ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.10.15р. Справа № 904/6959/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 4 339,59 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Кутовий Є.М., довіреність № 103-Д від 18.12.2014 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Криворіжгаз» звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за послуги з технічного обслуговування систем газопостачання у сумі 4339,59 грн., з яких: 2614,20 грн. - основний борг, 102,04 грн. - 3% річних, 1623,35 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань з оплати наданих йому послуг за актами здачі-приймання виконаних робіт у листопаді 2013 року, а також у лютому, квітні липні, вересні, листопаді 2014 року на загальну суму 2904,59 грн., з яких відповідачем сплачено лише 290,39 грн. На залишок заборгованості у сумі 2614,20 грн. позивачем нараховані і заявлені до стягнення разом із основним боргом 3% річних у сумі 102,04 грн. та інфляційні втрати у сумі 1623,35 грн. за період з 11.12.2013 року по 20.07.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою, а у разі ненадання такої інформації - за адресою їх місцезнаходження, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності осіб за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження вручена їм належним чином.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, вкладених в Інформаційному листі № 01-8/482 від 13.08.2008 року, до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Направлені господарським судом на адресу відповідача судові ухвали повернулися з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 26-29, 33-36 том 1).

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Із Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що станом на 05.08.2015 року відомості щодо припинення діяльності відповідача відсутні, зазначена у ньому адреса місцезнаходження співпадає з адресою, на яку й направлялась позовна заява з додатками та ухвали суду про розгляд справи (а.с. 22-23 том 1).

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи призначався на 27.08.2015 року, 21.09.2015 року, 05.10.2015 року.

У судовому засіданні 05.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Криворіжгаз» (далі - Виконавець, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - Замовник, Відповідач) було укладено договір № 2084-О про надання послуг з технічного обслуговування систем газопостачання підприємств і організацій (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору предметом договору є надання виконавцем замовнику послуг послуг з технічного обслуговування систем газопостачання в обсязі та у строки, визначені графіком за цим договором.

Перелік робіт з технічного обслуговування визначається діючими Правилами безпеки систем газопостачання України.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що вартість послуг за договором визначається на підставі кошторису, складеного згідно з нормативною періодичністю обслуговування, яка є орієнтовною і складає 3486,93 грн.

Ціна договору може змінюватися у разі: зміни калькуляції, затвердженої головою правління ПАТ «Криворіжгаз», змін періодичності обслуговування або за результатом фактично наданих послуг (пункт 3.2. договору).

Згідно з пунктом 6.2. договору фактично надані послуги оформлюються щоквартально, вартість виконаних послуг встановлюється актом здачі-приймання наданих послуг, який складається та надається виконавцем замовнику на підпис у двох примірниках. Замовник зобов'язується протягом трьох днів від дати отримання актів надання послуг підписати їх, скріпити печаткою та повернути один примірник виконавцю або надати у письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту. У випадку неповернення замовником акту у визначений строк акт виконаних робіт вважається прийнятим замовником без зауважень.

Сторони встановили, що розрахунок за надані послуги здійснюється не пізніше десяти календарних днів після підписання акту здачі-приймання наданих послуг (пункт 6.4. договору).

Договір набуває чинності з моменту укладення сторонами і діє з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року, а в частині оплати - до повного здійснення розрахунків (пункт 10.1. договору).

Позивачем надані відповідачеві послуги з технічного обслуговування газових приладів, обладнання та газопроводів, на підтвердження чого ним надані наступні акти на загальну суму 2904,59 грн.:

№ 19044 від 30.11.2013 року на суму 123,09 грн. за надані послуги з 01.10.2013 року по 31.12.2013 року із вказівкою про оплату не пізніше 20 днів після закінчення кварталу, в якому виконувалися роботи, тобто до 21.01.2014 року;

№ 2252 від 28.02.2014 року на суму 2214,73 грн. за надані послуги з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року із вказівкою про оплату не пізніше 20 днів після закінчення кварталу, в якому виконувалися роботи, тобто до 21.01.2014 року;

№ 5579 від 30.04.2014 року на суму 123,09 грн. за надані послуги з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року із вказівкою про оплату не пізніше 20 днів після закінчення кварталу, в якому виконувалися роботи, тобто до 22.04.2014 року;

№ 12639 від 31.07.2014 року на суму 138,19 грн. за надані послуги з 01.04.2014 року по 30.06.2014 року;

№ 17736 від 30.09.2014 року на суму 167,30 грн. за надані послуги з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року;

№ 25627 від 11.11.2014 року на суму 138,19 грн. за надані послуги з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року.

Із наданого позивачем розрахунку основного боргу вбачається здійснена відповідачем оплата: у сумі 123,09 грн. - 27.03.2014 року, яка за розміром та датою оплати відноситься до акту № 19044 від 30.11.2013 року; 167,30 грн. - 24.09.2014 року у рахунок оплати заборгованості по акту № 17736 від 30.09.2014 року.

Таким чином, визначена позивачем заборгованість відповідача з урахуванням оплати у загальній сумі 290,39 грн. складає на час звернення до суду (04.08.2015 року) 2614,20 грн. (2904,59 - 290,39 = 2614,20), що є і причиною виникнення спору.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Під час розгляду справу відповідачем було сплачено залишок заборгованості у сумі 2614,20 грн., а саме: 1450,00 грн. за платіжним дорученням № 2PL803568 від 31.08.2015 року та 1164,20 грн. за платіжним дорученням № 2PL350474 від 07.09.2015 року, на підтвердження чого позивач надав складений ним акт звірки розрахунків за період з 01.01.2014 року по 28.09.2015 року.

За таких обставин на час винесення рішення спір між сторонами у частині стягнення основного боргу у сумі 2614,20 грн. відсутній.

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з пунктом 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 2614,20 грн. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

За частиною другою статті 80 цього Кодексу у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Згідно з частиною першою статі 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

За умовами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до обставин справи лише за двома актами: № 19044 від 30.11.2013 року на суму 123,09 грн. та № 2252 від 28.02.2014 року на суму 2214,73 грн. надавалися послуги в межах укладеного сторонами договору.

За цими актами сторони визначили оплату у строки, відмінні від зазначених у пункті 6.4. договору і, тим самим, створили правову ситуацію невизначеності, неузгодження істотної умови - строку оплати.

Щодо актів: № 12639 від 31.07.2014 року на суму 138,19 грн. за надані послуги з 01.04.2014 року по 30.06.2014 року; № 17736 від 30.09.2014 року на суму 167,30 грн. за надані послуги з 01.07.2014 року по 30.09.2014 року; № 25627 від 11.11.2014 року на суму 138,19 грн. за надані послуги з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року, то строки оплати в них не передбачені, а надані послуги виходять за межі строку дії укладеного між сторонами договору.

Отже, за актами № 19044 від 30.11.2013 року на суму 123,09 грн., № 2252 від 28.02.2014 року на суму 2214,73 грн., № 12639 від 31.07.2014 року на суму 138,19 грн., №17736 від 30.09.2014 року на суму 167,30 грн., № 25627 від 11.11.2014 року на суму 138,19 грн. строки оплати не встановлені.

За частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ухвалою господарського суду від 21.09.2015 року позивача було зобов'язано надати докази на підтвердження надсилання та отримання відповідачем рахунків на оплату послуг за вказаними актами, однак вказані вимоги позивачем не виконані. Наявні у справі рахунки на оплату за вказаними актами не дозволяють самостійно визначитися суду у питанні щодо дати їх отримання відповідачем. Його вирішення залежить від позивача з урахуванням існуючого на підприємстві порядку діловодства, для якого можливість надання відповідних доказів не втрачена.

Питання настання строку оплати стосується вирішення, у свою чергу, питання щодо порушення прийнятих на себе стороною зобов'язань, за наявності яких і можливе нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Так, згідно з частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України ненадання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, є підставою для залишення позову без розгляду.

За актом № 5579 від 30.04.2014 року на суму 123,09 грн. за надані послуги з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року оплата відповідачем бала бути здійснена не пізніше 20 днів після закінчення кварталу. З урахуванням статті 254 Цивільного кодексу України щодо визначення кінцевого строку вчинення дії, яка має юридичне значення, оплата за вказаним актом мала бути здійснена відповідачем не пізніше 21.04.2014 року.

Повна оплата заборгованості відповідачем була здійснена лише 07.09.2015 року.

Тому, приймаючи до уваги передбачені статтею 83 Господарського процесуального кодексу України межі позовних вимог, 3% річних із заборгованості у сумі 123,09 грн. за вказаним актом з 11.05.2014 року по 20.07.2015 року будуть складати 4,41 грн. (123,09 грн.* (3%/365дн) * 436 дн. /100% = 4,41 грн.), а інфляційні втрати - 80,13 грн. (з урахуванням сукупного індексу інфляції за травень 2014 року - червень 2015 року - 165,1%).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у загальній сумі 84,54 грн., з яких 4,41 грн. - 3% річних, 80,13 грн. - інфляційні втрати.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1136,19 грн.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір»,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50059, АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (50051, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, проспект Металургів, буд. 1, ідентифікаційний код 03341397) 3% річних у сумі 4,41 грн., інфляційні втрати у сумі 80,13 грн., судовий збір у сумі 1136,19 грн.

Решту позовних вимог у частині стягнення 3% річних у сумі 97,63 грн. та інфляційних втрат у сумі 1543,22 залишити без розгляду.

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення основного боргу у сумі 2614,20 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 12.10.2015 року.

Суддя І.І. Колісник