РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2015Справа №910/21879/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ПЗУ Україна» до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 2 166, 59 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «ПЗУ Україна» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (надалі - відповідач) про стягнення 2 166, 59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21879/15.

30.09.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АВ/9036881.

У судових засіданнях 16.09.2015 та 09.10.2015 розгляд справи відкладався на 09.10.2015 та 21.10.2015 відповідно.

У судове засідання 21.10.2015 представники сторін не з'явилися, однак від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, зокрема, представникові відповідача поштових відправлень суду завчасно.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 19.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

26.03.2012 між позивачем та Арсентьєвим Костянтином Павловичем був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів АМ № 034915 (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим транспортним засобом.

Строк дії договору встановлений з 27.03.2012 до 16.03.2013 (п. 9 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 6 договору).

02.10.2012 у м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу КІА РІО, державний реєстраційний номер АЕ1052ЕХ, що належить Арсентьєву Костянтину Павловичу, під керуванням Дердуги Романа Миколайовича та транспортного засобу Mitsubishi Лансер, державний реєстраційний номер АЕ1495СР, що належить Шендрікову Олександру Миколайовичу, під керуванням Шендрікова Олександра Миколайовича.

Постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 16.10.2012 у справі № 3/422/2121/12 Шендрікова Олександра Миколайовича визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

У відповідності до звіту автотоварознавчого дослідження від 31.10.2012 № 2742/12 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 4 494, 59 грн.

На підставі страхового акту від 16.11.2012 № UA003/L01/01 на рахунок Арсентьєва Костянтина було перераховано 3 166, 59 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2012 № 7655, копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 3 166, 59 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини Шендрікова Олександра Миколайовича у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність Шендрікова Олександра Миколайовича на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АВ/9036881, строк дії з 17.09.2012 по 16.09.2013, страхувальник Шендріков Олександр Миколайович, забезпечений транспортний засіб автомобіль Mitsubishi Лансер, державний реєстраційний номер АЕ1495СР).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АВ/9036881, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 1 000, 00 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 2 166, 59 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 2 166, 59 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова група «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Артема, 40, , р/р 4127 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528) суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 2 166 (дві тисячі сто шістдесят шість) грн 59 коп.; судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 23.10.2015.

Суддя Я.А. Карабань