РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/23669/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемка Р.А.
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вентра"
простягнення 158,81 грн.

Представники сторін:

від позивача: Дорожинський О.А. (за дов.)

від відповідача: не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 19.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемка Р.А. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентра" про стягнення суми заборгованості за договором банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013 з наступними змінами та доповненнями до нього, та додаткової угоди № 1 від 02.01.2013, в розмірі 158,81 грн., з яких: 145,00 грн. - заборгованість за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування; 13,81 грн. - заборгованість по пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013.

Ухвалою суду від 07.09.2015 порушено провадження у справі № 910/23669/15, розгляд останньої призначено на 21.09.2015.

В судовому засіданні 21.09.2015 представником позивача подано документи на виконання ухвали суду, які долучені до матеріалів справи, а саме: оригінали документів, копії яких додані до позовної заяви (для огляду); тарифи банку, чинні на момент здійснення відповідачем операцій за рахунком та докази, що підтверджують використання банківського рахунку, в іншій частині, вимоги ухвали суду не виконано.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 07.09.2015 про порушення провадження у справі, не виконав.

В зв'язку з необхідністю витребування додаткових доказів та неявкою відповідача, суд на підставі ст. 77 ГПК України відкладав розгляд справи на 05.10.2015.

В судовому засіданні 05.10.2015 представник позивача подав клопотання про долучення до матеріалів справи, витребуваних ухвалою від 21.09.2015 документів.

Документи долучені до матеріалів справи.

Відповідач відзиву на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджено конвертом з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання" № 1 0.

В зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю витребування документів, на підставі ст. 77 ГПК України суд відкладав розгляд справи на 19.10.2015.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 19.10.2015 з'явився, позовні вимоги підтримав та подав клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: засвідчену копію тарифів банку та засвідчену копію сторінки № 3 Додаткової угоди № 1 до договору банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013.

Документи долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 19.10.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджено конвертом з поштовою відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» №38 0.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

02.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий бнак" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вентра" укладено договір банківського рахунку № 19589.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору за договором банківського рахунку банк відповідно до чинного законодавства України, нормативно-правових актів НБУ та внутрішніх положень банку, зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк відкриває клієнту поточний рахунок № 589 у національній валюті України та в іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. Дія цього договору буде поширюватись також на будь-які інші поточні рахунки, що будуть відкриті банком клієнту в подальшому протягом строку дії цього договору, якщо інше не буде обумовлено банком та клієнтом при відкритті вказаних рахунків.

Пунктами 2.1.5 та 2.4.7 Договору передбачено, що банк має право отримувати від клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені тарифами банку. А клієнт зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані банком послуги відповідно до тарифів, а також компенсувати витрати банку у разі, якщо дії по виконанню доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені тарифами банку.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" клієнт доручає банку списувати з рахунку плату за надані банком послуги у розмірі, визначеному у тарифах, а також неустойки та збитки, передбачені договором та чинним законодавством України. У разу неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому п. 3.2 цього договору, клієнт розраховується з банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь банку у строки, визначені у тарифах (п. п. 3.2, 3.3 Договору).

П.5.1. Договору визначено, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку Клієнт сплачує банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах встановлених тарифами банку, на момент оплати. Тарифи банку є невід'ємною частиною договору банківського рахунку.

Тарифи банку за банківськими операціями і послугами для юридичних осіб «Стандарт» затверджені протоколом №273 засідання тарифного комітету позивача 20.01.2011 року.

02.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вентра" укладено додаткову угоду № 1 до договору банківського рахунку № 19589.

Згідно п. 1.1 Додаткової угоди № 1 клієнт доручає, а банк бере на себе забезпечення виконання розрахункового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів "Клієнт-Банк" за відкритим клієнту поточним рахунком, на підставі договору банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Позивач надав в матеріали справи копії виписок по особовим рахункам відповідача з 02.01.2013 по 20.08.2015 на підтвердження факту виконання ним своїх зобов'язань за договором банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013. Банком був відкритий відповідачу рахунок № 589 та здійснювався рух коштів на рахунку.

Згідно ч. 4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Позивач надав до матеріалів справи виписки по особовим рахункам відповідача з 02.01.2013 по 16.09.2015: рахунок № 589 перенесення на прострочену заборгованість (більше 31 дня) по нарахованій комісії за щомісячне розрахункове обслуговування з використання системи клієнт-Банк за період з 25.06.2013 по 23.07.2013 від 30.08.2013 у сумі 145,00 грн.; рахунок № 589 перенесення на прострочену заборгованість (більше 31 дня) по нарахованій комісії за щомісячне розрахункове обслуговування з використання системи Клієнт-Банк за період з 25.06.2013 по 23.07.2013 від 30.08.2013 у сумі 145,00 грн.; рахунок № 589 перенесення на прострочену заборгованість по нарахованій комісії за щомісячне розрахункове обслуговування з використання системи клієнт-Банк за період з 25.06.2013 по 23.07.2013 від 31.07.2013 у сумі 145,00 грн.

Судом встановлено, що позивач надавав послуги за договором банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013, а відповідач своєчасно не сплатив комісію, передбачену договором та додатковою угодою до нього. Сума заборгованості по комісії за щомісячне розрахункове обслуговування з використання системи Клієнт-Банк складає 145,00 грн., заборгованість перенесена на прострочену станом на 30.08.2013 (банківська виписка є в матеріалах справи) та не погашена станом на дату розгляду справи.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідні положення також визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно ч.1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 6.1 Договору він укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами. Дія договору припиняється за угодою сторін або у випадках, передбачених законодавством, в тому числі у разі його розірвання за вимогою клієнта або банку у випадках передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.

Суд вважає вимоги позивача про стягнення суми основного боргу за договором банківського рахунку від 02.01.2013 № 19589 у розмірі 145,00 грн. обгрунтованими.

Крім того, за порушення відповідачем виконання зобов'язань за договором, простроченням ним здійснення платежів, позивач просить стягнути з відповідача 13,81 грн. пені.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.9 Договору за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

Здійснивши перерахунок пені, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені також підлягають задоволенню повністю у розмірі 13,81 грн.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав в матеріали справи жодних доказів та заперечень по суті спору

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі (в редакції, що діяла на дату звернення до суду з позовом).

Ціна позову становить 158,81 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову має складати 1827,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, з відповідача стягується судовий збір в доход Державного бюджету України в сумі 1827,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентра" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 13-В, ідентифікаційний код 21535455) на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 16, ідентифікаційний код 34693790) суму боргу за договором банківського рахунку № 19589 від 02.01.2013 у розмірі 145 (сто сорок) грн. 00 коп., пеню у розмірі 13 (тринадцять) грн.81 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Вентра" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, будинок 13-В, ідентифікаційний код 21535455) в доход Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.10.2015.

Суддя І.В. Усатенко