РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/22038/15
За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення страхового відшкодування 8 535,91 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

від позивача: Герасименко Р.І. предст. за дов.;

від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

26.08.2015 року до суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" про стягнення з відповідача страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №1-01 від 07.08.2013 року, у розмірі 8 535,91 грн., з них страхове відшкодування 6041, 80коп., штрафні санкції 2374,43 грн., та 3% річних 119,68 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2015 року порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 17.09.2015року.

16.09.2015 через канцелярію суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом задоволено.

Ухвалою суду від 17.09.2015 розгляд справи відкладено на 20.10.2015.

13.10.2015 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він вказує на безпідставність нарахування штрафних санкцій та річних.

У судовому засіданні 20.10.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, подав письмові пояснення по справі.

Розглянувши матеріалами справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

07.08.2013 між позивачем (страховик за договором) та Жеребчуком С.П. (страхувальник за договором) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01, за умовами якого був застрахований автомобіль "Форд Фієста", державний реєстраційний номер АА 8144 ОА.

08.05.2014 року у м.Києві сталась ДТП за участю транспортного засобу "Форд Фієста", державний реєстраційний номер АА 8144 ОА, яким керував Жеребчук С.П. та транспортного засобу "ГАЗ 2705", державний реєстраційний номер АА 1246СР, яким керував Остатній В.В, в результаті чого було пошкоджено автомобіль "Форд Фієста", державний реєстраційний номер АА 8144 ОА.

Постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 29.05.2014 у справі № 760/9944/14-п Остатнього В.В. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Протоколом огляду ТЗ від 08.08.2014 визначено характер та перелік пошкодженого в ДТП транспортного засобу.

Згідно Акту виконаних робіт «Автогарант АВ» № КК30000909/ККН00001050 від 30.1.2014, вартість деталей та ремонтних робіт, необхідних для відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля "Форд Фієста", державний реєстраційний номер АА 8144 ОА, склала 6541,80 грн.

03.10.2014 позивач на підставі страхового акту № 4028-02 від 03.10.2014 виплатив страхове відшкодування у сумі 6541,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11335 від 03.10.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, та не заперечується відповідачем, цивільно-правова відповідальність винної в ДТП особи - Остатнього В.В. станом на 08.05.2014 була застрахована за полісом № АС/4301189, укладеним із ПрАТ "УТСК" на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" з лімітом відповідальності за шкоду майну на суму 50 000 грн. та франшизою у розмірі 500,00 грн.

20.10.2014 позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № 4714 від 20.10.2014 про відшкодування шкоди в порядку регресу на суму 6541,80 грн., у відповідь на яку відповідачем було витребувано документи про оплату відшкодування, які згідно листа за вих. № 578 від 13.02.2015 були йому надані, проте відповідач виплату не здійснив.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача суми 6041,80 грн. страхового відшкодування, враховуючи 500,00 грн. франшизи за полісом АС/4301189.

Відповідно до приписів статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Матеріалами справи встановлено, що позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, то до нього у відповідності до приписів ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до відповідача, як страховика цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації водієм Остатнього В.В. автомобіля "ГАЗ 2705", державний реєстраційний номер АА 1246СР.

Доказів оплати суми 6041,30 грн. відшкодування, суду не надано.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення суми 6041,30 грн. відшкодування.

Вимоги позивача про стягнення 2374,43 грн. інфляційних втрат та 3% річних 119,68 грн. за період з 22.12.2014р. по 19.08.2015р. прострочення строку виконання зобов'язання по виплаті суми страхового відшкодування судом не задовольняються, виходячи з наступних відстав.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають застосуванню лише у разі прострочення боржником виконання грошового зобов'язання та визначають саме відповідальність за порушення грошового зобов'язання, застосування індексу інфляції та нарахування трьох процентів річних, які є одним із заходів відповідальності за порушення зобов'язань.

Зобов'язанням, відповідно до пп. 1, 2 ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України.

У даному випадку договірні відносини між сторонами відсутні.

Право вимоги до відповідача в порядку регресу позивачем набуте в силу статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" і не породжує договірних зобов'язань між сторонами та прострочення строків їх виконання.

Регресні вимоги по суті є відшкодуванням безпосередніх затрат з виплати страхового відшкодування лише в межах фактичних витрат, виходячи з аналізу ст. ст. 22, 27 "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст.ст. 993, 1191 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 6041,80 грн. відшкодування. В решті позову належить відмовити.

Судові витрати згідно зі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м.Київ, вул. Саксаганського, 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" (03680, м.Київ, вул.Казимира Малевича, 31, ) 6041 (шість тисячі сорок одну) грн. 80 коп. відшкодування, 1293 (одну тисячу двісті дев'яносто три) грн. 17 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М. Ярмак