РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015 р. Справа №910/19971/15
За позовом Державного підприємства " Ізюмське лісове господарство "

До Міністерства оборони України

Про стягнення 54600,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

Від позивача не з'явився

Від відповідача Дягель І.І. - предст.

Рішення прийняте 01.10.2015 р., оскільки у судовому засіданні 17.09.2015 р. оголошувалась перерва.

Обставини справи:

Позивач - Державне підприємство " Ізюмське лісове господарство " звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача - Міністерства оборони України 54600,00 грн. боргу.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду від Державного підприємства " Ізюмське лісове господарство " надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що статтею 10 Закону України " Про здійснення державних закупівель " передбачено подавати для оприлюднення на веб - порталі Уповноваженого органу в порядку встановленому Законом звіт про результати проведення процедури закупівлі - не пізніше як через три дні з дня його затвердження.

Натомість, звіт про закінчення переговорної процедури закупівлі комітетом конкурсних торгів Міністерства оборони України затверджений не був, у зв'язку з чим зареєструвати відповідні фінансові зобов'язання в органах казначейської служби було неможливо.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору про закупівлю товарів за державні кошти № 343/3/91 від 22.12.2014 р., що був укладений між Державним підприємством " Ізюмське лісове господарство " ( позивачем, постачальником ) та Міністерством оборони України ( відповідачем, замовником ) останньому було поставлено лісоматеріали круглі типу " Стойка " у кількості 100 куб. м. на загальну суму 54600,00 грн., у тому числі ПДВ - 9100,00 грн.

Натомість, відповідачем оплату не було проведено.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу претензію ( вих. № 11-06/240 ) з вимогою погасити вказану заборгованість.

У відповіді на зазначену претензію ( № 343/13247 від 26.05.2015 р. ) відповідач не заперечував проти існуючої заборгованості, але зазначив про те, що постачальником не надані своєчасно документи для здійснення оплати, а тому невикористані до кінця 2014 р. кошти повернуті до Державного бюджету України, у зв'язку з чим у останнього відсутні правові підстави для здійснення оплати в 2015 р. за поставлений позивачем товар в 2014 р.

Суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України ( 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6; 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-в, код 00034022 ) на користь Державного підприємства " Ізюмське лісове господарство " ( 64300, Харківська область, м. Ізюм, вул. Ентузіастів, 23, код 00993113 ) 54600 ( п'ятдесят чотири тисячі шістсот ) грн. 00 коп. боргу, 1827 ( одну тисячу вісімсот двадцять сім ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 15.10.2015 р.

Суддя В.І.Пінчук