ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2015 р. Справа № 918/965/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"

до Приватного підприємства - фірма "Макс-Буд"

про стягнення заборгованості в сумі 1 221 грн. 34 коп.

В засіданні приймали участь представники:

позивача: ОСОБА_1 (дов. № 212 від 14.07.2014 р.);

відповідача : не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства - фірми "Макс-Буд" про стягнення заборгованості в сумі 1 221 грн. 34 коп. В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань згідно договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР/62-П від 17.12.2012р. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме: договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР/62-П від 17.12.2012р., додатком № 2 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2013/ТП-ПР/62-П від 17.12.2012р., актом № РВ000010778 від 30.04.2015р. на суму 1 417 грн. 52 коп., актом № РВ000011457 від 31.05.2015р. на суму 129 грн. 24 коп., платіжним дорученням №411341 від 07.05.2015р. на суму 200 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 26 серпня судом порушено провадження у справі № 918/965/15, розгляд якої призначено до слухання в судовому засіданні на 07 вересня 2015 року.

Ухвалою суду від 05 жовтня розгляд справи відкладено на 19 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач відзиву не подав, участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив. Оскільки відповідач був завчасно повідомлений про день та час судового засідання та мав можливість в розумні терміни довести до відома суду свої доводи та міркування стосовно позовних вимог, однак своїми правами визначеними ст. 22 ГПК України не скористався, то суд вважає можливим розгляд справи по суті позовних вимог, без участі представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 12.10.2015 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, господарський суд Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі - постачальник, позивач) та Приватне підприємтсво - фірма "Макс-Буд" (далі - споживач, відповідач) було укладено договір № 2013/ТП-ПР-1/62 про постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі - Договір), відповідно до умов якого постачальник постачає природній газ споживачу в обсягах і порядку передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених Договором.

Відповідно до пункту 10.1. вказаного договору цей договір набуває чинності з дня підписання, поширює свою дію на відносини що склались між сторонами з 01 січня 2013 року та діє до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 2 щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений термін.

Умовами Договору передбачено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаними актами прийому передачі, що оформляються відповідно до умов Договору. У разі не підписання акту споживачем, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюється до даних постачальника.

Згідно із наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі природного газу (а. с. 17-18) у квітні - травні 2015 року позивач поставив відповідачу природний газ на суму 1 546 грн. 76 коп.

Як визначено положеннями розділу 4 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється авансовими платежами із договірного обсягу постачання газу у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого обсягу газу за 5 календарних днів до початку місяця поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця наступного за розрахунковим.

Оплата за отриманий природний газ проведена на суму 200 грн. 00 коп., а з врахуванням авансу на рахунку відповідача станом на 01.04.2015 року - 125 грн. 42 коп., оплата становить 325 грн. 42 коп.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за поставлений природній газ перед позивачем складає 1 221 грн. 34 коп.

Позивачем на адресу відповідача направлялася претензія № 05/1-2314 від 14.07.2015 року з вимогою погасити прострочену заборгованість за поставлений природній газ в сумі 1 221 грн. 34 коп.

Однак, вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України (далі-ГК України) - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За частиною 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 221 грн. 34 коп. заборгованості за поставлений природній газ стверджуються Договором, актами передачі-приймання природного газу та іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню на підставі статей 11, 509, 526, 530, 612, 629, 712 ЦК України та статей 173, 193, ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторону внаслідок неправильних дій якої виник спір.

Керуючись статтями 49, 81-82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства - фірми "Макс-Буд" (33016, м. Рівне, вул. Будівельників 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (33027, м. Рівне, вул. Білякова, буд 4, ) 1 221 (одна тисяча двісті двадцять один) грн. 34 коп. заборгованості за поставлений природній газ та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "20" жовтня 2015 року

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим з повідомленням (33027, м. Рівне, вул. Білякова, 4);

3 - відповідачу рекомендованим з повідомленням (33016, м. Рівне, вул. Будівельників, 1).