РІШЕННЯ

13.10.2015Справа №910/23670/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23670/15

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування", м. Київ,

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 48 542,47 грн.,

без участі представників сторін, у зв'язку з їх неявкою,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/23670/15 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») до відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 48 542,47 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 порушено провадження у справі № 910/23670/15; призначено до розгляду на 01.10.2015; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що відповідачем приведено організаційно-правову форму у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства». Так, найменуванням відповідача є публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - ПАТ «Оранта»).

07.09.2015 Господарським судом міста Києва було надіслано судовий запит до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

17.09.2015 до суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь від 15.09.2015 № 7/2-28/25848 на судовий запит.

28.09.2015 позивач подав суду документи на виконання вимог ухвали суду для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 01.10.2015, у зв'язку із неявкою представників сторін у судове засідання, розгляд справи відкладено на 13.10.2015.

12.10.2015 позивач подав суду клопотання про розгляд справи без участі повноважного представника.

Представники сторін у судове засідання 13.10.2015 не з'явилися; про причини неявки представників відповідач і третя особа суд не повідомили; вимоги ухвал суду відповідач і третя особа не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва були надіслані учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

До матеріалів справи долучено конверти з копіями ухвал суду, які було повернуто поштою з адреси третьої особи з відмітками "за закінченням встановленого строку зберігання"; «не проживає».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 13.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

03.07.2014 ПАТ «СК «Арсенал Страхування» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № 610/14-Т/К/01 (далі - Договір), предметом якого є: майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом автомобілем «Honda» (державний номер НОМЕР_1).

06.06.2015 близько 18 год. 45 хв. у м. Вишгороді по вул. Набережній, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого автомобіля «Honda», та автомобіля «Nissan» (державний номер НОМЕР_2) під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 пункту 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 03.07.2015 зі справи № 363/2639/15-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення; застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 400 (чотириста) грн.

08.06.2015 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

01.07.2015 ПАТ «СК «Арсенал Страхування» складено страховий акт № 610/14-Т/К/01-3-1 і розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких сума страхового відшкодування складає 49 052,47 грн.

17.06.2015 судовим експертом-автотоварознавцем Коваль Ігорем Миколайовичем складено висновок № 312/15 експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля, складає 48 366,52 грн.

На підставі страхового акта позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив страхове відшкодування у сумі 49 052,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.07.2015 № 25184.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника «Nissan» як страхувальника на момент ДТП була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом № АІ/3993402, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 48 542, 47 грн. (49 052,47 грн. - 510 грн.).

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д; ідентифікаційний код: 00034186) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154; ідентифікаційний код: 33908322): 48 542 (сорок вісім тисяч п'ятсот сорок дві) грн. 47 коп.страхового відшкодування в порядку регресу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 19.10.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук