РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/23761/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ-МАРКЕТ»

до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк»

про стягнення 735 544,31 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Лакута Г.В. - довіреність б/н від 04.09.2015 року;

від відповідача: Тимченко Я.П. - довіреність №192 від 05.10.2015 року;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ-МАРКЕТ» звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про стягнення 735 544,31 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення орендної плати за користування приміщенням згідно умов Договору оренди нежитлового приміщення від 09.12.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., запис в реєстрі №137.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 701 883,04 грн. - заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, 33 661,27 грн. - пені, 11 034,00 грн. - судового збору.

Ухвалою суду від 09.09.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 07.10.2015 року.

05.10.2015 року через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 07.10.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 07.10.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ-МАРКЕТ» (далі по тексту - позивач, орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі по тексту - відповідач, орендар, ПАТ "ПТБ") укладено Договір оренди нежитлового приміщення, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., запис в реєстрі №137 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Орендодавець передає у строкове платне користування приміщення, а саме - частину приміщення - приміщення №1, на І-му поверсі житлового будинку літ.А-5, загальною площею 155,3 м.кв., що складає 47/100 від приміщення загальною площею 329,7 кв.м. та знаходиться за адресою: Донецька область. місто Донецьк, вулиця Університетська, будинок 73(сімдесят три), яке надалі іменується - «Приміщення», а Орендар приймає у строкове платне користування зазначене Приміщення. Технічна характеристика (план) Приміщення додасться Сторонами до цього Договору у вигляді Додатку №1, на якому орендоване Приміщення позначене червоним кольором.

Відповідно до п. 3.1. Договору, за користування орендованим Приміщенням площею 155.3 кв.м. Орендар сплачує щомісячно Орендодавцеві орендну плату, яка розраховується за наступною формулою: S=A x S0 x P, грн., ДЕ:

S0 - щомісячного сума орендної плати за 1 м.кв. приміщення в еквіваленті до долара США, яка на день укладання цього Договору складає 30 доларів США;

S - загальна сума щомісячного орендного платежу в гривнях, встановлена цим Договором;

А - офіційний курс долару США в гривнях згідно НБУ на двадцяте число місяця;

P - площа орендованих приміщень згідно п. 1.1. цього Договору.

Орендна плата вказана з урахування податку на додану вартість.

Сторони погодили, що для нарахування орендної плати застосовується офіційний курс долару США в гривнях України згідно Національного банку України, встановленого на вдвадцяте число кожного розрахункового місяця.

За домовленістю Сторін щомісячна сума платежу орендної плати в доларовому еквіваленті (S0) не змінюється протягом двох років.

На день укладання цього Договору загальна сума орендної плати за цим Договором складає 2 222 734 (два мільйони двісті двадцять дві тисячі сімсот тридцять чотири) гривні 36 копійок.

Орендна плата сплачується Орендарем в національній валюті України (гривні) в безготівковому порядку на поточний рахунок Орендодавця (вказаний в цьому Договорі) авансом, щомісячно протягом п'яти банківських днів після отримання рахунків від Орендодавця. Якщо початок Оренди припадає не на перший день календарного місяця, то сплата відповідної частини орендної плати, разом з комунальними платежами за такий календарний місяць, повинна бути пропорційно перерахована, відповідно до кількості днів в такому місяці (п. 3.3. Договору).

Згідно з п. 3.9. Договору, в орендну плату не входять, а сплачуються окремо відшкодування вартості комунальних послуг, а саме:

- відшкодування вартості спожитої електроенергії;

- відшкодування вартості витрат на опалення;

- відшкодування вартості водопостачання та водовідведення;

- відшкодування експлуатаційних витрат.

Факт приймання-передачі приміщення підтверджується підписаним між сторонами 06.01.2011 року Актом прийому-передачі приміщення.

28.05.2015 року позивач листом-вимогою вих. №29 (вручене 29.05.2015 року) на адресу відповідача направлені наступні рахунки фактури на оплату, а саме:

- №ЕМ-0000018 від 04.08.2014 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000022 від 05.09.2014 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000025 від 06.10.2014 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000030 від 04.11.2014 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000037 від 05.12.2014 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-000008 від 06.01.2015 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000010 від 04.02.2015 року на суму 39 601,50 грн.;

- №ЕМ-0000013 від 04.03.2015 року на суму 39 601,50грн.;

- №ЕМ-0000015 від 06.04.2015 року на суму 39 601,50грн.;

- № ЕМ-0000018 від 05.05.2015 року на суму 39 601,50 грн. (Загальна сума даних рахунків складає 396 015,00грн.

20.08.2015 року позивач листом-вимогою вих. №12/08-15 (вручене ПАТ «ПТБ» 20.08.2015 року) на адресу відповідача направлені наступні рахунки фактури на оплату, а саме:

- №ЕМ-0000019 від 14.06.2015 року на суму 99 015,77 грн. (1 примірник) та Акт №ЕМ-0000019 (2 примірника);

- №ЕМ-0000021 від 24.07.2015 року на суму 99 372,53 грн. (1 примірник) та Акт №ЕМ-0000021 (2 примірника);

- №ЕМ-0000024 від 10.08.2015 року на суму 102 567,53грн (1 примірник) та Акт № ЕМ-0000024 (2 примірника);

- №ЕМ-0000023 від 29.07.2015 року на суму 445,46грн (1 примірник) та Акт № ЕМ-0000023 (2 примірника);

- копія рахунку №1352 від 28.07.2015 року (1 примірник);

- №ЕМ-0000026 від 19.08.2015 року на суму 4 466,75грн. (1 примірник) та Акт №ЕМ-0000026 (2 примірника). (Загальна сума даних рахунків складає 305 868,04 грн.)

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення умов Договору не оплатив вищевказані рахунки в якості орендних платежів та платежів за комунальні послуги, в зв'язку з чим має заборгованість з їх сплати в розмірі 701 883,04 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір укладений між позивачем та відповідачем за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 760 ЦК України встановлено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем було частково оплачено вартість комунальних послуг в розмірі 4 466,75 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з особового рахунку позивача.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачеві у тимчасове платне користування приміщення на певний строк та за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача орендні платежі та комунальні послуги, а тому має перед ним заборгованість в розмірі в розмірі 697 416,29 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 701 883,04 грн. - заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення, підлягають частковому задоволенню і з врахуванням часткової оплати (в розмірі 4 466,75 грн.) становлять 692 949,54 грн.

Відповідач припустився прострочення платежу, а тому позивач, керуючись п. 8.3. Договору просить суд стягнути з відповідача пеню, яка за розрахунками позивача становить 33 661,27 грн.

Згідно з п. 8.3. Договору, орендар за прострочення сплати орендної плати Приміщення, визначеної в п. 3.1 даного Договору зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 1% від розміру місячної орендної плати за кожний день прострочення платежу).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як слідує з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Суд зазначає, що п. 8.3. Договору передбачає стягнення штрафу, а не пені, а тому суд виходить з того що під час оформлення позовної заяви позивач допустив помилку і просив стягнути штраф, а не пеню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 33 661,27 грн. - штрафу, за несвоєчасне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань, є обґрунтованими, нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» (03680, м. Київ, ВУЛИЦЯ АМОСОВА, будинок 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕФЕКТ-МАРКЕТ» (83004, Донецька обл., місто Донецьк, ВУЛ.ТРЕНЬОВА, Б.3; ) 692 949 (шістсот дев'яносто дві тисячі дев'ятсот сорок дев'ять) грн. 54 коп. - заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 09.12.2010 року (посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Тарасовою Ю.Г., запис в реєстрі №137), 33 661 (тридцять три тисячі шістсот шістдесят одну) грн. 27 коп. - штрафу, 10 966 (десять тисяч дев'ятсот шістдесят шість) грн. 99 коп. - судового збору.

3. В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 16.10.2015 року.