ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2015 року Справа № Б-39/248-09

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Погребняка В.Я.
суддів:Білошкап О.В.,
Жукової Л.В.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк"
на ухвалугосподарського суду Харківської області від 14.04.2015 року
та постановуХарківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року
у справі№Б-39/248-09 господарського суду Харківської області
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоунхедж"
до Закритого акціонерного товариства "Будмпусконаладка"
провизнання банкрутом,

за участю представників сторін: від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стоунхедж" - Петрусь О.Я., довіреність б/н від 24.09.2015 року, від Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР СІТІ" - Пацюк В.С., довіреність б/н від 24.09.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року (суддя Савченко А.А.) у справі №Б-39/248-09 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора від 31.10.2014 року про визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного в межах провадження у справи про банкрутство.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року ( у складі суду : головуючий суддя - Пуль О.А., суддя - Білоусова Я.О., суддя - Гетьман Р.А.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" та ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новикова Михайла Валентиновича залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі №Б-39/248-09 залишено без змін.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі №Б-39/248-09, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ "КБ "Експобанк" Волощука І.Г., який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ "КБ "Експобанк" №15 від 26.01.2015 року "Про початок процедури ліквідації АТ "КБ "Експобанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" та постанови №41 від 22.01.2015 року Правління Національного Банку України "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" ( далі - ПАТ "Комерційний банк "Експобанк"), звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування означених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ліквідатора банкрута в повному обсязі.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому, скаржник зауважує на тому, що рішення у справі №58/2611-10, на яке посилаються суди попередніх інстанцій, не може мати преюдиційного значення у даному спорі з огляду на різний суб'єктний склад учасників, оскільки ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" не приймало участі у розгляді наведеної справи. Крім того, як на підставу визнання угод недійсними, заявник посилається на те, що інформація про проведення торгів у справі про банкрутство була опублікована в виданні "Правопорядок - біржовий вісник", яке не входить до кола видань, визначених органами приватизації для публікації оголошень про проведення конкурсу (аукціону). За висновками Банку, ліквідатором були порушені вимоги Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Закону України "Про малу приватизацію", щодо встановленого порядку продажу майна банкрута, значного звуження кола потенційних покупців. На думку скаржника, результатом таких дій став продаж майна банкрута за заниженою ціною.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.08.2015 року зупинено касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі №Б-39/248-09 до надходження оригіналу справи до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.09.2015 року поновлено провадження за касаційною скаргою ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі №Б-39/248-09, розгляд скарги призначено на 06.10.2015 року.

Розпорядженням В.о. секретаря третьої судової палати Вищого господарського суду України від 05.10.2015 року для розгляду справи №Б-39/248-09 господарського суду Харківської області сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді: Білошкап О.В., Жукова Л.В.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників кредиторів, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.12.2009 року порушено провадження у справі №Б-39/248-09 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Будмпусконаладка» (далі - ЗАТ «Будмпусконаладка») .

Ухвалою від 25.12.2009 року, за результатами підготовчого засідання, встановлено розмір вимог ініціюючого кредитора в сумі 475050грн.; введено процедуру розпорядження майна боржника; призначено розпорядника майна арбітражного керуючого Ревуцьку Т.К.; зобов'язано кредитора - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стоунхедж" ( далі - ТОВ "Стоунхедж") в десятиденний строк з дня прийняття даної ухвали опублікувати в офіційному друкованому органі України "Голос України" або "Урядовий кур'єр" оголошення про порушення справи про банкрутство боржника - ЗАТ «Будмпусконаладка»; зобов'язано розпорядника майна разом з керівником боржника розглянути в тридцятиденний строк з моменту публікації оголошення вимоги кредиторів, скласти реєстр вимог кредиторів і не пізніше ніж за десять днів після спливу строку для подачі вимог кредиторів, надати складений і підписаний керівником боржника і головним бухгалтером реєстр вимог кредиторів.

30.12.2009 року в газеті "Голос України" №244 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ЗАТ «Будмпусконаладка» .

Ухвалою від 01.03.2010 року, за результатами попереднього засідання, затверджено реєстр вимог кредиторів в кількості 4-х кредиторів з загальною сумою грошових вимог та вимог щодо сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) в розмірі 28298234,04грн., а саме: ТОВ "Спецпроект-Ексклюзів"-13654751,53грн; ТОВ "Стоунхедж"-5029782,51грн.; ТОВ "Стар Сіті"-8613700грн., ОСОБА_1. -1000000грн.; визнано розмір неустойки та інших штрафних санкцій, які окремо внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів в сумі 8464016,27грн.; затверджено вимоги ПАТ "Комерційний банк "Експобанк" в розмірі 18131526,36грн., які забезпечені заставою майна боржника та окремо внесені до реєстру вимог кредиторів ЗАТ «Будмпусконаладка»; затверджено вимоги працівників щодо заборгованості із заробітної плати в розмірі 185,03грн.

15.03.2010 року комітетом кредиторів , яке оформлено протоколом зборів кредиторів №1, прийнято рішення про обрання комітету кредиторів у кількості трьох осіб: ТОВ "Спецпроект-Ексклюзив", ТОВ "СТАР СІТІ", ТОВ "Стоунхедж".

Постановою господарського суду Харківської області від 22.03.2010 року визнано ЗАТ «Будмпусконаладка» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Ревуцьку Т.К.; зобов'язано ліквідатора в п'ятиденний строк опублікувати відомості про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, виконати інші дії, передбачені ст.ст.25-34 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; зобов'язано ліквідатора у строк до 22.03.2011 року виконати ліквідаційну процедуру та надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, ліквідаційний баланс, а також всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури .

В газеті "Голос України" від 20.04.2010 року №70(4820) опубліковано оголошення про визнання ЗАТ «Будмпусконаладка»" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2012 року відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «КБ «Експобанк» про зупинення розгляду справи, затверджено оплату послуг, відшкодування витрат та додаткову винагороду ліквідатора - арбітражного керуючого Ревуцької Т.К. (ліцензія АВ № 482119 від 14.10.2009 року) в розмірі, встановленому комітетом кредиторів, затверджено наданий суду ліквідаційний звіт та ліквідаційний баланс, затверджено реєстр з непогашеною кредиторською заборгованістю, провадження у справі № Б-39/248-09 припинено. Зобов'язано державного реєстратора внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи та передати органам, які здійснювали облік відповідне повідомлення про зняття юридичної особи з обліку.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.11.2012 року у даній справі ухвалу господарського суду Харківської області від 12.06.2012 року скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.08.2013 року усунуто від обов'язків ліквідатора ЗАТ«Будмпусконаладка» арбітражного керуючого Ревуцьку Тетяну Казимирівну та призначено ліквідатором товариства арбітражного керуючого Новикова Михайла Валентиновича.

31.10.2014 року (вх. 38115) від ліквідатора ЗАТ «Будмпусконаладка»- арбітражного керуючого Новикова М.В. надійшла заява про: визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного між ЗАТ «Будмпусконаладка» та ТОВ «Адаманс» , нежитлового будинку (посвідчений 08.12.2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трофименко Є.В., реєстраційний номр 1484); визнання недійсним договір купівлі - продажу нежилих будівель, укладеного між ЗАТ «Будмпусконаладка» та ТОВ «Адаманс» (посвідчений 22.12.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Є.В., реєстраційний номер 5165), з вимогою витребувати у ТОВ «Адаманс» та передати ЗАТ «Будмпусконаладка» нежилий будинок - 3-х поверхова споруда (адміністративні та складські приміщення), позначену на поверховому плані літерою «А», площею 2717,60 кв. м; нежитлову будівлю - літерою «Б», площею 51 кв.м; нежитлову будівлю - літерою «В», площею 172,30 кв.м; нежитлову будівлю - літерою «Г», площею 30,70 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36.

В обґрунтування своїх вимог ліквідатор Новиков М.В. посилався на те, що в ході ліквідаційної процедури ЗАТ «Будмпусконаладка», яку визначено судом згідно з постановою господарського суду Харківської області від 22.03.2010 року банкрутом, ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Ревуцькою Т.К. продано майно, яке входило до ліквідаційної маси, на користь ТОВ «Адаманс», про що укладено оспорювані договори. Проте, останні укладено без дотримання встановлених у статті 203 Цивільного кодексу України загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Розглядаючи означену заяву, суди попередніх інстанцій встановили наступне.

Ліквідатором боржника, Ревуцькою Т.К., укладено договір № 31-05/2010 від 31.05.2010 року про проведення інвентаризації майна банкрута. За результатами проведеної інвентаризації майна банкрута виявлено та включено до ліквідаційної маси майно згідно акту інвентаризації від 02.07.2010 року.

18.06.2010 року ліквідатором укладено договори з ТОВ «Бізнес-Група «Співдружність» на проведення оцінки майна банкрута за № 10 ( 3-х поверхової споруди ( адміністративні та складські приміщення), літера А, площею 2717,60 кв.м) та № 10/1 (нежитлові будівлі - літера Б, площею 51 кв.м; нежитлової будівлі - літера В, площею 172,30 кв.м; нежитлової будівлі - літера Г, площею 30,70 кв.м), що знаходяться за адресою: м.Київ, вул.Олегівська, 36.

Також, ліквідатором було укладено з Товарною біржею «Правопорядок» угоди на організацію та проведення аукціону з продажу майна боржника , про що у Всеукраїнському інформаційному виданні Біржовий вісник «Правопорядок» № 12(20) від 02.08.2010 року , № 16 (24) від 06.09.2010 року, № 22-1(300 від 27.10.2010 рок) розміщені відповідні оголошення.

За результатами проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута, що відбувся 08.10.2010 року, ліквідатором з переможцем аукціону ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу нежитлового будинку 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36. Лот придбано за ціною 4 356 392,60 грн. Інше майно залишилось не проданим через відсутність пропозицій щодо його придбання. Грошові кошти від продажу майна боржника надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

На засіданні комітету кредиторів (протокол від 16.12.2010 року) прийнято рішення продати майно банкрута, що залишилося не проданим за результатами проведення двох аукціонів через відсутність пропозицій про їх придбання, а саме: нежитлові будинки літерів Б, В, Г, загальною площею 254 кв.м, місцезнаходження майна: м.Київ, вул.Олегівська, 36, ТОВ «Адаманс» за відповідним договором купівлі - продажу згідно отриманої від ТОВ «Адаманс» пропозиції. Ціна продажу була погоджена комітетом кредиторів банкрута і склала 109 263,00 грн.

22.12.2010 року з ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу цього майна, який посвідчено приватним нотаріусом. Грошові кошти від продажу надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 58/261-10 у позові про визнання недійсним результатів аукціону, який відбувся 08.10.2010 року щодо реалізації майна банкрута ЗАТ «Будмпусконаладка», а саме: 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, площею 2717,60 кв. м; нежитлової будівлі - літера Б, площею 51 кв.м; нежитлової будівлі - літера В, площею 172,30 кв.м; нежитлової будівлі - літера Г, площею 30,70 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська, 36; та визнання недійсною угоди купівлі - продажу цієї будівлі - відмовлено та встановлено відсутність порушень при публікації оголошення про проведення аукціону.

Рішенням господарського суду м.Києва від 30.20.2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2014 року по справі № 5011-35/2080-2012, в якій приймали участь ЗАТ «Будмпусконаладка», ТОВ «Адаманс» та ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за позовом Банку про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 08.12.2010 року та визнання відсутнім у ТОВ «Адаманс» права власності та права на відчуження нежитлового будинку - 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), загальною площею 2717,6 кв.м, місцезнаходження : м.Київ, вул. Олегівська,36 (літера А), у позові відмовлено, з посиланням на норми статей 203, 215, 316 та 319 Цивільного кодексу України. Суди дійшли висновку, що оспорюваний правочин на момент його укладання не суперечив положенням Законів України «Про іпотеку» та «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі №Б-39/248-09 відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора від 31.10.2014 року про визнання недійсним договору купівлі - продажу, укладеного в межах провадження у справи про банкрутство.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" та ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новикова Михайла Валентиновича залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року у справі №Б-39/248-09 залишено без змін.

Приймаючи оскаржені судові акти, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ліквідатором не доведено належними доказами, що, викладені в заяві про визнання недійсними договорів, обставини є підставою для визнання договорів купівлі - продажу, укладених ліквідатором Ревуцькою Т.К. в межах ліквідаційної процедури, недійсними. Крім того, апеляційний суд зазначив, що у заяві ліквідатора не наведено, з яких підстав, встановлених статтями 17, 25 Закону про банкрутство, слід визнати недійсними договори, та не довів це належними та допустимими доказами .

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст.41 Господарського процесуального кодексу України ( далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( далі - Закон про банкрутство) .

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року.

Відповідно до п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" положення Закону про банкрутство застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. При цьому, розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

В даному випадку судами попередніх інстанцій вірно застосовані норми Закону про банкрутство в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону про банкрутство ( у визначеній редакції) ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом, а також здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 30 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Порядок проведення конкурсу (аукціону) визначається згідно із Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Як встановлено судами попередніх інстанцій та про це було позначено вище, ліквідатором боржника, арбітражним керуючим Ревуцькою Т.К., у виконання наданих Законом про банкрутство повноважень, проведено інвентаризацію майна боржника, що підтверджується актом інвентаризації від 02.07.2010 року, оцінку виявленого майна (звіт про оцінку від 18.06.2010 року), укладено з Товарною біржею «Правопорядок» угоди на організацію та проведення аукціону з продажу майна боржника, а також розміщені відповідні оголошення у Всеукраїнському інформаційному виданні Біржовий вісник «Правопорядок» № 12(20) від 02.08.2010 року , № 16 (24) від 06.09.2010 року, № 22-1(300 від 27.10.2010 рок).

При цьому, доводи заявника касаційної скарги стосовно того, що оголошення про проведення аукціону з продажу майна боржника було опубліковано в виданні "Правопорядок - біржовий вісник", яке не входить до кола видань, визначених органами приватизації для публікації оголошень про проведення конкурсу (аукціону), є помилковими з огляду на наступне.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема статтею 30, врегульовано питання оповіщення про продаж майна банкрута - через засоби масової інформації без конкретизації конкретного видання. Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", на який посилається заявник, в цьому разі застосовується за аналогією виключно щодо порядку проведення самого конкурсу (аукціону), а не порядку оповіщення про продаж майна банкрута, в тому числі, визначення конкретних друкованих видань, у яких розміщується оголошення.

Така ж позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України у справах №49/296-б від 19.03.2013 року, №5/38б від 19.03.2013 року, № 914/413/13-г від 03.09.2013 року, №905/5430/13 від 14.01.2014 року.

Таким чином, здійснені згадані вище оголошення про продаж майна ЗАТ "Будмпусконаладка" у Всеукраїнському інформаційному виданні Біржовий вісник «Правопорядок» № 12(20) від 02.08.2010 року , № 16 (24) від 06.09.2010 року, № 22-1(300 від 27.10.2010 рок) є такими, що відповідають законодавчим вимогам.

Відповідно до ч. 10 ст.30 Закону про банкрутство продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі - продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до норм чинного законодавства.

За результатами проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута, що відбувся 08.10.2010 року, ліквідатором з переможцем аукціону ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу нежитлового будинку 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська,36. Лот придбано за ціною 4 356 392,60 грн. Грошові кошти від продажу майна боржника надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

При цьому, судами встановлено, що інше майно залишилось не проданим через відсутність пропозицій щодо його придбання.

Частина 1 ст. 30 Закону про банкрутство передбачає можливість встановлення комітетом кредиторів іншого, окрім конкурсного , порядку продажу майна банкрута.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні комітету кредиторів (протокол від 16.12.2010 року) прийнято рішення про продаж майна банкрута, що залишилося не проданим за результатами проведення двох аукціонів через відсутність пропозицій про їх придбання, а саме: нежитлові будинки літерів Б, В, Г, загальною площею 254 кв.м, місцезнаходження майна: м.Київ, вул.Олегівська, 36, - ТОВ «Адаманс» за відповідним договором купівлі - продажу, згідно отриманої від ТОВ «Адаманс» пропозиції. Ціна продажу була погоджена комітетом кредиторів банкрута і склала 109 263,00 грн.

Отже, суди дійшли висновку, що комітет кредиторів, діючи в межах наданих законом повноважень, після проведення незалежної оцінки, прийняв законне рішення, на підставі якого в подальшому ліквідатором банкрута правомірно здійснено реалізацію майна.

22.12.2010 року Ліквідатором боржника, Ревуцькою Т.К., з ТОВ «Адаманс» укладено договір купівлі - продажу цього майна, який посвідчено приватним нотаріусом . Грошові кошти від продажу надійшли на ліквідаційний рахунок банкрута.

Відповідно до приписів частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України, а згідно із частиною 3 з цієї ж статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів статті 203 Цивільного кодексу України загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заява ліквідатора ЗАТ «Будмпусконаладка» - арбітражного керуючого Новикова М.В., про визнання недійсними договорів купівлі - продажу від 08.12.2010 року та 22.12.2010 року, подана в порядку ст.25 Закону про банкрутство.

Частиною 1 ст.25 Закону про банкрутство ліквідатора наділено повноваженнями подання до господарського суду у справі про банкрутство заяв про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених частиною 10 статті 17 цього Закону.

Частиною 10 ст. 17 Закону про банкрутство визначено такі спеціальні підстави, за якими ліквідатор може звернутися у справу про банкрутство зі заявою про визнання недійсними угод боржника: виконання договору завдає збитків боржнику; договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, крім випадків випуску продукції з технологічним циклом, більшим за строки санації боржника; виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника.

Відповідна правова позиція міститься у Постанові №06/310 від 26.09.2006 року у справі №Б40/29/26/2/62-00 Верховного Суду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 та ч. 2 ст. 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, як про це вірно зазначено судом апеляційної інстанції, арбітражним керуючим Новиковим М.В. не наведено, з яких підстав, встановлених ст.ст. 17, 25 Закону про банкрутство, слід визнати недійсними договори, та не доведено це належними та допустимими доказами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність ліквідатором боржника Новиковим М.В. факту продажу майна банкрута з порушенням норм чинного законодавства та про те, що оспорювані договори купівлі - продажу суперечать нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Крім того, колегія вважає необхідним звернути увагу на те, що рішенням господарського суду Харківської області по справі № 58/261-10 від 16.12.2010 року у позові ТОВ "Західгазсервіс" про визнання недійсним результатів аукціону, який відбувся 08.10.2010 року щодо реалізації майна банкрута ЗАТ «Будмпусконаладка», а саме: 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), позначеної на поверховому плані літерою А, площею 2717,60 кв. м; нежитлової будівлі - літера Б, площею 51 кв.м; нежитлової будівлі - літера В, площею 172,30 кв.м; нежитлової будівлі - літера Г, площею 30,70 кв.м, що знаходяться за адресою: м.Київ по вул. Олегівська, 36; та визнання недійсною угоди купівлі - продажу цієї будівлі - відмовлено та встановлено відсутність порушень при публікації оголошення про проведення аукціону. Дане рішення у встановленому законом порядку не оскаржене та є чинним.

Також, рішенням господарського суду м.Києва від 30.20.2013 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2014 року по справі № 5011-35/2080-2012, в якій приймали участь ЗАТ «Будмпусконаладка», ТОВ «Адаманс» та ПАТ «Комерційний банк «Експобанк» за позовом Банку про визнання недійсним договору купівлі - продажу від 08.12.2010 року та визнання відсутнім у ТОВ «Адаманс» права власності та права на відчуження нежитлового будинку - 3-х поверхової споруди (адміністративні та складські приміщення), загальною площею 2717,6 кв.м, місцезнаходження : м.Київ, вул. Олегівська,36 (літера А), у позові відмовлено, з посиланням на норми статей 203, 215, 316 та 319 Цивільного кодексу України. Суди дійшли висновку, що оспорюваний правочин на момент його укладання не суперечив положенням Законів України «Про іпотеку» та «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

На думку судової колегія, факти встановлені у наведених рішеннях, під час розгляду заяви ліквідатора - арбітражного керуючого Новикова М.В. у справі №Б-39/248-09, правомірно прийняті до уваги судами попередніх інстанцій .

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи заявника касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами попередніх інстанцій у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 14.04.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року у справі №Б-39/248-09 залишити без змін.

Головуючий суддя: Погребняк В.Я.
Судді: Білошкап В.О.
Жукова Л.В.