донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.10.2015 справа №913/282/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді:Дучал Н.М. Склярук О.І., Ушенко Л.В.

При секретарі Виноградовій В.В.

За участю представників сторін:

від позивача - Руковська І.В., за довіреністю

від відповідача - Чуздюк О.О., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від22.07.15 р. (повний текст складено 23.07.15 р.)
у справі№ 913/282/15 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ Луганської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробнича компанія "ЛЕМЗ - ОГМК", м. Луганськ
простягнення 596 105,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково - виробнича компанія «ЛЕМЗ - ОГМК» про стягнення штрафних санкцій в сумі 596 105,54 грн. за прострочення постачання грохотів коксу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо строків постачання товару, що за умовами договору поставки № АМК-287-2014пст від 27.01.2014р., укладеного між сторонами, є підставою для нарахування штрафних санкцій.

Рішенням господарського суду Луганської області від 22.07.2015р. у справі № 913/282/15 у задоволенні позову ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» до ТОВ «НВК «ЛЕМЗ - ОГМК» відмовлено.

Рішення мотивовано відсутністю вини відповідача в порушенні виконання зобов'язання, внаслідок обставин непереборної сили, що підтверджено сертифікатом Торгово - промислової палати України.

ПАТ "Алчевський металургійний комбінат", не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 22.07.2015 у справі № 913/282/15 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ТОВ «НВК «ЛЕМЗ - ОГМК» на користь ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» штрафні санкції в сумі 596 105,54 грн.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення по справі неправильно застосував ст.ст. 614, 617 Цивільного кодексу України, ст. 218 ГК України, ст. 43 ГПК України та необґрунтовано зробив висновок про відсутність вини відповідача в порушенні виконання зобов'язання, внаслідок обставин непереборної сили.

Наполягає, що наданий відповідачем Сертифікат № 4653 від 06.07.2015 про форс - мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою Палатою України, не містить відповідних висновків щодо обставин, які стали причиною неможливості виконання зобов'язання з 09.06.2014р. Відповідно до п. 8.1. договору, сторона для якої настали форс - мажорні обставини, зобов'язана протягом не більше 5-ти календарних днів з дати їх настання або припинення повідомити в письмовій формі іншу сторону. Проте позивач, в порушення вимог п. 8.1. договору, такого повідомлення позивачу не направив.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.08.2015 апеляційну скаргу ПАТ "Алчевський металургійний комбінат" прийнято до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 20.10.2015.

Відповідач проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві від 05.10.2015р. на апеляційну скаргу. Наполягає, що враховуючи наявність між сторонами договірних відносин, позивач листом від 09.06.2014р. був повідомлений про існування форс мажорних обставин, таке повідомлення було надіслано позивачеві електронною поштою. Наголошує на вжитті відповідачем можливих заходів щодо недопущення порушення зобов'язання в цілому, що підтверджується виконанням прийнятих на себе зобов'язань з простроченням терміну поставки. Просить рішення господарського суду Луганської області від 22.07.2015р. у справі № 913/282/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги.

Представник відповідача наполягав на законності прийнятого судом оскаржуваного рішення.

Згідно з положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. п. 2 - 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

27.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "ЛЕМЗ-ОГМК" (постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Алчевський металургійний комбінат" (покупець, позивач) був укладений договір поставки № АМК-287-2014пст, за умовами п. 1.1 якого, постачальник приймає на себе зобов'язання поставити обладнання (далі - Товар), передати його у власність покупцю, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити Товар в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.1.2 договору ціна, кількість, асортимент, якісні характеристики і строки поставки обумовлюються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід'ємними додатками до цього договору. В специфікаціях, крім вищезазначених даних, можуть зазначатися відомості про пункти доставки та інші дані, що мають відношення до поставки товару.

Поставка товару здійснюється партіями. Під партією розуміється частина товару за однією специфікацією, поставка якого може бути здійснена за узгодженням сторін, без відступлення від вимог специфікації і договору (п. 3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору поставка товару здійснюється на умовах, визначених сторонами в специфікаціях згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року.

Строки поставок партій товару визначаються в специфікаціях (п. 3.5 договору).

Згідно з п. 4.4 договору його сума на момент укладення складає 1 753 200,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 292 200,00 грн.

Покупець оплачує товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника згідно умов, вказаних в специфікації до договору (п. 5.4 договору).

Умовами п. 7.2 договору сторони передбачили, що за порушення строків поставки товару, передбачених цим договором або недопоставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 8% від вартості не поставленого або недопоставленого товару. При цьому, якщо строки поставки товару порушені постачальником більше ніж на 15 календарних днів, постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 0,3% від вартості непоставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення, починаючи з дня прострочення. Неустойка нараховується до моменту фактичного припинення порушення договірного зобов'язання.

Для розрахунку розміру неустойок, передбачених договором, вартість товару береться з урахуванням ПДВ (п. 7.6. договору).

Відповідно до п.8.1 договору при настанні стихійних явищ природного характеру (землетрусу, паводку, урагану, пошкоджень в результаті блискавки і т.п.), лиха техногенного і антропогенного походження (вибухи, пожежі, і т.п.), обставин соціального, політичного і міжнародного походження (військові дії, суспільні хвилювання, епідемії, страйки, бойкоти, блокади, ембарго, інші міжнародні санкції або дії державних органів), які є обставинами неможливості частково або в повному обсязі виконання зобов'язань за договором, сторони звільняються від відповідальності за невиконання своїх зобов'язань пропорційно часу дії форс-мажорних обставин.

Сторона, для якої настали форс-мажорні обставини, зобов'язана протягом не більше ніж 5 календарних днів з дати їх настання або припинення повідомити в письмовій формі іншу сторону. Факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені Торгово-промисловою палатою або іншим уповноваженим органом України (п. 8.2 договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2014р., а в частині гарантійних зобов'язань - до повного виконання. Припинення строку дії договору не звільняє сторін від виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором (п.п. 10.4, 10.5 договору).

27.01.2014р. між сторонами була підписана специфікація №1 до договору поставки № АМК-287-2014пст, згідно з п. 1 якої, постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити продукцію - грохот коксу у кількості 6 шт. на суму 1 753 200,00 грн., з урахуванням ПДВ 20%.

Оплата поставленої по цій специфікації продукції (товару) здійснюється покупцем на наступних умовах - перша частина передплати 50%, друга частина передплати 40% протягом 10 днів після отримання повідомлення про готовність продукції до відвантаження, інші 10% протягом 30 днів по факту поставки. Повідомлення про готовність продукції до відвантаження товару повинно бути направлено не пізніше 85 днів з моменту отримання 50% передплати. Після перерахування першої частини передплати ціна зміні не підлягає (п.2 специфікації).

Відповідно до п.3 специфікації строк поставки 90 днів з моменту перерахування покупцем першої частини передплати в розмірі 50% від суми цієї специфікації.

21.03.2014р. між сторонами була укладена додаткова угода №1, якою сторонами змінено редакцію п.п.1, 2, 3 специфікації №1.

Пункт 1 специфікації викладено в наступній редакції: «постачальник зобов'язується передати у власність, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити наступний товар, виготовлений в 2014 році: товар, що придбається, буде використовуватися при реалізації інвестиційного проекту "Капітальний ремонт ДП-1 з модернізацією системи охолодження": найменування - грохот коксу, креслення - 360050.00.00.00 А СБ, кількість - 6 штук, ціна без ПДВ - 294 635,00 грн., сума з ПДВ - 2 121 372,00 грн. Сума специфікації складає 2 121 372,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 353 562,00 грн.»;

пункт 2 специфікації викладено в наступній редакції: «Оплата товару за цією специфікацією здійснюється покупцем на наступних умовах - перша частина передплати 50%, друга частина передплати 40% протягом 10 днів після отримання повідомлення про готовність товару до відвантаження, інші 10% протягом 30 днів по факту поставки товару. Повідомлення про готовність товару до відвантаження повинно бути направлено не пізніше 55 днів з моменту отримання 50% передплати. Після перерахування першої частини передплати ціна зміні не підлягає»;

пункт 3 специфікації викладено в наступній редакції: «Строк поставки 60 днів з моменту перерахування покупцем першої частини передплати в розмірі 50% від суми цієї специфікації».

Позивачем, 11.04.2014р., на підставі рахунку №161 від 24.03.2014р., здійснено перерахування відповідачу 1 060 686,00 грн., що відповідає домовленості сторін про здійснення 50% попередньої оплати.

Враховуючи неотримання продукції у строк, претензією №026-35пр від 19.06.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату штрафу в сумі 169 709,76 грн. за порушення строків поставки товару.

Згідно видаткових накладних №442 від 17.07.2014р. відповідач передав позивачу грохот коксу у кількості 2 шт. на загальну суму 707 124,00 грн., №444 від 17.07.2014р. - грохот коксу у кількості 1 шт. на суму 353 562,00 грн., №451 від 15.09.2014 р. - грохот коксу у кількості 3 шт. на загальну суму 1 060 686,00 грн.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України, за якою зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором ( ч.2 ст.193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

У зв'язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов'язань за договором, позивачем, на підставі п. 7.2 договору поставки № АМК - 287-2014 пст, нараховані та вимагаються до стягнення штрафні санкції в сумі 596 105,54 грн.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання(стаття 617 ЦК України) ( ст.550 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З наведеної норми вбачається, що доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов'язання, саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Указом Президента України від 14.04.2014 р. №405/2014 відповідно до ст. ст. 107, 112 Конституції України введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", на підставі якого Антитерористичним центром при Службі Безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 р. №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", згідно якого визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014 р.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України ( ст. 4 того з Закону).

Засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати, шляхом видачі сертифікату про такі обставини (ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), за приписами ч.2 ст.14-1 цього ж Закону, є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо".

За Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який затверджений рішенням президії Торгово-промислової палати України від 15.07.2014 №40(3), форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (Force Majeure) - це надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно впливають на виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків за законодавчими і іншими нормативними актами, дію яких неможливо було передбачити та дія яких унеможливлює їх виконання протягом певного періоду часу.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Вказаним Законом, який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення

За приписами ст.11 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.

Згідно з сертифікатом № 4653 від 06 липня 2015р., виданим Торгово-промисловою Палатою України, оригінал якого міститься в матеріалах справи, засвідчено настання для товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «ЛЕМЗ-ОГМК» форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме: акти тероризму на території Луганської області, щодо зобов'язань поставити на умовах СРТ склад ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» м. Алчевськ продукцію, яка зазначена в Специфікації № 1 від 27.01.2014р. у термін до 10.06.2014р., згідно додаткової угоди № 1 від 21.03.2014р. за договором поставки №АМК-287-2014 від 27.01.2014р., укладеним з ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», які унеможливили їх виконання в зазначений термін. Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 09 червня 2014 року. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо, оскільки обставини непереборної сили тривають.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність сертифікату ТПП України від 06.07.2015 року № 4653, як того вимагає стаття 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», є єдиним належним та достатнім доказом , що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), та є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язань з поставки продукції (Товару) за договором поставки №АМК-287-2014 від 27.01.2014р., а тому місцевим судом правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позову.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Луганської області від 22.07.2015 року (підписано 23.07.2015р.) у справі № 913/282/15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Результати апеляційного провадження у справі № 913/282/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" на рішення господарського суду Луганської області від 22.07.2015 року (підписано 23.07.2015) у справі № 913/282/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 22.07.2015 року (підписано 23.07.2015) у справі № 913/282/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.М. Дучал

Судді: О.І. Склярук

Л.В. Ушенко

Надруковано 4 екз.:

1- відповідачу

1-у справу,

1-ДАГС,

1-ГСЛО