ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" жовтня 2015 р.Справа № 916/1309/15-г

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Імексбанк в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Малиновський ринок"

про стягнення 8 456 615,90 грн.

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Желєзна С.П.

Суддя Волков Р.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 8 456 615,90 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.03.2015 року порушено провадження по справі № 916/1309/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Товариства з обмеженою відповідальністю „Малиновський ринок" про стягнення 8 456 615,90 грн. (суддя Лічман Л.В.)

09.04.2015 р. від позивача надійшла заява про забезпечення позову № 4138 від 07.04.2015 р. (вх. 2-1880/15) у якій позивач просить суд винести ухвалу про накладання арешту на майно та грошові кошти ТОВ „Малиновський ринок", оскільки на думку позивача відповідачем будуть здійснені дії направлені на відчуження активів, після чого погашення кредиту буде неможливим.

У судовому засіданні 20.04.2015 р. дану заяву судом було розглянуто. У задоволенні заяви було відмовлено. У п. 1 Ухвали господарського суду Одеської області про відкладення розгляду справи по справі № 916/1309/15-г від 20.04.2015 р. зазначено: відмовити публічному акціонерному товариству "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у задоволенні письмової заяви про забезпечення позову (вх. 2-1880/15 від 09.04.2015 р.)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2015 р. строк розгляду справи було продовжено до 10.06.2015 р.

08.06.2015 р. від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог № 498 від 05.06.2015 р. (вх. 2-3188/15 від 08.06.15 р.) відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 136 544 375,12 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,97 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2015 р. справу № 916/1309/15-г було призначено до колегіального розгляду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.06.2015 р. справу № 916/1309/15-г було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Лічман Л.В., судді Погребна К.Ф., Волков Р.В. та призначено справу до розгляду на 01.07.2015 р. о 12:20

01.07.2015 р. від представника позивача надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи (вх. 16753/15). У якому позивач просить суд долучити до матеріалів справи: докази відправлення заяви про збільшення позовних вимог ТОВ „Малиновський ринок"; докази отримання ТОВ „Малиновський ринок" претензії від 05.03.2015 р.; деталізований розрахунок боргу ТОВ „Малиновський ринок".

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду № 868 від 13.07.2015 р. приймаючи до уваги закінчення повноважень головуючого судді Лічмана Л.В., справу № 916/1309/15-г було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, по справі № 916/1309/15-г визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Волков Р.В., суддя Погребна К.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.07.2015 р. справу № 916/1309/15-г було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Волков Р.В., суддя Погребна К.Ф. та призначити розгляд справи на 18.08.2015 р. о 12:30.

18.08.2015 р. у судовому засіданні Позивачем було надано Заяву про уточнення (вх. 20915/15). У своїй Заяві Позивач зазначив, що у Заяві про збільшення розміру позовних вимог № 498 від 05.06.2015 р. (вх. 2-3188/15 від 08.06.15 р.) була припущена арифметична помилка, а саме, у прохальній частині сума стягнення була вказана 136 544 375,17 грн., замість 136 544 275,12 грн. що відповідає розрахунку заборгованості. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 136 544 278,12 грн. з яких: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,07 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду № 1347 від 10.09.2015 р. приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Погребної К.Ф., справу № 916/1309/15-г було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, по справі № 916/1309/15-г визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Волков Р.В., суддя Желєзна С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2015 р. справу № 916/1309/15-г було прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Волков Р.В., суддя Желєзна С.П.

Від представника відповідача до канцелярії господарського суду Одеської області надійшов лист (від 18.05.2015 р. вх. 12453/15) у якому він просить суд надати можливість ознайомитись з матеріалами справи та відкласти розгляд справи на іншу дату. Однак представник відповідача у судові засідання не з'явився та відзив на позов не надав.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

27.03.2013 р. між ПАТ „Імексбанк (Кредитор) та ТОВ „Малиновський ринок". (Позичальник) було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 32/13, у відповідності до п.п. 1.1, 1.1.1, 1.2 якого Кредитор зобовязався надати Позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, далі по тексту „Кредит або „Кредитна лінія. Надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами або в повній сумі на умовах визначених цим договором в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості до 120 000 000,00 грн., далі по тексту кожна частина окремо „Транш, а в сукупності „Транші, зі сплатою фіксованої процентної ставки 18,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма траншами до 22 січня 2015 року (включно) на умовах, визначених цим договором. Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: поточні потреби.

Положеннями п.п. 2.1, 2.2 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. передбачено, що видача траншів кредиту проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника або оплати з позичкового рахунку Позичальника № 6001 в відділенні "Центральне" АТ „Імексбанк розрахункових документів Позичальника на цілі, визначені в п. 1.2 цього договору, в межах сум та відповідно до термінів, визначених п. 1.1.1 та п. 1.1.2 цього договору. Моментом (днем) надання траншів кредиту вважається день першої оплати з позичкового рахунку Позичальника розрахункових документів Позичальника в сумі відповідного траншу кредиту або день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Як свідчать матеріали справи, а саме виписка з особового рахунку № 6001.0 за період з 27.03.2013 р. по 28.03.2013 р., на виконання умов кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. позивачем було надано ТОВ „Малиновський ринок" кредитні кошти в межах визначеного договором кредитного ліміту.

В свою чергу, згідно з п.п. 1.1.1, 2.4 кредитного договору про відкриття кредитної лінії 32/13 від 27.03.2013 р. за користування кредиту встановлена фіксована процентна ставка в наступних розмірі 18,0% процентів річних з кінцевим терміном повернення заборгованості за всіма Траншами до 22.01.2016 р. (включно). Нарахування процентів за користування траншем кредиту здійснюється щоденно по останній календарний день поточного місяця у валюті кредиту на фактичну суму щоденної заборгованості на позичковому рахунку за методом „факт/факт виходячи із фактичної кількості днів у році. Нараховані проценти сплачуються Позичальником щомісячно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця в період дії цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення траншу кредиту.

У п. 3.2.8 даного Договору зазначено, що кредитор має право припинити подальше надання Траншів Кредиту та/або вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суму неустойки, передбачених цим договором, у випадках, коли Позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту (Траншів кредиту) та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або інші обовязки по сплаті грошових коштів, передбачені чим договором.

Однак, відповідач порушуючи умови вищезазначеного Кредитного договору не сплатив позивачу відсотки за користування кредитом починаючи з грудня 2014 р.

У звязку з чим позивачем було направлено на адресу відповідача ОСОБА_2 № 39 від 16.01.2015 р. у якому позивач просить відповідача сплатити прострочену несплачену заборгованість за нарахування процентів за Договором про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. у розмірі 5 444 383,48 грн.

Однак ТОВ „Малиновський ринок" не сплатило зазначену заборгованість, у звязку з чим, позивачем було направлено Лист № 1257 від 03.03.2015 р. у якому позивач зазначив, що непогашена заборгованість позивача за нарахованими процентами станом на 03.03.2015 р. за Договором про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. становить 8 935 890,26 грн. Також, позивач посилаючись на п. 3.2.8 Договору вимагає негайно сплатити у повному обсязі заборгованість за кредитом у розмірі 120 000 000,00 грн.

Однак, як зазначає у своїй позовній заяві позивач, відповідач свій зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. станом на 05.06.2015 р. так і не виконав, що і спричинило звернення позивача з позовною заявою до господарського суду Одеської області з вимогою стягнути з ТОВ „Малиновський ринок" 8 456 615,90 грн., в тому числі прострочену заборгованість за відсотками в сумі 8 284 931,37 грн. та пеню за прострочення платежів по кредитному договору в сумі 171 684,53 грн.

У звязку з тим, що станом на 05.06.2015 р. відповідач продовжує не сплачувати заборгованість за кредитним договором, позивач надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. У даній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 136 544 375,12 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,97 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору. Оскільки в даній Заяві було припущено арифметичну помилку, позивач надав Заяву про уточнення, у якій просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 136 544 278,12 грн. з яких: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,07 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору.

Згідно зі ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

При цьому, в силу положень ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

В той же час, положеннями п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. передбачено, що Банк має право припинити подальше надання траншів кредиту та/або вимагати від Позичальника (незалежно від настання строку погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентів за користування ним та/або суму неустойки, передбачених цим договором, зокрема у випадку, коли Позичальник не виконав у строк свої обовязки по поверненню кредиту (траншів кредиту) та/або сплаті процентів за користування кредитом та/або інші обовязки по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором.

Положеннями п. 4.1 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. передбачено, що у випадку прострочення Позичальником строків сплати процентів, визначених п. 2.4 цього договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.п. 1.1, 3.2.8, 4.2 цього договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню за кожен день прострочки платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, від несвоєчасно сплаченої суми.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

У відповідності до ч. 3 ст. 346 ГК України кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачується ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, листом № 1257 від 03.03.2015 р. позивач з посиланням на факт порушення з боку ТОВ "Малиновський ринок" власних зобовязань за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. керуючись п. 3.2.8 даної угоди висунув відповідачу вимогу про дострокове повернення у повному обсязі заборгованості за кредитом в сумі 120 000 000,00 грн. та 8 935 890,26 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом.

Тобто, приймаючи до уваги допущення ТОВ "Малиновський ринок" порушення зобовязань щодо сплати відсотків за користування кредитом, а також враховуючи направлення з боку ПАТ „Імексбанк на адресу відповідача вимоги про дострокове повернення кредиту, виходячи із вищенаведених положень п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. у ТОВ "Малиновський ринок" виник обовязок дострокового повернення суми отриманого кредиту, яка залишається непогашеною.

У звязку з викладеним, позовні вимоги ПАТ „Імексбанк в частині стягнення із ТОВ "Малиновський ринок" заборгованості за кредитом в сумі 120 000 000,00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, згідно наданого позивачем розрахунку та пояснень, станом на 05.06.2015 р. за відповідачем рахується заборгованість із відсотків за користування кредитом в сумі 14 616 986,97 грн., обовязок погашення якої виник у ТОВ "Малиновський ринок" виходячи із змісту вищенаведених положень п. 3.2.8 кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. Таким чином, позовні вимоги ПАТ „Імексбанк в частині стягнення із ТОВ "Малиновський ринок" відсотків в сумі 14 616 986,97 грн. також підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобовязання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З посиланням на наведені положення кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 32/13 від 27.03.2013 р. позивачем було нараховано ТОВ "Малиновський ринок" до сплати пеню в сумі 1 927 289,05 грн. за порушення останнім власних грошових зобовязань у спірних правовідносинах.

Щодо вимоги про стягнення з пені у розмірі 1 927 289,05 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне, за наслідком здійсненого судом перерахунку суми пені заявленої позивачем у розрахунку, судом встановлена інша сума, яка більше ніж нарахована позивачем, а саме 1 927 289,06 грн.

При цьому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського суду Одеської області господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Таким чином, з огляду на зазначені приписи законодавства, суд дійшов висновку про правомірність нарахування позивачем суми пені та, не виходячи за межі позовних вимог без відповідного клопотання сторони, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені у розмірі 1 927 289,05 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ТОВ "Малиновський ринок" перед ПАТ „Імексбанк в загальному розмірі 136 544 275,12 грн. з яких: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,07 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору, витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог з урахуванням пояснень у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ТОВ "Малиновський ринок" на користь ПАТ „Імексбанк заборгованість за кредитом в розмірі 136 544 275,12 грн. з яких: заборгованість за кредитом 120 000 000,00 грн., заборгованість за відсотками 14 616 986,07 грн. та суму пені 1 927 289,05 грн. за прострочення платежів по кредитному договору, відповідно до ст.ст. 193, 231, 232, 345, 346 ГК України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 612, 617, 625, 629, 640, 1046, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд даних позовних вимог покладаються на відповідача шляхом присудження їх до стягнення в дохід державного бюджету відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Уточнені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з урахуванням пояснень задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновський ринок" (65017, м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 25, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" (65039, м. Одеса, пр-т Гаріна, 12-А, ):

- 120 000 000 (сто двадцять мільйонів) грн. 00 коп. заборгованість за кредитом;

- 14 616 986 (чотирнадцять мільйонів шістсот шістнадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят шість) грн. 07 коп. заборгованість за відсотками;

- 1 927 289 (один мільйон дев'ятсот двадцять сім тисяч двісті вісімдесят дев'ять) грн. 05 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малиновський ринок" (65017, м. Одеса, вул. Рекордна, буд. 25, ) до державного бюджету України через ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса вул. Садова, 1а) на код бюджетної класифікації 22030001, п/р 3008 в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 19.10.2015 року

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Желєзна С.П.

Суддя Волков Р.В.