ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015р. Справа№ 914/2617/15

За позовом: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів

про: демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Берегова Т.О. - дов. №31-вих-113 від 02.02.2015 року,

відповідача: не з'явився.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про демонтаж самочинно встановленого літнього майданчика. Ухвалою від 30.07.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 31.08.2015р.

Рух справи відображено в ухвалах суду, що містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.09.2015 р. продовжено строк розгляду справи на 15 календарних днів. з 01.10.2015 р.

В судове засідання 13.10.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав, вимоги ухвал суду виконав. Просить позов задоволити із підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання 13.10.2015 р. відповідач не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, вимог ухвал суду не виконав.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалах про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, Відповідача зобов'язувалось надати всі докази в обгрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відомо про час і місце розгляду справи судом, про що свідчать докази, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Таким чином, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 13.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив таке.

20.04.2015 р. в результаті проведено обстеження території Галицького району на предмет наявності паспортів відкритих літніх майданчиків біля закладів ресторанного господарства, комісією у складі: начальника відділу соціально - економічного розвитку Галицької районної адміністрації, головного спеціаліста відділу комунального господарства, начальника відділу комунального господарства зафіксовано літній майданчик за адресою АДРЕСА_1, який належить ФОП ОСОБА_1 Паспорт на встановлення зазначеного літнього майданчика відсутній у відповідача у відповідача.

22.04.2015 р. позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення за №31-вих-569, в якому зобов'язано відповідача у термін до 01.05.2015 р. провести демонтаж літнього майданчика встановленого за вказаною адресою.

20.05.2015 р. комісією у складі начальника відділу соціально - економічного розвитку Галицької районної адміністрації, головного спеціаліста відділу комунального господарства, начальника відділу комунального господарств складено акт проведення обстеження про те, що демонтаж самовільно встановленого літнього майданчика на АДРЕСА_1, ФОП ОСОБА_1 не виконано. Літній майданчик продовжує функціонувати.

Розпорядженням Голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 18.06.2015 року №226 зобов'язано відповідача демонтувати самочинно встановлений відкритий літній майданчик, встановлений за адресою: АДРЕСА_1 в м. Львові, в термін до 24.06.2015 р.

19.06.2015 р. позивач скерував дане розпорядження відповідачу рекомендованою кореспонденцією (докази відправки містяться в матеріалах справи).

26.06.2015 р. комісією у складі начальник відділу соціально - економічного розвитку Галицької районної адміністрації, головного спеціаліста відділу комунального господарства, начальника відділу комунального господарства зафіксовано, що літній майданчик за адресою м. Львів, АДРЕСА_1, відповідачем не демонтовано, що підтверджується актом від 26.06.2015 р. (міститься в матеріалах справи). Літній майданчик продовжує функціонувати.

Це стало підставою звернення позивачапро примусовий демонтаж зазначеного вище літнього майданчика в судовому порядку.

З підстав наведеного, позивач просить суд зобов'язати відповідача здійснити демонтаж літнього майданчика на АДРЕСА_1 у м. Львові.

Станом на час розгляду справи в судовому засіданні доказів добровільного демонтажу відповідачем вказаного відкритого літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1 сторонами суду не подано.

Відповідач у визначеному законом порядку не заперечив проти позову, відзив з належним та допустимими письмовими доказами в обґрунтування своєї правової позиції суду не надав.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законом.

Відповідно до п.10 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить надання дозволу на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення.

Згідно з п.2.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011р. (далі - Порядок) підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив'язки, відхилення від паспорта прив'язки тимчасової споруди не допускається (п.2.20, 2.21 Порядку). Розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється (п.2.31 Порядку). У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив'язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу (п.2.30 Порядку).

Відкритий літній майданчик - стаціонарний або тимчасовий (щоденного демонтажу) пункт ресторанного господарства, який розташовується виключно біля стаціонарного закладу (ресторану, кафе, бару, їдальні) у теплий період року з 1 квітня по 1 листопада і не має закритого приміщення для тимчасового перебування людей (п.1.2 Порядку отримання дозволів на встановлення літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009 р. №2452).

Згідно з п.4.1 Порядку отримання дозволів на встановлення літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, контроль за дотриманням цього порядку здійснюють районні адміністрації за місцем знаходження літнього майданчика.

Відповідно до п.6.1-6.2 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затверджених ухвалою Львівської міської ради №2452 від 05.03.2009р., якщо суб'єкт підприємницької діяльності у зазначений у приписі адміністрації термін усунув виявлені порушення цього Порядку, останній повідомляє про це письмово районну адміністрацію. У разі невиконання у зазначений термін вимог припису про усунення виявлених порушень цього порядку районні адміністрації звертаються до суду з позовом про примусовий демонтаж літнього майданчика

Демонтажу відповідно до п.6.4.1. Порядку підлягають самочинно встановлені літні майданчики.

У відповідності до п.19.3.5 Правил благоустрою м.Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011р. №376, районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, торговельного, холодильного та іншого обладнання, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під'їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, міліції, пожежної, рятувальної, аварійно- відновлювальної техніки до житлових будинків, обмежувачів швидкості руху автотранспорту тощо та інших визначених споруд у м.Львові.

Відповідно до Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 19.10.2006р. № 219, районна адміністрація має право звертатись у встановленому порядку до судових органів з позовними заявами для реалізації завдань та виконання покладених на неї повноважень.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджується самовільне встановлення відповідачем відкриого літнього майданчика за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові без відповідних дозвільних документів. Відповідачем не подано як заперечень проти позову, так і жодно належного і допустимого письмового доказу на спростування доказової бази і правової позиції позивача. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір, сплачений позивачем підлягає до стягнення з відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Суб'єкта підприємницької діяльності фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (79000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) демонтувати відкритий літній майданчик, розташований за за адресою: АДРЕСА_1.

Стягувач: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (адреса: 79000, м.Львів, Ф.Ліста, 1, ).

3.Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (79000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: 79000, м.Львів, Ф.Ліста, 1, ) 1 218, 00 грн. - понесених витрат на сплату судового збору.

4.Накази видати відповідно до вимог ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.10.2015 р.

Суддя Долінська О.З.