РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/20488/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІЕЙБІ ЛІЗИНГ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСОЛЬ"

про стягнення 23 549,41 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Козак О.Д. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 16319,47 грн. простроченої заборгованості за 8, 9 лізинговими платежами по договору № 140915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2014, 695,41 грн. пені, 347,70 грн. 30% річних, 172,83 грн. інфляційних втрат, 6014,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 13.08.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.09.2015.

15.09.2015 позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просить стягнути з відповідача 19 440,24 грн. простроченої заборгованості за 10, 11, 12 лізинговими платежами по договору № 140915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2014, 840,73 грн. пені, 439,57 грн. 30% річних, 9021,00 грн. штрафу, яка прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 15.09.2015 у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 13.10.2015.

У судовому засіданні представник позивача подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача 10976,50 грн. заборгованості зі сплати лізингових платежів за 10 та 11 лізингові періоди, 765,60 грн. пені, 397,83 грн. 30 % річних, 9021,00 грн. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, яка відповідає ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, за адресою, вказаною у позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на час розгляду справи.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 року між позивачем -ТОВ "ВіЕйБі Лізинг" (лізингодавець) та відповідачем - ТОВ "ІСОЛЬ" (лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № 140915-1/ФЛ-Ю-А, відповідно до умов якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу (далі - предмет лізингу), найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку "Специфікація", а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" (далі - Графік) до договору та починається з дати підписання сторонами акту прийняття-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (п. 1.2. договору лізингу).

Згідно додатку до договору лізингу (Специфікація) предметом лізингу є : автомобіль Renault, 2014 року випуску, у кількості - 1шт., загальною вартістю 250 583,33 грн.

У Графіку сплати лізингових платежів сторони погодили, що строк лізингу складає 60 місяців, тобто 60 періодів лізингу та суми лізингових платежів кожного періоду, які складаються із відшкодування (компенсації) частини вартості предмета лізингу та винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав свої зобов'язання по договору щодо оплати за 10, 11, 12 лізинговими платежами по договору № 140915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2014 та надання звітність про стан та адресу предмета лізингу протягом 3 кварталів (4 квартал 2014 року та 1, 2 квартали 2015 року).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів - фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об'єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Згідно ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Частина 2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором, а пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Матеріалами справи встановлено, що предмет лізингу був переданий відповідачу за актом приймання-передачі від 23.09.2014 року.

Умовами п.2.4 договору визначено, що всі чергові лізингові платежі, відповідно до Графіку та Загальних умов, лізингоодержувач сплачує у число сплати, що визначається в порядку п.2.1.7.1 Загальних умов.

Повідомленням № 1144 від 31.08.2015 позивач у зв'язку з наявністю у відповідача простроченої заборгованості по сплаті платежів понад 30 днів, розірвав договір фінансового лізингу в односторонньому порядку.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, заборгованість відповідача по сплаті 10 та 11- го чергових лізингових платежів за період з серпня по вересень 2015 року по договору становить 10 976,50 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості, у т.ч. в установлені строки, суду не надано.

Всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач не довів суду та не надав належних доказів наявності підстав для звільнення його від обов'язку оплати лізингових платежів за 10-11 періоди по договору фінансового лізингу № 140915-1/ФЛ-Ю-А від 15.09.2014.

Статтями 610, 612 ЦК України визначено, що невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов'язання; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.2.7 договору визначено, у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 ЦК України, сторони погодили, що лізингоодержувач зобов'язується сплачувати 30 процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сплачені проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду лізингодавця, у зв'язку з чим розмір винагороди лізингодавця збільшується на суму сплачених процентів.

Пунктом 7.1.1 договору передбачено, що за порушення обов'язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, припиняється через 12 місяців від дня, коли сплата мала відбутися.

Позивачем заявлено до стягнення 765,60 грн. пені за період з 06.07.2015 по 11.09.2015, 397,83 грн. 30% річних за період з 06.07.2015 по 11.09.2015, нараховані за прострочення оплати 10-го та 11-го лізингових платежів, які є обґрунтованими.

Також позивачем нараховано 9021,00 грн. штрафу відповідно до п.7.1.3 договору за неподання відомостей про стан та адресу предмета лізингу протягом 3 кварталів (4 квартал 2014 року та 1, 2 квартали 2015 року), зобов'язання щодо надання якого передбачено п.5.2.1 договору.

Відповідно до п. 5.2.1. договору лізингу лізингоодержувач зобов'язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленого додатком "довідка" до договору.

Умовами п. 7.1.3. договору лізингу передбачено, що за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилучені) предмету лізингу технічної документації та порушення умов пунктів 2.17., 4.1.2, 5.2., 10.2. Загальних умов лізингоодержувач сплачує штраф у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмет лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 1 (один) відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмет лізингу.

Згідно з п. 2.1.5. договору лізингу остаточні загальна вартість предмета лізингу - вартість предмет лізингу, вказана в акті або останньому по даті акті коригування вартості предмету лізингу, направленому лізингодавцем.

Згідно акту прийому-передачі майна від 23.09.2014 року остаточні вартість предмету лізингу становить 300 700,0 грн.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по щоквартальному (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмовому інформуванню лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленого додатком "довідка" до договору не виконав, він повинен сплати позивачу штраф на суму 9021,00 грн., що є 1% від загальної вартості предмета лізингу 300 700 грн.

Відповідач письмового відзиву на позов, свого контр розрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 33,49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІСОЛЬ" (03680, м.Київ, вул.Велика Кільцева, буд.44, корпус 55, літера М, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (м. Київ, вул. Ярославів Вал, 13/2 (літера "Б") ) 10 976 (десять тисяч дев'ятсот сімдесят шість) грн. 50 коп. боргу, 765 (сімсот шістдесят п'ять) грн. 60 грн. пені, 397 (триста дев'яносто сім) грн. 83 коп. 30% річних, 9021 (дев'ять тисяч двадцять одну) грн. 00 коп. штрафу, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак