вантажний Одеської залізниці.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини незявлення суд не повідомив, надіслав суду заперечення щодо зменшення штрафу, в яких просив суд клопотання відповідача про зменшення штрафу залишити без задоволення, а позов задовольнити повністю.

13.10.2015 представник позивача надіслав до суду письмові пояснення, в яких зокрема, зазначив, що Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділом 4 "'Правила оформлення перевізних документів". зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 "Правила оформлення перевізних документів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 за № 863/5084, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення. Так, по прибутті вагону на станцію Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці, при переважуванні на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу, зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні.

Вагон № 95682670 було відчеплено від групової відправки задля подавання вагону на ваги та перевірки маси вантажу у ньому.

Відповідач у письмових поясненнях та його представник у судовому засіданні заявлених вимог не визнав повністю посилаючись на таке.

ТОВ «ТЕК А-Транс» на перевезення вантажу у залізничних вагонах 95530226, 95532560, 95682670, про що складена залізнична накладна № 49815459 від 18.02.2015.

Вагони прийняті до перевезення станцією Близнюки Донецької залізниці без зауважень.

Надання накладної відправнику з відмітками станції призначення Правилами не передбачено.

За таких обставин у ТОВ «ТЕК А-Транс» відсутня залізнична накладна із відмітками станції призначення про вивантаження вантажу із вагона № 95682670.

Пунктом 9 Правил складання актів встановлено, що у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Як вбачається з наданого Позивачем комерційного акта № 006798/55 від 20.02.2015 р., на зворотному боці в розділі Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» відсутня відмітка станції Миколаїв-Вантажний про перевірку вантажу.

Пунктом 6.9 Правил оформлення перевізних документів, встановлена можливість відчеплення вагона тільки у випадку його несправності.

Згідно ж Акту загальної форми № 298 від 20.02.2015 р., вагон затриманий для складання актових матеріалів.

Отже станцією Нижньодніпровськ-Вузол, порушено Правила оформлення перевізних документів.

Крім того, в досильна накладна № 46417416 складена та заповнена станцією Нижньодніпровськ-Вузол. В графі 35 накладної зазначено «Лобанова Лариса Вікторівна». Але в супереч вимогам Правил, не вказано посаду даної особи. Порушений закон України про електронний цифровий підпис №851-IV від 22.05.2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг».

Таким чином, наданий комерційний акт та інші докази, які надані Позивачем, не дають підстав констатувати факт, що Відповідачем було невірно зазначену масу вантажу в накладній та про відсутність ознак втрати чи розкрадання вантажу у спірних вагонах під час перевезення вантажу залізницею.

Відповідач зазначив, що станом на сьогоднішній день не укладений договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги Донецькою залізницею та ТОВ «ТЕК А-Транс» в зв'язку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку, визначеному ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази і пояснення, приходить до наступного.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відносини, пов'язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", іншими актами законодавства України.

Основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту загального користування визначено Законом України "Про залізничний транспорт".

Питання, пов'язані з укладенням та виконанням договору перевезення, у тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908 - 928 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статтями 306 - 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно з статтями 908 ЦК України, 306 ГК України загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

Відповідно до статей 908 ЦК України, 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Статут залізниць України (далі - Статут) згідно зі статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 N 457, з подальшими змінами та доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 N 1510 та від 25.12.2002 N 1973).

Статтею 5 Статуту на Міністерство транспорту України (далі - Мінтранс України, Мінтрансзв'язку України) покладено затвердження Правил перевезення вантажів, Технічних умов навантаження і кріплення вантажів, а також інших нормативних документів.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Таким чином нормативними актами, зокрема є:

- Закон України "Про транспорт";

- Закон України "Про залізничний транспорт";

- статті 908 - 928 ЦК України, статтями 306 - 315 ГК України;

- Статут залізниць України (далі - Статут) (затверджений Потановою Кабінетом Міністорв України від 06.04.1998 № 457);

- Правила планування перевезень вантажів; Правила приймання вантажів до перевезення; Правила пломбування вагонів і контейнерів; Правила оформлення перевізних документів; Правила обчислення термінів доставки вантажів; Правила користування вагонами і контейнерами; Правила зберігання вантажів; Правила видачі вантажів; Правила розрахунків за перевезення вантажів; Правила перевезення вантажів з оголошеною вартістю; Правила перевезення вантажів навалом і насипом; Правила перевезення вантажів у вагонах відкритого типу; Правила складання актів; Правила заявлення та розгляду претензій, затвердженими наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 N 644 (з подальшими змінами і доповненнями), Правила реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Мінтрансзв'язку України від 28.09.2004 N 856;

- інші нормативні документи, затверджені Мінтрансом (Мінтрансзв'язку) України у встановленому порядку.

Згідно зі статтями 914 ЦК України, 307 ГК України, статтею 8 Закону України "Про залізничний транспорт" та статтею 17 Статуту перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форму договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги встановлено Правилами розрахунків за перевезення вантажів (додаток N 1 до пункту 2.3 названих Правил). У договорі визначаються обсяги, строки та умови надання транспортних засобів, порядок розрахунків за перевезення та додаткові послуги, а також відповідальність за порушення зобов'язань.

Цей договір не замінює договір на перевезення конкретного вантажу і його наявність не звільняє сторони від обов'язку укласти договір про експлуатацію залізничних під'їзних колій або про подачу та забирання вагонів у передбачених Статутом випадках.

За приписами статей 909 ЦК України, 307 ГК України, статті 22 Статуту за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Ст. 6 Статуту, зокрема, закріплено значення таких термінів:

вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі;

вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення;

вантажоодержувач (одержувач вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка за дорученням вантажовідправника отримує вантаж;

вантажні операції - навантаження вантажу на залізничний рухомий склад, вивантаження вантажу із залізничного рухомого складу, сортування дрібних відправок та контейнерів, перевантаження, перевалка на транспортні засоби іншого виду транспорту;

накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення;

Правила перевезення вантажів (Правила) - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов'язки сторін у процесі перевезення вантажів;

пряме залізничне сполучення - перевезення вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у межах двох і більше залізниць України;

пряме змішане сполучення - перевезення, що здійснюється залізницями та іншими видами транспорту за єдиним транспортним документом протягом усього шляху прямування;

транспортні засоби - залізничний рухомий склад (вагони всіх видів, локомотиви, моторейковий транспорт) і контейнери.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

За приписами п. 1.6. Правил оформлення перевізних документів перевізні документи, оформлені відправником в паперовому вигляді, перевіряються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції у разі надання згоди на навантаження на місцях загального користування. Перевіркою встановлюються: наявність плану (місячного або додаткового) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до правил оформлення перевізних документів, наявність необхідних додаткових супровідних документів та документів дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачено законами України.

На підставі пункту 3.1 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що візування накладної здійснюється у разі надання дозволу на навантаження на місцях загального і незагального користування.

Суд приходить до висновку, що візування є обов'язковою додатковою операцією, пов'язаною з перевезенням, яка передує укладанню договору перевезення.

П. 37 Статуту залізниць України, передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні та штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пунктами 2, 5, 10, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, які затверджені Наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000 унормовано, що групова відправка партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту.

Загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

До розрахункових способів визначення маси вантажу належать: за трафаретом (підсумовування маси вантажу, зазначеної на кожному вантажному місці), за стандартом (множення суми стандартної маси вантажного місця на кількість місць вантажу), за заміром висоти наливу (з подальшим визначенням густини та об'єму вантажу за таблицею калібрування цистерн, розробленою заводом - виробником цистерни).

За домовленістю відправника, залізниці та одержувача вантажу можуть бути встановлені інші способи визначення маси вантажу.

Спосіб визначення маси вантажу і тип ваг відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

Усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31 липня 2012 року N 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 року за N 1716/22028, та інших нормативно-правових актів.

Маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.

Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розчіплення.

Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

Із зупинкою і розчіпленням вагонів зважуються вантажі:

зернові, насіння, комбікорм і висівки, що перевозяться насипом;

харчові в цистернах (олія, меляса тощо);

картопля, овочі, баштанні культури, макуха, сіль харчова, метали всіх найменувань і лом кольорових металів, які перевозяться навалом.

При зважуванні зернових вантажів, насіння, комбікормів і висівок, олії, меляси та інших харчових вантажів маса тари вагонів може перевірятися відправником перед навантаженням і одержувачем після вивантаження.

При зважуванні решти зазначених у цьому параграфі вантажів маса тари вагонів може перевірятися один раз: відправником - перед навантаженням або одержувачем - після вивантаження.

Зважування на вагонних вагах інших вантажів провадиться із зупинкою вагонів без розчіплення або під час руху на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування. Маса тари вагонів у цих випадках може прийматися за трафаретом на вагоні.

Договір про перевезення вантажу вважається укладеним з моменту проставлення календарного штемпеля станції відправлення в оформленій паперовій накладній або з моменту накладення електронного цифрового підпису працівником залізниці в електронній накладній.

Факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписанням Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Належність (власність) вагонів сторонами не оспорюється.

Із дослідженої у судовому засіданні накладної № 48493704 вбачається, що відповідно п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів представники ТОВ «ТЕК А-Транс» в графі 20 зазначили: «Насыпь. Пшеница»; в графі 26 «спосіб визначення маси» вказано «на вагонных весах» (150т) та визначено масу вантажу « 202 900» (графа 24), а на звороті накладної по вагону № 95682670 вказано: тара вагона 21500, маса вантажу 67000 (а.с.25).

Графа 49 накладної містить такі відмітки залізниці: «в № 956826670 отцеплен АОФ № 0493 Т оп. СТЦ підпис /ОСОБА_1/ (а.с.10).

Документа із реквізитами АОФ № 0493 Т позивач суду не надав.

Натомість, до позовних матеріалів додано:

- накладну № 46417416;

- комерційний акт РА № 006798;

- акт загальної форми 298/Весы.

Із дослідженої в судовому засіданні накладної № 46417416 вбачається, що її складено відправником «начальник станції», а одержувачем «начальник станції Швейцарія».

В графі 19 значиться номер вагона 95682670 (а.с.11).

Як вбачається з наданого Позивачем комерційного акта № 006798/55 від 20.02.2015, на зворотному боці, в розділі Є «Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції» відсутня відмітка станції Миколаїв-Вантажний про перевірку вантажу.

Пунктом 6.9 Правил оформлення перевізних документів, встановлено, що у разі відчеплення вагона через його несправність станція, на якій відчеплено вагон, зобов'язана скласти про це акт загальної форми та досильний перевізний документ, за яким вагон після усунення несправності направляється за призначенням).

Згідно ж Акту загальної форми № 298 від 20.02.2015 р., вагон затриманий для складання актових матеріалів.

Накладна № 46417416 складена та заповнена станцією Нижньодніпровськ-Вузол. В графі 35 накладної зазначено «Лобанова Лариса Вікторівна». Але в супереч вимогам Правил, не вказано посаду даної особи. Порушений закон України про електронний цифровий підпис №851-IV від 22.05.2003 року «Про електронні документи та електронний документообіг»

Розділ II Електронний документ

Стаття 6 Електронний підпис

Електронний підпис - є обов'язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та /або підписувана електронного документа іншими суб'єктами електронного документообігу.

Законом України «Про електронний цифровий підпис», зокрема визначено: електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів.

Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб'єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Накладна № 46417416 не містить електронних підписів вантажоодержувача та посадових осіб станції призначення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що чинні Правила перевезення вантажів не надають залізниці права здійснювати відчеплення вагонів із групової відправки на проміжній станції під час перевезення вантажу не інакше, як у випадку несправності вагона.

Докази несправності вагона № 95862670 суду не надано.

Ст.129 Статуту залізниць України визначено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Правила складання актів (розділ 28 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України), зокрема, передбачають:

При перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458).

Крім того, у необхідних випадках можуть складатися акти про технічний стан вагона або контейнера (додаток 2), акти розкриття вагона або контейнера для митного, прикордонного та інших видів контролю (додаток 3), акти про пошкодження вагона або контейнера (додатки 4 і 5) та інші акти у випадках, передбачених правилами перевезення, що застосовуються до даного виду вантажу.

Комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин:

невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах;

у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин.

У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 N 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів).

Акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності:

утрати документів, прикладених відправником до накладної;

затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства;

неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача;

неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу;

подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані;

відсутності пломб, запірно-пломбувальних пристроїв (далі - ЗПП) на вагоні (контейнері), якщо в перевізних документах є відмітка про пломби (ЗПП), пошкодження пломб (ЗПП) або заміни їх, а також виявлення в процесі перевезення або на станції призначення пломб (ЗПП) на вагонах (контейнерах) з нечіткими відбитками;

пошкодження або втрата наданих залізницею перевізних пристосувань;

відмови вантажовласника від підписання: облікової картки виконання плану перевезень вантажів, накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами (контейнерами);

самовільного зайняття залізницею вагонів і контейнерів, що належать підприємствам, організаціям, установам або орендовані ними;

затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил;

в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях незагального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона;

на вантаж, що перебуває у дорозі - у день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти в указані терміни вони складаються у всіх випадках не пізніше наступної доби.

У разі перевірки маси тари вагона не тим працівником станції, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем, в розділі "Д" комерційного акта зазначається прізвища працівника станції, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем і працівника станції, який брав участь у зважуванні порожнього вагона. Акт підписується працівником станції, який перевіряв тару вагона.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться.

Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних.

У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

До першого примірника комерційного акта про псування вантажу при перевезенні в рефрижераторних вагонах з додержанням температурного режиму додається витяг із журналу реєстрації температури. Дані про температурний режим уносяться до комерційного акта.

Досліджуючи в судовому засіданні наданий позивачем оригінал комерційного акта РА № 006798/55 суд зясував, що на комерційному акті відсутні підписи начальника станції (його заступника) і начальника вантажного району (а.с.27).

Розділ «Є» комерційного акта РА № 006798/55 взагалі не містить будь-яких відміток станції призначення.

Пункт 22 Правил видачі вантажів (розділ 8 Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України) передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

П.30 і п.31 Правил видачі вантажів, зокрема передбачено, що у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів бюро товарних експертиз, інспекції якості, ветеринарно-санітарного нагляду або відповідних спеціалістів організацій і підприємств, які не належать до системи Міністерства транспорту.

Експертиза провадиться в присутності начальника станції (його заступника або іншого працівника, уповноваженого начальником станції).

Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача. Одержувач має право взяти участь у експертизі вантажу.

Експертиза швидкопсувних вантажів повинна бути проведена не пізніше доби з моменту відкриття вагону.

Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи. Про проведену експертизу робиться відмітка в комерційному акті.

У разі незгоди з висновками експерта учасників експертизи або одержувача начальник станції призначає повторну експертизу з відміткою про це в акті експертизи із зазначенням мотивів.

Суд вважає, що в даному випадку, проігнорувавши вимоги п.22 Правил видачі вантажів при вивантаженні вагона № 95682670 існувала реальна потреба у визначені маси вантажу за участю експертів бюро товарних експертиз або відповідних спеціалістів, які не належать до системи Міністерства транспорту.

Суд вважає, що якби позивачем була проведена експертиза, в порядку передбаченому п.30 Правил видачі вантажів, висновки експертизи могли б усунути сумніви у неправильному визначенні відповідачем маси вантажу насипом.

Позивач не надав суду доказів призначення та проведення експертизи на предмет перевірки дотримання відповідачем способу визначення маси вантажу вагона № 95682670.

Перевіряючи доводи відповідача щодо обставин складання та реєстрації комерційного акта РА 006798/55 від 20.02.2015, на якому ґрунтуються позовні вимоги, суд зясував наступне.

Відповідно до вимог п.8 п.10 Правил складання актів (ст. 129 Статуту), затверджених наказом Мінтрансу України 28.05.2002. № 334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02. за № 567/6855, комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках встановленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу.

Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Комерційний акт підписує:

- начальник станції (його заступник),

- начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)

- працівник станції, який особисто здійснював перевірку,

- а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Порядок складання та реєстрації комерційних актів на залізниці визначено, зокрема, у частині 2 розділу І Порядку оформлення, розслідування та обліку незбережених перевезень вантажів (далі - Порядок), затвердженого Наказом Укрзалізниці від 21.09.2005 № 306-Ц.

Частина 2 Порядку містить такі положення:

Комерційні акти складаються за обставин, зазначених у статті 129 Статуту залізниць України (далі - Статут), у такі терміни:

а) на місцях загального користування - в день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

б) при вивантаженні на місцях незагального користування - в день здачі вантажу одержувачу, в цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

У разі перевірки маси вантажу зважуванням на вагонних вагах, якщо маса тари вагона приймається за трафаретом на вагоні, комерційний акт складається в день зважування вагона з вантажем; якщо маса тари вагона визначається зважуванням його після вивантаження, комерційний акт складається в день зважування порожнього вагона.

У разі перевірки маси тари вагона не тим прийомоздавальником, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем, у розділі "Д" комерційного акта зазначаються прізвища прийомоздавальника, який брав участь у зважуванні вагона з вантажем, і прийомоздавальника, який брав участь у зважуванні порожнього вагона. Акт підписується прийомоздавальником, який перевіряв тару вагона.

в) на вантаж, що перебуває в дорозі - в день виявлення обставин, що підлягають оформленню комерційним актом.

У разі неможливості скласти комерційні акти у вказані терміни вони мають бути оформлені у всіх випадках не пізніше наступної доби.

Комерційні акти на недостачі та надлишки вантажів, що перевозяться в прямому змішаному залізнично-водному сполученні, складаються у порядку, встановленому Правилами перевезення вантажів у прямому змішаному залізнично-водному сполученні.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої Правилами форми (ф. ГУ-22) з друкованою нумерацією.

Бланки комерційних актів, отримані станціями, записуються до Книги надходження бланків суворого обліку. У разі псування бланків комерційного акта всі три його примірники перекреслюються з написом "зіпсований" та зберігаються у справах станції. Копії комерційних актів, що висилаються на вимогу правоохоронних, судових органів, а також відповідних служб та підрозділів залізниць, знімаються на бланках без друкованого номера.

Використання бланків комерційних актів контролює начальник станції.

Комерційні акти друкуються, як правило, на комп'ютері або друкарській машинці, чітко, без будь-яких виправлень.

Реєстрація складених комерційних актів ведеться у Книзі обліку (ф. ГНУ-2).

Комерційні акти складаються за письмовим рапортом завідуючого вантажним двором (районом), контейнерним майданчиком, сортувальною платформою, прийомоздавальника. Рапорт повинен містити всі відомості, необхідні для складання комерційного акта. Зміст рапорту перевіряє начальник станції або його заступник, який приймає рішення про складання комерційного акта.

Комерційні акти на роз'єднання вантажів від перевізних документів складаються на підставі акта загальної форми.

На кожному примірнику комерційного акта повинні бути: штемпель станції, що склала його, підпис начальника станції (його заступника), начальника вантажного району (завідуючого вантажним двором, складом, контейнерним відділом, контейнерним майданчиком, сортувальною платформою, старшого прийомоздавальника) і прийомоздавальника станції, а також одержувача, якщо він брав участь у перевірці вантажу. У разі необхідності до перевірки вантажу та підписання акта можуть бути залучені інші працівники станції.

За приписами п.3.22 Порядку у разі встановлення недостач чи пошкоджень вантажів, які перевозяться у відкритих вагонах, в акті зазначається: висота навантаження вантажу відносно бортів напіввагона або підлоги платформи. Для лісоматеріалів зазначається кількість штабелів (пакетів), їх розміри (висота, ширина, довжина) та стан кріплення.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та досліджений у судовому засіданні оригінал комерційного акта РА 006798/55 від 20.02.2015, суд приходить до таких висновків:

1. Не всі графи бланка акта заповнені.

2. Пункт 10 Правил і пункт 2.5 Порядку визначають вичерпний перелік осіб, якими в обовязковому порядку повинні підписуватись комерційні акти незалежно від того, хто брав участь у перевірці.

Суд приходить до висновку, що комерційний акт РА 006798/55 від 20.02.2015 підписаний неуповноваженою особою.

3. Книги обліку складених комерційних актів (ф.ГНУ-2) позивач суду для огляду і дослідження в судовому зсіданні не надав.

За таких обставин, зазначення у комерційному акті працівників станції, які не входять до вичерпного переліку осіб, що в обовязковому порядку повинні підписувати комерційні акти без начальника вантажного району є неправомірним.

4. Суд приходить до висновку, що комерційний акт РА 006798/55 від 20.02.2015, на підставі якого було нараховано штраф, складено з порушенням вимог вищеназваних Статуту та Правил і цей акт є незаконним.

Відтак, суд приходить до висновку, що комерційний акт РА 006798/55 від 20.02.2015 не є належним і допустимим доказом.

У позовній заяві позивач основним доказом невідповідності маси вантажу, зазначеного у перевізних документах, вказує комерційний акт. Разом з тим, у матеріалах справи міститься акт загальної форми РА 006798/55 від 20.02.2015 (а.с.28).

Зокрема, стаття 129 Статуту залізниць України розділяє випадки необхідності складання комерційного акту та акту загальної форми. Так, абзац 2 ст. 129 Статуту визначає, що комерційний акт складається для засвідчення наступних обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. (абзац 4 ст. 129 Статуту).

Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми визначається "Правилами складання актів", а пунктами 2 та 3, яких встановлюються випадки у яких складаються комерційний акт або акт загальної форми.

Суд враховує, що за приписами пункту 2 Правил складання актів чітко визначено, що комерційний акт складається, зокрема, при невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

П.3 Правил складання актів визначено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Однак, вказаний пункт Правил не передбачає складання акту загальної форми при встановленні невідповідності маси вантажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Крім того, в п.3 Правил складання актів, після зазначення конкретних випадків складання актів загальної форми, значиться, що такий акт складається і в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Суд вважає, що складання акту загальної форми виключає складання комерційного акту, і навпаки. Це підтверджується також Наказом Мінтрансу №334 від 28.05.2002р. формою ГУ-23 акту загальної форми (додаток №6 Наказу), яка містить застереження 1, згідно якого, за цією формою акти складаються, якщо немає потреби складати комерційний акт або акт іншої спеціальної форми.

Суд вважає, що представники залізниці на станції Нижнеднепровск-Узел склавши акт загальної форми, не мали правових підстав складати комерційний акт, відповідно до вказівки начальника головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту викладеної у листі №ЦМКО-1/242 від 16.03.07р. адресованого начальникам служб комерційної роботи та маркетингу залізниць України.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які б давали підстави однозначно стверджувати, що відповідач допустив порушення ст.24, ст.122 Статуту залізниць і має нести відповідальність.

Суд приходить до висновку, що позивач не довів заявлених ним вимог і у позові необхідно відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 49, ст.82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України протягом 10 денного строку в порядку, визначеному ГПК України з дня складення повного тексту рішення.

Рішення складено 19.10.2015.

Суддя В.В.Єфіменко