КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа№ 910/11663/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання - Киниці А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Едельвейс-2000"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015

у справі № 910/11663/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Константа-строй"

до Приватного підприємства "Едельвейс-2000"

про стягнення 134 573, 15 грн.

за участю представників:

від позивача: Рак Т.С.,

від відповідача: Ніколаєнко Б.В., Пушкарьова К.В.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "НВФ "Константа-строй" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПП "Едельвейс-2000" про стягнення 134 573,15 грн. заборгованості, з якої: 78 779,54 грн. - основний борг, 2 227,41 грн. - 3% річних, 25 222,74 грн. - пеня, 28 343,43 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт за договором підряду на будівництво № 2013-06 від 22.10.2013.

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.07.2015 позов задоволено частково, стягнуто 78 779,54 грн. основного боргу, 9 242,03 грн. пені, 2 039,63 грн. нарахування 3 % річних, 28 343,43 грн. інфляційних втрат та 2 368,09 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд виходив з доведеності виконання позивачем та прийняття відповідачем підрядних робіт за договором підряду на будівництво № 2013-06 від 22.10.2013.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ПП "Едельвейс-2000" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що позивачем не виконано умови договору підряду, оскільки замовником не перевірено фактичний об'єм, вартість та якість робіт і у власника об'єкта з лютого 2014 відсутня можливість у зв'язку із анексією Республіки Крим потрапити на об'єкт будівництва, оскільки об'єкт знаходиться в АР Крим, смт. Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, буд. 17, а постановою № 2085-6/14 від 30.04.2014 "О вопросах управления собственностью Республики Крым" об'єкт було націоналізовано "новою владою".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 апеляційну скаргу ПП "Едельвейс-2000" у справі № 910/11663/15 прийнято до провадження.

Розпорядженням секретаря судової палати від 29.09.2015 у зв'язку з виходом з відпустки судді Станіка С.Р., який входить до складу постійної колегії суддів згідно з рішенням зборів суддів, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Власов Ю.Л., Станік С.Р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 апеляційну скаргу ПП "Едельвейс-2000" у справі № 910/11663/15 прийнято до провадження новим складом колегії, ухвалено здійснювати її розгляд в раніше призначеному судовому засіданні 30.09.2015.

В судовому засіданні 30.09.2015 оголошувалась перерва до 07.10.2015.

В судовому засіданні представники скаржника підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Представники позивача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечили, вказавши на її безпідставність.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 22.10.2013 між ТОВ "НВФ "Константа-строй" та ПП "Едельвейс-2000" укладено договір підряду на будівництво № 2013-06, на умовах якого відповідач доручив, а позивач зобов'язався забезпечити відповідно до кошторисної документації та умов договору виконання робіт з будівництва 1-ї черги зливової каналізації, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити належним чином виконані роботи.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання своїх зобов'язань сторонами. Дострокове розірвання допускається тільки на підставах, передбачених даним договором, законом або за згодою обох сторін (п. 16.1 договору).

Об'єкт підрядних робіт: Комплекс "Наутілус", розташований в АР Крим, смт. Гурзуф, Набережна ім. О.С. Пушкіна, буд. 17 (п. 1.2, 1.3 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору, договірна ціна робіт визначається на основі кошторису, що є невід'ємною частиною договору, і становить 430 000,00 грн., в тому числі ПДВ - 71 666,67 грн.

При складанні і узгодженні договірної ціни сторони керуються ДБН Д.1.1.-1.-2000.

Договірна ціна є твердою і перегляду не підлягає протягом строку дії даного договору.

Згідно із п. 2.2 договору, розрахунки за даним договором будуть здійснюватися шляхом проміжних платежів та остаточного розрахунку Відповідно до п. 2.2.1 договору проміжні платежі за виконані роботи здійснюються відповідачем щомісячно на підставі наступних документів, поданих позивачем:

- акту приймання виконаних робіт, оформленого за формою № КБ-2в;

- довідки про вартість виконаних підрядних робіт, оформленої за формою № КБ-3;

- актів на скриті роботи (для бетонних, або якщо такі акти передбачені характером виконуваних робіт);

- результатів лабораторних випробувань/досліджень (для бетонних робіт, або для робіт для яких такі випробування/ дослідження вимагаються);

- сертифікатів якості, відповідності на матеріали/обладнання, які були придбані за відповідний період;

- технічної документації/ паспортів на обладнання (якщо обладнання було придбане позивачем);

- оформленого позивачем рахунку на отримання проміжного платежу.

Умовами п. 2.2.3 договору передбачено, що відповідач протягом 5 (п'яти) робочих днів, зобов'язаний розглянути надані документи, та у разі відсутності зауважень до виконаних робіт та/або до оформлення поданих документів, прийняти виконані належним чином роботи, підписати акти Ф КБ-2В та довідки Ф КБ-3 і повернути позивачу один примірник підписаних актів Ф КБ-2В та довідки Ф КБ-3.

Відповідач здійснює проміжні платежі протягом 20 календарних днів з моменту прийняття на умовах даного договору виконаних підрядних робіт (п. 2.2.4 договору).

Пунктом 2.4 договору визначено, що у разі виявлення відповідачем недоліків у виконаних роботах та/або в виконавчої документації сторонами складається дефектний акт з переліком та обсягом недоліків, а також строків їх усунення.

Відповідні роботи вважаються переданими позивачем та прийнятими відповідачем з дати підписання обома сторонами актів Ф КБ-2В та довідки Ф КБ-3, з урахуванням умов п. 2.2.4 даного договору.

У відповідності до п. 12.3 договору, відповідач несе відповідальність за порушення грошових зобов'язань за договором, а саме сплачує неустойку у розмірі облікової ставки Національного банку України від договірної ціни робіт за кожний день прострочення.

Згідно із п. 12.5 договору, сторони прийшли до згоди встановити персональну відповідальність для своїх посадових осіб по даному договору, визначивши для кожного зону їх відповідальності. Зокрема сторони погодили, що зі сторони відповідача: за своєчасне приймання виконаних робіт та підписання актів, а також за перевірку якості виконуваних робіт відповідає головний інженер - ОСОБА_5

Факт виконання підрядних робіт згідно з умовами договору на загальну суму 78 779,54 грн. позивач підтверджує актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за квітень 2014 р., підписаних 30.04.2014 зі сторони замовника ОСОБА_5 та розрахунком загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на загальнобудівельні роботи до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р. від 30.04.2014, підсумковою відомістю ресурсів (витрат по факту) за квітень 2014 р. до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р. від 30.04.2014, податковою накладною № 12 від 30.04.2014 на суму 78 779,54 грн. та виставленими рахунками-фактури № 3 від 12.03.2015 на суму 78 779,54 грн., № 35/1 від 30.04.2014 на суму 78 779,54 грн., актами на скриті роботи за лютий - березень 2014 року, підписаними зі сторони замовника ОСОБА_5, довідками з результатами лабораторних випробувань/досліджень, сертифікатами (паспортами) якості, відповідності на матеріали/обладнання, які були придбані за відповідний період тощо (копії в матеріалах справи).

Колегія суддів не приймає в якості спростування факту виконання та прийняття уповноваженим представником замовника доводи скаржника з приводу невідповідності форм акту виконаних робіт за квітень 2014 року та довідки вартості робіт ДСТУ БД.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва", у зв'язку з прийняттям яких форми первинних документів у будівництві, затверджені наказом Мінрегіону України від 04.12.2009 № 554 втратили чинність в січні 2014 року за наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 20.01.2014 № 16, оскільки порушення форми не спростовує викладених в акті та довідці фактів.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність визначених процесуальним законом підстав для призначення почеркознавчої експертизи підпису головного інженера ПП "Едельвейс-2000" на документах прийняття робіт, оскільки відповідач не спростовує з посиланням на належні докази приналежність даного підпису вказаній фізичній особі, зокрема на пояснення цієї особи чи зразки його підпису, а лише ставить під сумнів факт підписання ним цих документів з огляду на окупацію Криму та неможливість у зв'язку з цим виконання та прийняття робіт на об'єкті.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Вказані приписи кореспондуються зі ст. 218 ГК України, а також закріплені у ч. 1 ст. 79 Розділу 4 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.80, якою встановлено, що сторона не несе відповідальності за невиконання будь-якого зі своїх зобов'язань, якщо доведе, що воно було викликане перешкодою поза її контролем і що від неї нерозумно було очікувати прийняття до уваги цієї перешкоди під час укладення договору або уникнення чи подолання цієї перешкоди чи її наслідків.

Статтею 12 розділу II "Перехідні положення" Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" визначено, що початком тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя вважається дата набрання чинності Резолюцією № 68/262 Сесії Генеральної Асамблеї Організації Об'єднаних Націй від 27 березня 2014 року про підтримку територіальної цілісності України.

Під час тимчасової окупації торгово-промислові палати України засвідчують наявність обставин непереборної дії (форс-мажору) відповідно до умов договорів між суб'єктами господарської діяльності з місцезнаходженням (місцем проживання) на території ВЕЗ "Крим" та суб'єктами господарської діяльності з місцезнаходженням (місцем проживання) на іншій території України, якщо інший порядок засвідчення наявності таких обставин непереборної дії (форс-мажору) не встановлено міжнародними договорами України.

При цьому, відповідно до ст. 13 зазначеного Закону об'єкти права приватної, державної та комунальної власності, що розташовані (знаходяться) на тимчасово окупованій території України, залишаються у власності осіб, які мали такі об'єкти у власності (користуванні) на початок тимчасової окупації.

За ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб'єкта господарської діяльності.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Колегія суддів приймає до уваги, що спірні правовідносини сторін з приводу виконання та прийняття підрядних робіт сталися на тимчасово окупованій території України, але не може прийняти доводи відповідача про неможливість прийняття ним у квітні 2014 року підрядних робіт відповідно до умов договору, оскільки даний факт не засвідчений належним чином, а Закон України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України" не забороняє здійснення на окупованій території господарської діяльності юридичним особам - резидентам України.

Не стосуються предмету спору також обставини націоналізації окупаційною владою об'єкта будівництва, оскільки обставини вибуття об'єкта із власності відповідача, беручи до уваги положення ст. 13 Закону України "Про створення вільної економічної зони "Крим" та про особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території України", не підтверджені належними доказами, та мали місце після прийняття результатів робіт повноваженим представником відповідача.

Місцевим господарським судом також встановлено, що 14.03.2015 позивачем на адресу відповідача направлено лист від 13.03.2015 № 20/15, в якому позивач просив відповідача протягом семи днів з моменту отримання даного листа оплатити суму боргу у розмірі 78 779, 54 грн., перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок позивача, в додатках до якого акт приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р. від 30.04.2014, довідка про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати/ за квітень 2014 р. від 30.04.2014, розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1 на загальнобудівельні роботи до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014 р. від 30.04.2014, підсумкова відомість ресурсів (витрат по факту) за квітень 2014 р. до акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2014р. від 30.04.2014, податкова накладна № 12 від 30.04.2014 р. на суму 78 779,54 грн., рахунки-фактури № 3 від 12.03.2015 на суму 78 779,54 грн., № 35/1 від 30.04.2014 на суму 78 779,54 грн., які отримано відповідачем 20.03.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач на зазначений вище лист відповіді не надав.

Місцевим господарським судом також встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09.04.2015 позивач повторно звернувся до відповідача з претензію від 30.03.2015 № 22/15, в якій позивач просив сплатити заборгованість у розмірі 78 779,54 грн. та нараховані штрафні санкції у місячний термін з моменту отримання даної претензії, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок позивача, яка отримана відповідачем 20.04.2015, що також підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 853 ЦК України передбачений обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем доведено виконання своїх зобов'язань за договором належним чином, результати підрядних робіт прийняті відповідачем без зауважень щодо кількості та якості по акту приймання виконаних будівельних робіт, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача, яка згідно з п. 12.5 договору, відповідальна за своєчасне приймання виконаних робіт та підписання актів і за перевірку якості виконаних робіт.

Таким чином, перевіривши правильність розрахунку позовних вимог, місцевий господарський суд вмотивовано стягнув з відповідача 78 779,54 грн. основного боргу, 9 242,03 грн. пені, 2 039,63 грн. нарахування 3 % річних, 28 343,43 грн. інфляційних втрат.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Едельвейс-2000" на рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/11663/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 02.07.2015 у справі № 910/11663/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Ю.Л. Власов

С.Р. Станік