ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 жовтня 2015 року Справа № 914/369/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О., Кролевець О.А., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Всеукраїнського єврейського благодійного фонду "Хесед-Ар'є"
на рішенняГосподарського суду Одеської області від 13.05.2015
та постановуОдеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015
у справі№914/369/15 Господарського суду Одеської області
за позовомВсеукраїнського єврейського благодійного фонду "Хесед-Ар'є"
доПублічного акціонерного товариства "Імексбанк"
простягнення заборгованості за договором банківського вкладу

в с т а н о в и в :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХII1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2 ст. 44 ГПК України). Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

При зверненні з касаційною скаргою Всеукраїнський єврейський благодійний фонд "Хесед-Ар'є" не подав жодних доказів виконання зазначених вимог процесуального законодавства. Натомість скаржник заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, мотивоване посиланням на те, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Тобто єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 названого Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин. До того ж вказаною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Однак всупереч вимогам ст. 33 ГПК України Всеукраїнським єврейським благодійним фондом "Хесед-Ар'є" до касаційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження обставин щодо його майнового стану та неможливості сплати ним судового збору в установленому порядку і розмірі. З огляду на викладене вказане клопотання не підлягає задоволенню, а касаційну скаргу слід повернути скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили. Дотримання цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу.

Якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України Вищий господарський суд України може відновити пропущений строк в разі наявності поважних причин пропуску цього строку.

Всеукраїнським єврейським благодійним фондом "Хесед-Ар'є" подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у даній справі через суд апеляційної інстанції 02.09.2015 (згідно з відбитком календарного штемпеля відділення зв'язку на конверті), тобто з пропуском встановленого ст. 110 ГПК України строку.

При цьому скаржником заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, яке мотивоване посиланням на отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції лише 20.08.2015.

Відповідно до п. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 за №28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних вимог на звороті у лівому нижньому куті оригіналу постанови Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 наявна відповідна відмітка про відправлення копій постанови сторонам 30.07.2015. Натомість скаржником не надано жодних доказів отримання ним вказаної копії постанови, направленої йому судом апеляційної інстанції, лише 20.08.2015.

Надані скаржником матеріали не містять відомостей, які підтверджують неможливість вчинення ним відповідних дій з подання касаційної скарги в даній справі протягом установленого законом строку, зокрема, необізнаність його про перегляд даної справи в апеляційному порядку за апеляційною скаргою Всеукраїнського єврейського благодійного фонду "Хесед-Ар'є" та прийняття судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене наведені скаржником причини пропуску процесуального строку не можуть вважатись поважними в розумінні ст. 53 ГПК України, оскільки стали наслідком порушення скаржником вимог процесуального законодавства, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу і залежить виключно від добросовісності скаржника. Виходячи ж зі змісту наведеної норми, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку не підлягає задоволенню, а касаційну скаргу слід повернути скаржнику на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

1. Відмовити Всеукраїнському єврейському благодійному фонду "Хесед-Ар'є" у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі №914/369/15.

2. Відмовити Всеукраїнському єврейському благодійному фонду "Хесед-Ар'є" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

3. Касаційну скаргу Всеукраїнського єврейського благодійного фонду "Хесед-Ар'є" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 у справі №914/369/15 із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Євсіков

Судді О.Кролевець

О.Попікова