КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа№ 910/23190/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

позивача Суворова Л.В. - дов. №2-220 від 18.09.15;

відповідача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги позивача ПАТ "УКРТРАНСГАЗ"

на Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2015

№ 910/23190/15 про повернення позовної заяви без

розгляду на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України

у справі № 910/23190/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом ПАТ "УКРТРАНСГАЗ"

до відповідача ТОВ "Українські газові ресурси"

про стягнення заборгованості в розмірі 57 352,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

02.09.2015 позивач ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ТОВ "Українські газові ресурси" про стягнення заборгованості у розмірі 57 352,10 грн. за Договором зберігання (закачування, зберігання та відбору) природного газу № від 28.09.12, укладеного між ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" та ТОВ "Українські газові ресурси".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 № 910/23190/15 позовну заяву ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" про стягнення заборгованості в розмірі 57 352,10 грн. та додані до неї документи було повернуто заявнику без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України. Вказана Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у доданому до позовної заяви Платіжному доручені № 9926 від 13.08.2015 про сплату судового збору, відсутні підписи відповідальних осіб платника та печатка товариства, тобто вказані реквізити не заповнені у відповідності до п.3.1 та Додатку 2, 8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яка затверджена за Постановою Правління НБУ №22 від 21.01.2004, а тому, за оцінкою місцевого господарського суду, позов підлягає поверненню на підставі п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою Ухвалою, позивач ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", 21.09.2015 звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 № 910/23190/15 скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга позивача обґрунтована на тому, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що суперечить вимогам чинного законодавста, зокрема положенням ст. 57, п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, ст. 9 ЗУ «Про судовий збір». Скаржник наголошує на тому, що чинним процесуальним законодавством України не передбачено окремих спеціальних вимог при оформлені платіжних документів, якими передбачено зарахування сум судового збору до Державного бюджету України, а тому, за його оцінкою, основною підставою для вирішення питання про прийняття позовної заяви до провадження є сплата судового збору у встановленому порядку та розмірі, як того вимагає п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав суду письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду Ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою КАГС від 28.09.2015 № 910/23190/15 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача та призначено судове засідання (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л.).

У судове засідання від 13.06.2015 представник відповідача ТОВ "Українські газові ресурси" не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Ухвалу КАГС № 910/23190/15 від 28.09.2015 про прийняття апеляційної скарги до провадження 30.09.2015 було надіслано відповідачеві за його юридичною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, а саме: «01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 9 кв. 3», що підтверджується засвідченою копією реєстру поштових відправлень суду від 30.09.2015.

Відповідно до абз.3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 встановлено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або ЗАСВІДЧЕНА КОПІЯ РЕЄСТРУ ПОШТОВИХ ВІДПРАВЛШЕНЬ СУДУ.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскільки, Ухвалу КАГС від 28.09.2015 № 910/23190/15 про прийняття апеляційної скарги до провадження було надіслано за юридичною адресою відповідача, то ТОВ "Українські газові ресурси" вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, без порушення вимог процесуального закону.

Враховуючи, що присутній представник позивача ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" під час судового засідання від 13.10.2015 не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" підлягає задоволенню, а Ухвала Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 по даній справі скасуванню, справа передачі на розгляд до Господарського суду міста Києва, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В силу приписів норм чинного законодавства, які встановлені за пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до такої не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За пунктом 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України

№ 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Колегія суддів звертає увагу, що на момент звернення ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" з позовом - 02.09.2015 (що вбачається з вхідного штемпеля на позові вх. 23190/15), правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України „Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 №484-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору») від 01.09.2015.

Розмір мінімальної заробітної плати на 2015 рік затверджено Законом України „Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII та складає 1218,00 грн..

Відповідно до ст.4 Закону України „Про судовий збір" (в редакції на момент подачі позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

У відповідності до 2.20 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами ЗУ "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За пунктом 2.21 вищеназваної Постанови Пленуму ВГСУ, Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до пункту 2.22 згаданої Постанови Пленуму ВГСУ, судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, а саме статтею 43-5, пунктом 4 частини першої статті 63.

За статтею 9 ЗУ «Про судовий збір» визначено порядок зарахування судового збору до Державного бюджету України: судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України; суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У доводах апеляційного оскарження позивач стверджує, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, зокрема положенням ст. 57, п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України, ст. 9 ЗУ «Про судовий збір». Позивач наголошує, що Платіжне доручення № 09926 від 13.08.2015, яке є доказом сплати судового збору за даним позовом, відповідає вимогам чинного законодавства , оскільки в графі призначення платежу містить відомості про те, яка позовна заява подається: «Суд.збір за под.позову ПАТ "УТГ" до ТОВ "Укр.газ.ресурси" про ст. заб.за Д. № від 28.09.12…», в рядку одержувач зазначено найменування територіального органу казначейської служби: «ГУ ДКСУ у м. Києві», що є свідченням того, що судовий збір було сплачено в порядку визначеному законом. Серед іншого, скаржник звертає увагу і на те, що основним критерієм належного оформлення платіжного доручення в підтвердження сплати судового збору є відмітка банківської установи про перерахування коштів в дохід бюджету та зазначення того, за який саме позов сплачується судовий збір, що власне і містить Платіжне доручення № 09926 від 13.08.2015.

Колегія суддів, оглянувши оригінал Платіжного доручення № 09926 від 13.08.2015 на суму 1 827,00 грн. приймає наведенні зауваження скаржника до уваги та вважає за необхідне зазначити і про таке.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору", за наявності сумнівів у здійсненні сплати суми судового збору до Державного бюджету України і зарахування його до спеціального фонду цього бюджету господарський суд вправі витребувати у платника відповідне підтвердження (довідку) органу Державної казначейської служби України, якому судовий збір перераховано, про що зазначається в ухвалі про порушення провадження у справі або про прийняття заяви до провадження. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Згідно абз. 6-8 Інформаційного листа Державної судової адміністрації України №12-6621/11 від 10.11.2011 року документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір". У разі коли сплата судового збору здійснюється шляхом перерахування коштів з рахунка вкладника, відкритого в установі банку, додається довідка, засвідчена підписом контролера та скріплена печаткою установи банку.

Пунктом 1 Інформаційного листа ВГСУ "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" № 01-06/1260/2012 від 17.09.2012 року роз'яснено, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За оцінкою колегії суддів, надане позивачем Платіжне доручення № 09926 від 13.08.2015 вищезазначеним вимогам відповідає, оскільки реквізит "Призначення платежу" вказаної квитанції містить відомості за якими можливо здійснити ідентифікацію та належність сплати судового збору саме за даним позовом. Платіжне доручення підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При цьому, зворотна сторона оригіналу вказаного Платіжного доручення містить відмітку «Зараховано в дохід бюджету 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок) 13 серпня 2015» за підписами: голови Правління Михайльо В.В. та головного бухгалтера Кухарчука А.В., які скріпленні мокрою печаткою банку, що в свою чергу, свідчить про спрямування вказаної суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, за результатом огляду Платіжного доручення № 09926 від 13.08.2015 на суму 1827,00 грн., колегія суддів дійшла висновку, що у даному випадку Платіжне доручення може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі за позовом ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" до відповідача ТОВ "Українські газові ресурси" про стягнення заборгованості в розмірі 57 352,10 грн.. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відсутність підпису відповідальної особи платника, його печатки, не є підставою для повернення позову заявнику без розгляду та не суперечить п. 4 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, за оцінкою колегії суддів, при винесенні оскаржуваної ухвали, у даному випадку судом першої інстанції неправильно застосовано правові норми, закріплені п.4 ч.1 ст.63 ГПК України і безпідставно повернуто ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" позовну заяву без розгляду, а тому оскаржена Ухвала підлягає скасуванню, справа передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 63, 91, 99, 101 - 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 № 910/23190/15 скасувати.

Справу передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 № 910/23190/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 № 910/23190/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/23190/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв