РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/10912/14

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ»

До Дочірньої компанії «Газ України Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

Про стягнення 58 635,36 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Смірнова І.Б.

Від відповідача: Деркач Т.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Дочірньої компанії «Газ України Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - відповідач) про стягнення 58 635,36 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.15. у справі № 910/10912/14 (залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.15.) позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 45 648,38 грн., штраф в розмірі 12 987,25 грн. та 6 227,00 грн. судових витрат.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.15. вищезазначені рішення та постанову скасовано в частині стягнення штрафу та судових витрат, справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням № 04-23/918 від 08.07.15. було призначено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого справу № 910/10912/14 передано для розгляду судді Ващенко Т.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.07.15. суддею Ващенко Т.М. прийнято дану справу до свого провадження та призначено її до розгляду на 20.08.15.

20.08.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 20.08.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 03.09.15.

03.09.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

03.09.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

В судовому засіданні 03.09.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 17.09.15.

17.09.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 17.09.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 01.10.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.15. на підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору в даній справі на п'ятнадцять днів.

01.10.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 01.10.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 06.10.15.

В судовому засіданні 06.10.15. позивачем було подано письмові пояснення по справі та підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/10912/14.

В судовому засіданні 06.10.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.15. у справі № 910/10912/14 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.15. у справі № 910/10912/14, які не оскаржувались до Вищого господарського суду України в частині стягнення заборгованості в розмірі 45 648,38 грн., встановлені наступні обставини.

01.08.11. між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Печерськ" (Покупець) та Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Постачальник) було укладено Договір №06/11-433ТЕ-41 поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець - прийняти і оплатити природний газ в обсязі зазначеному в пункті 1.2 цього Договору.

Газ, що постачається за цим Договором, використовується покупцем виключно для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання. Використання газу для інших потреб не є предметом цього Договору.

Пунктом 1.2 розділу 1 Договору, передбачено, що постачальник передає покупцю в період з 01.06.2011 по 31.12.2011 природний газ з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 143 тис. куб.м.

Ціна за 1000 куб. м. газу визначена у розділі 3 Договору.

Згідно пункту 4.1 розділу 4 Договору, розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати у такому порядку: перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів поставок газу проводиться не пізніше 10 числа місяця поставки; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання газу до 20 та 30 (31) числа місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі газу до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 5.1. розділу 5 Договору визначено строк поставки газу: з 01.08.2011 по 31.12.2011 включно.

Сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення печатками сторін, поширює дію на відносини, що склались між сторонами з 01.06.2011 і діє у частині поставки газу до 31.12.2011 включно, а у частині розрахунків за газ - до їх повного здійснення (пункт 10.1 розділу 10 Договору).

Пунктом 2.2 розділу 2 Додатку №1 до Договору визначено що, приймання-передача газу, поставленого Постачальником Покупцеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. Акт приймання-передачі газу складається на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газотранспортним підприємством та покупцем, з урахуванням планового обсягу поставки, наданого постачальником.

Не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки, Покупець зобов'язується надати постачальнику для підпису два примірники акта приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця і погоджені газотранспортним підприємством, копію технічних актів приймання-передачі газу.

На виконання умов Договору, позивач за відповідними банківськими рахунками №7001 від 05.08.2011 року, №7801 від 17.08.2011 року, №7801 від 30.08.2011 року та №7801 від 26.08.2011 року перерахував відповідачеві кошти у розмірі 62 855,20 грн. за 137 00 куб м. газу, відповідач отримавши їх здійснив поставку природного газу лише на суму 17 206,82 грн., в обсязі 13 143 куб. м., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийняття послуг з транспортування газу розподільними газопроводами від 31.08.2011 року та від 30.09.2011 року, а також актами передачі - прийняття природного газу від 31.08.2011 року та від 30.09.2011 року.

Сума попередньої оплати за непоставлений газ склала 45 648,38 грн., що підтверджується актом звіряння розрахунків від 31.12.2011, який підписаний обома сторонами без зауважень.

Позовні вимоги в частині стягнення 45 648,38 грн. в касаційному порядку оскаржувані не були.

Разом з тим, позивачем також була заявлена вимога про стягнення суми штрафу у розмірі 12 987, 25 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.06.15. рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.15. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.04.15. у справі № 910/10912/14 скасовано в частині стягнення штрафу та судових витрат, і справу в цій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Отже справа розглядається в частині вимог про стягнення штрафу та судових витрат.

Направляючи справу на новий розгляд у вказаній частині Вищий господарський суд України вказав на те, що здійснюючи судовий розгляд справи суди першої та апеляційної інстанції не встановили відповідні обставини за якими відповідач звільняється від відповідальності за умовами пункту 7.2 розділу 7 договору, а саме: припинення чи обмеження постачання природного газу відповідно до чинного законодавства та умов договору, а також доказів фактичної втрати відповідачем права здійснювати господарську діяльність з постачання природного газу в незалежних від нього обставин та дати з якої ця дія припинялася, чи навпаки.

Вищий господарський суд наголосив на необхідності всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

На виконання вказівок ВГСУ та для всебічного і повного встановлення обставин суд відзначає наступне.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 526, 629 Цивільного Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з пунктом 7.2. розділу 7 Договору встановлено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань щодо обсягів поставки газу за умови належного виконання Покупцем пункту 4.1. Договору та відсутності заборгованості за цим Договором, Постачальник сплачує Покупцеві штраф у розмірі 8% від вартості газу, недопоставленого у відповідний період.

Положення цього пункту не застосовуються у разі припинення/обмеження газопостачання відповідно до чинного законодавства та умов цього Договору, а також за відсутності у постачальника необхідних обсягів газу за незалежних від нього причинах (зниження обсягу поставки газу з боку Російської Федерації тощо).

Відповідач, як на підставу звільнення його від відповідальності передбаченої пунктом 7.2. розділу 7 Договору, посилається на протокольне рішення засідання правління НАК "Нафтогаз України" від 26.08.11. № 164, яким було визначено за доцільне передати функції з реалізації природного газу від ДК "Газ України" до НАК "Нафтогаз України" шляхом укладення НАК "Нафтогаз України" договорів купівлі-продажу природного газу із споживачами та підприємствами з газопостачання та газифікації, у зв'язку з чим він втратив право здійснювати господарську діяльність з постачання природного газу в незалежних від нього обставин.

Відповідно до п. 1.4 статуту ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" засновником компанії є юридична особа, створена відповідно до законодавства України,- Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зареєстрована рішенням Дніпровської районної державної адміністрації міста Києва від 02.06.1998 № 03712, .

Згідно з п.6.5.1 статуту саме засновник визначає основні напрямки діяльності компанії і затверджує її плани та звіти про їх виконання.

Протоколом засідання правління Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" №164 від 26.08.2011 на виконання Указу президента України від 27.04.2011 №504/2011, передано функції з реалізації природного газу від ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до НАК "Нафтогаз України" шляхом укладення НАК "Нафтогаз України" договорів купівлі-продажу природного газу із споживачами та підприємствами з газопостачання та газифікації.

Крім того, матеріали справи містять фактограму № 424 від 04.10.11., що була направлена 05.10.11. позивачу ПАТ «Київгаз», в якій вказується, що у відповідності з плановим розподілом природного газу для Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ» не виділено лімітів газу на жовтень 2011 року постачальником ДК «Газ України».

У зв'язку з цим, остання поставка природного газу за договором №06/11-433ТЕ-41 поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання від 01.08.11. була здійснена відповідачем у вересні 2011, а з жовтня 2011 у ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" був відсутній ресурс газу для забезпечення позивача необхідними обсягами.

Таким чином, зазначені протокол та наказ НАК «Нафтогаз України» є правовою підставою для застосування положень абзацу 2 п. 7.2 Договору.

При цьому, питання законності чи незаконності підстав для передачі функцій з реалізації газу, на які посилається позивач, не є предметом розгляду даної справи.

Отже, доводи відповідача проти нарахування штрафу про відсутність необхідних обсягів газу по незалежних від нього причинах (абз. 2 п.7.2 договору) підтверджені необхідними і належними доказами.

З огляду на викладене судом встановлено настання обставин, які є підставами для застосування частини другої п. 7.2 Договору та дають висновки стверджувати, що надані відповідачем докази є підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання зобов'язань щодо обсягів поставки газу.

Додатково суд відзначає, що колегія суддів Вищого господарського суду України в своїй постанові від 12.11.14. у справі № 910/2975/14 висловила правову позицію про те, що припинення постачання природного газу за наявності обставин припинення/обмеження газопостачання відповідно до чинного законодавства та умов договору, а також за відсутності у постачальника необхідних обсягів газу по незалежних від нього причин, є підставою для звільнення Дочірньої компанії «Газ України Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» від відповідальності за невиконання зобов'язань щодо обсягів поставки газу.

Враховуючи відсутність у постачальника необхідних обсягів газу по незалежних від нього причинах, що підтверджена належними доказами, правові підстави для стягнення 12 987,25 грн. штрафу відсутні.

Далі, в своїй постанові від 23.06.15. у справі № 910/10912/14 Вищий господарський суд України, щодо посилань відповідача на необґрунтоване стягнення з нього судових витрат пов'язаних з оплатою позивачем послуг адвокати в розмірі 4 400,00 грн., вказав наступне.

Як передбачено статтею 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Матеріали справи містять копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4288 від 21.12.10., виданого Бондару Костянтину Віталійовичу, договір № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14., акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 17.12.14., рахунок № 2 на оплату наданих послуг на суму 4 400,00 грн., який оплачений позивачем згідно платіжного доручення № 966 від 21.11.14.

При цьому ВГСУ зазначив, що оскільки судові рішення в частині стягнення суми штрафу у розмірі 12 987,25 грн. підлягають скасуванню, для з'ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору в частині розрахунку судових витрат, які підлягають стягненню з відповідача, є необхідним скасувати судові рішення й в частині стягнення 6 227,00 грн. судових витрат.

Як відзначалось судом, 03.09.15. позивачем через відділ діловодства суду було подано заяву, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. (4 400,00 грн. + 5 600,00 грн.) витрат на оплату послуг адвоката.

Заяву обґрунтовано наступним.

Згідно п. 1.1 договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. адвокат (Бондар Костянтин Віталійович) здійснює надання правової допомоги шляхом захисту прав та представництва інтересів Клієнта (Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ») у господарській справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ» до Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про стягнення попередньо перерахованих коштів за Договором поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуг з опалення та гарячого водопостачання № 06/11-433ТЕ-41 від 01.08.2011, щодо якої Клієнт зацікавлений у порушенні судового провадження в Господарському суді м. Києва.

Пунктом 4.1. договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. встановлено, що винагорода (адвокатський гонорар) Адвоката за надану правову допомогу за цим Договором складається із сум, встановлених в підпунктах 4.1.1., 4.1.2. та 4.1.3 та сплачується в ними зазначеному порядку.

Пунктом. 4.1.2. договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. встановлено, що винагорода за участь Адвоката у судовому(-их) засіданні(-ях) з розгляду компетентним судом інстанції позову до Дочірньої компанії НАК «Нафтогаз України» «Газ України» або у судовому(-их) засіданні(-ях) з перегляду відповідних судових рішень в апеляційному та касаційному порядку в розмірі 800 грн. за кожне судове засідання. Ця винагорода сплачується протягом 3-х робочих днів за результатами закінчення відповідного судового засідання. У випадку, якщо кількість судових засідань у Господарській справі буде більше 5 (п'яти), то починаючи з шостого судового засідання винагорода за участь Адвоката у судовому(-их) засіданні(-ях) дорівнює 500 грн.

З дня подання позову правову допомогу здійснював адвокат Бондар К.В., зокрема, шляхом участі в судових засіданнях.

З огляду на це 17.12.14. була подана заява про покладення судових витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, на відповідача на суму 4 400 грн.

На виконання вимог Договору адвокат Бондар К.В. продовжував надавати правову допомогу позивачу, зокрема шляхом участі в судових процесах.

На виконання вимог Договору щодо оплати правової допомоги, ОСББ «Печерськ» перерахувало Адвокату Бондару К.В. на вказаний в Договорі банківський рахунок грошову суму в розмірі 5 600 грн.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Дія Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, в якій зазначається, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

В п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» наголошено на тому, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Так, в силу ст. 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та затверджених установчим з'їздом адвокатів України 17.11.12., порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 80 Рішення Європейського суду з прав людини від 12.10.2006 р. у справі за позовом «Двойних проти України» заявнику відшкодовуються тільки ті судові витрати, які були доведені, що вони були необхідними та фактично понесеними, а також обґрунтованими щодо розміру.

Застосування при розгляді справи вищевказаного рішення можливе з огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Сторони в п. 4.1.1 договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. передбачили, що Клієнтом Адвокату сплачується 2 000,00 грн. безповоротного фінансового платежу за вивчення та аналіз фактичних даних, а також документів, наданих Клієнтом, які стосуються господарської справи, аналіз законодавства, що регулює спірні правовідносини та вивчення судової практики з аналогічних судових справ, підготовку позовної заяви та інших необхідних документів правового характеру, вироблення тактик та стратегії захисту прав та інтересів Клієнта у господарський справі.

Актами приймання-передачі наданої правової допомоги Клієнт та Адвокат підтвердили виконання послуг за договором № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. на загальну суму 10 000,00 грн.

Позивачу Адвокатом було виставлено: рахунок № 2 на оплату наданих послуг на суму 4 400,00 грн. та рахунок № 3 на оплату наданих послуг на суму 5 600,00 грн.

Платіжними дорученнями № 966 від 21.11.14. та № 1238 від 01.09.15. Клієнт сплатив Адвокату 10 000,00 по договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. Вказані платіжні доручення, на переконання суду, є належним доказом оплати витрат на правову допомогу.

Крім того, матеріали справи містять Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4288 від 21.12.10., виданого Бондару Костянтину Віталійовичу.

При цьому, при перевірці розрахунку витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн. судом враховано, що відповідно до умов договору № 00/05/1514 про надання правової допомоги від 29.05.14. позивач сплатив адвокату:

1. 2000,00 грн. безповоротного фінансового платежу

2. 800,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 23.06.14.

3. 800,00 грн. за участь в засіданні Київського апеляційного господарського суду по справі № 910/10912/14 28.07.14.

4. 800,00 грн. за участь в засіданні Вищого господарського суду України по справі № 910/10912/14 23.09.14.

5. 800,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 03.12.14.

6. 800,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 17.12.14.

7. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 22.12.14.

8. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 19.01.15.

9. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 26.01.15.

10. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 09.02.15.

11. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 23.02.15.

12. 500,00 грн. за участь в засіданні Київського апеляційного господарського суду по справі № 910/10912/14 21.04.15.

13. 500,00 грн. за участь в засіданні Вищого господарського суду України по справі № 910/10912/14 23.06.15.

14. 500,00 грн. за участь в засіданні Господарського суду міста Києва по справі № 910/10912/14 23.08.15.

Отже з огляду на все викладене вище, суд дійшов висновку, що витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн. є документально обґрунтованими.

Разом з тим, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 27.02.15. у справі № 910/10912/14 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.15. у справі № 910/10912/14, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 45 648,38 грн. задоволено (які не оскаржувались до Вищого господарського суду України в частині стягнення заборгованості в розмірі 45 648,38 грн.), а рішенням в даній справі в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 12 987,25 грн. штрафу відмовлено, то, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 10 000,00 грн. покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 12 987,25 грн. штрафу - відмовити.

2. Стягнути з Дочірньої компанії «Газ України Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 31301827) на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерськ» (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 4-В, ідентифікаційний код 37102560) 1 422 (одну тисячу чотириста двадцять дві) грн. 34 коп. - судового збору та 7 785 (сім тисяч сімсот вісімдесят п'ять) грн. 08 коп. - витрат на оплату послуг адвоката.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.15.

Суддя Т.М. Ващенко