КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/9309/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015

у справі № 910/9309/15 (суддя Комарова О.С.)

за позовом Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний Банк «Надра»

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Харківське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції (далі, позивач або Фонд страхування) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний Банк «Надра» (далі, відповідач або Банк) про зобов'язання Банку виконати платіжні документи від 28.01.2015 про перерахування коштів у сумі 77 947,96 з поточного рахунку № 2011, платіжне доручення від 02.02.2015 № 40 про перерахування коштів у сумі 197,12 грн. з поточного рахунку № 2010 і платіжне доручення від 03.02.2015 № 42 про перерахування коштів у сумі 19 317,01 грн. з поточного рахунку № 2010 та меморіальні ордери від 02.02.2015 № 181496657 на суму 94,12 грн. та від 03.02.2015 № 181574406 на суму 85,48 грн. про списання коштів з рахунку № 2012.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч умовам Договору банківського рахунку № 70162/РКО від 27.10.2011, укладеного між Харківським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та вимогам чинного законодавства не було виконано зазначені платіжні доручення про перерахування коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі № 910/9309/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивоване тим, що з 06.02.2015 у Банку була запроваджена процедура тимчасової адміністрації, а тому задоволення вимог позивача, як кредитора Банку, має відбуватись в особливому, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спеціальному порядку з дотриманням принципів черговості задоволення вимог до Банку.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі № 910/9309/15 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що процедура тимчасової адміністрації була запроваджена у Банку лише з 06.02.2015, а тому надані позивачем в період з 28.01.2015 по 03.02.2015 на виконання Банку платіжні доручення про перерахування грошових коштів на загальну суму 97 641,69 грн., повинні бути виконані.

Також, скаржник наголосив на тому, що позивач є клієнтом Банку, а не його кредитором.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі № 910/9309/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 14.07.2015.

Представники сторін у судове засідання, призначене на 14.07.2015, не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 розгляд справи було відкладено на 23.07.2015, зобов'язано позивача надати суду письмові пояснення з приводу номерів рахунків, відкритих позивачем у Банку згідно Договору банківського рахунку № 70162/РКО від 27.10.2011 та рахунків, зазначених у позовній заяві.

У зв'язку із перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, а судді Тищенко А.І. на лікарняному, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/9309/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Гончаров С.А., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Гончаров С.А., Іоннікова І.А., розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 23.07.2015.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 23.07.2015 представників сторін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.07.2015 розгляд справи відкладено на 15.09.2015.

27.07.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заяву, у якій на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 повідомив, що у зв'язку з реорганізацією філії ПАТ «КБ «Надра» 03.02.2012 від Банку на адресу Фонду надійшло повідомлення про зміну номерів та реквізитів рахунків на наступні номери: №№ 2010, 2011, 2012.

10.08.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заяву, у якій просив розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

У зв'язку з виходом із відпустки суддів Тищенко А.І. та Отрюха Б.В., які входять до постійного складу судової колегії, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 розгляд справи № 910/9309/15 вирішено здійснювати у наступному складі суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 15.09.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2015 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників сторін розгляд справи відкладено на 20.10.2015.

У судове засідання 20.10.2015 представники сторін знову не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень, а також з огляду на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача та вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 27.10.2011 між Харківським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (Банк) було укладено Договір банківського рахунку № 70162/РКО, відповідно до пункту 1.1. якого Банк відкрив Клієнту поточні рахунки для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок Клієнта грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження Клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком.

Підпунктом 2.2.1 Договору передбачено, що позивач має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження прав розпорядження коштами на рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

За умовами пунктів 2.3.3., 2.3.4. Договору Банк прийняв на себе зобов'язання здійснювати своєчасно розрахунково-касове обслуговування Клієнта у відповідності до чинного законодавства України. У разі відсутності або недостатності коштів на рахунку Клієнта для здійснення операції та сплати відповідної комісії за розрахунково-касове обслуговування на момент подання розрахункових документів до Банку, здійснювати списання коштів з рахунку в межах суми встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремим укладеним договором між Клієнтом та Банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення. Банк бере на себе зобов'язання своєчасно зараховувати кошти на рахунок клієнта.

Згідно пункту 4.1. Договору Банк здійснює розрахункові операції відповідно до чинного законодавства України, та, зокрема, вимог нормативно-правових актів Національного банку України, за умови належного оформлення Клієнтом платіжних документів. Платежі з рахунку Клієнта Банк виконує у межах залишку коштів на початок операційного дня з урахуванням надходжень протягом операційного дня.

Операції з розрахунковими документами в гривнях, що надійшли до Банку в операційний час (до 17 год. 30 хв.) виконуються Банком того ж дня. Документи, отримані після операційного часу, відмічаються штампом «вечірня» та «післяопераційний час» і проводяться Банком до 12 год. наступного робочого дня (пункт 4.2. Договору).

Пунктом 4.6. Договору визначено, що операційний час Банку встановлюється з 9:00 до 17:30 год.

Договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (пункт 8.1 Договору).

На підставі Договору банківського рахунку Позивачу було відкрито у Банку наступні рахунки у гривні: № 2010, № 2011, № 2012, на яких обліковувались кошти Позивача.

Листом від 03.02.2012 Банк повідомив позивача, що у зв'язку з проведенням реорганізації Філія ПАТ «КБ «Надра» ХРУ МФО 351834 з 13.02.2012 змінюються номери та реквізити рахунків позивача, що відкриті у ПАТ «КБ «Надра» (рахунок № 2010 змінився на рахунок № 2010, рахунок № 2012 змінився на рахунок №2012, рахунок №2011 змінився на рахунок № 2011).

Згідно пункту 1 Додаткового договору № 1 від 27.10.2011 до Договору банківського рахунку Клієнт доручає Банку, а Банк бере на себе зобов'язання щоденно здійснювати договірне списання залишку грошових коштів станом на 17 год. 30 хв. з поточного рахунку клієнта в Банку шляхом оформлення меморіального ордеру. Договірне списання здійснюється з поточного рахунку Клієнта № 2012.

Додатково до договору банківського рахунку між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 70162/КЛ-Б від 27.10.2011 про встановлення та обслуговування системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», відповідно до умов якого клієнт доручає, а банк бере на себе зобов'язання по встановленню та обслуговуванню системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», виконанню розрахункового обслуговування поточних рахунків клієнта, відкритих в банку за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-Банк» з функціями: створення та передача в банк платіжних документів, перегляд платіжних документів, перегляд виписок (пункт 1.1.), банк взяв на себе зобов'язання приймати по відповідним каналах зв'язку платіжні документи клієнта та своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта у відповідності з чинним законодавством України (пункт 2.2.2.).

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до Банку у період 28.01.2015 по 03.02.2015 були надані на виконання платіжні доручення на перерахування коштів на загальну суму 97 641,69 грн. Зазначене підтверджується виписками із банку (том 1, а.с. 31-42) та не спростовується відповідачем.

Платіжні доручення на загальну суму 97 641,69 грн. Банком виконані не були, кошти на рахунок отримувача не перераховані.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» виконати платіжні доручення позивача про перерахування грошових коштів згідно з даними платіжними дорученнями.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що невиконання спірних платіжних доручень було пов'язано з тим, що у Банку було введено тимчасову адміністрацію, під час якої відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється задоволення вимог кредиторів банку.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7.1.2 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Водночас, банк згідно з частиною другою статті 1066 Цивільного кодексу України має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

05 лютого 2015 року постановою Правління Національного банку України від №83 віднесено ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, того ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», з яким з 06.02.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

23.04.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №85 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 05.06.2015 (включно).

04.06.2015 постановою Правління Національного банку України №356 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «НАДРА».

05.06.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, статус кредитора Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції поширюється на обмеження щодо задоволення його вимог до ПАТ «КБ «Надра» під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №3-25гс15 (№910/5560/14) за позовом ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» до ПАТ «Банк Форум» про зобов'язання вчинити дії та стягнення 230 936,42 грн.

Відповідно до статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України; невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на відповідача поширюються обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому від часу запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені вимоги позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Харківської районної виконавчої дирекції на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі № 910/9309/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 у справі № 910/9309/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/9309/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко