РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/24484/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна»

про стягнення 11 151,33 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача: Лозицький Р.С. - представник за довіреністю;

від відповідача: Кобилінський Б.О. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» (далі - позивач, ТОВ «Асоціація дитячого харчування») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» (далі - відповідач, ТОВ «Новус Україна») про стягнення заборгованості за договором поставки № А від 01.01.2013 у розмірі 7 912,70 грн., інфляційних втрат в розмірі 2 809,35 грн., 3% річних в розмірі 429,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/24484/15 та розгляд справи призначено на 07.10.2015.

В судовому засіданні 07.10.2015 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Вимоги позивача мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з оплати товару по договору поставки № А від 01.01.2013.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.10.2015 проти заявленого позову заперечував в частині нарахування позивачем інфляційних втрат. У письмовому відзиві на позов відповідач вказував на те, що сума основного боргу у розмірі 7 912,70 грн. була сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 18.09.2015 № 406208. Крім того, відповідач наголошував на невірний розрахунок інфляційних втрат.

В судовому засіданні 07.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 між позивачем - ТОВ «Асоціація дитячого харчування», як постачальником, та відповідачем - ТОВ «Новус Україна», як покупцем, укладено договір поставки № А (далі - договір), згідно з умовами якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, встановлених договором, поставити і передати товар у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його на умовах, визначених договором.

Пунктом 3.1 договору визначено, що оплата за отриманий товар здійснюється покупцем з відстрочкою платежу на 60 календарних днів з моменту передачі товару у власність покупця і надання постачальником повного та відповідного пакету документів.

Пунктом 16.6 договору визначено, що дата отримання товару покупцем вказується в первинному документі, підписаному сторонами.

Відповідно до видаткових накладних до договору, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, а саме: № 32 від 12.01.2015 на суму 1 978,02 грн., № 61 від 15.01.2015 на суму 429,48 грн., № 77 від 16.01.2015 на суму 312,48 грн., № 80 від 16.01.2015 на суму 653,04 грн., № 101 від 21.01.2015 на суму 792,54 грн., № 105 від 21.01.2015 на суму 654,84 грн., № 128 від 22.01.2015 на суму 1 197,18 грн., № 143 від 26.01.2015 на суму 1 320,66 грн., № 158 від 28.01.2015 на суму 1 128,78 грн., № 161 від 28.01.2015 на суму 342,18 грн., № 162 від 28.01.2015 на суму 2 366,64 грн., № 172 від 29.01.2015 на суму 686,88 грн., № 178 від 30.01.2015 на суму 708,12 грн., № 179 від 30.01.2015 на суму 793,44 грн., № 180 від 30.01.2015 на суму 802,26 грн., № 188 від 02.02.2015 на суму 553,32 грн., № 207 від 04.02.2015 на суму 926,28 грн., № 209 від 04.02.2015 на суму 560,16 грн., № 230 від 06.02.2015 на суму 627,12 грн., № 231 від 06.02.2015 на суму 527,22 грн., № 244 від 09.02.2015 на суму 1 495,26 грн., № 258 від 10.02.2015 на суму 1 188,72 грн., № 264 від 11.02.2015 на суму 1 268,64 грн., № 265 від 11.02.2015 на суму 577,80 грн., № 266 від 11.02.2015 на суму 643,32 грн., № 284 від 13.02.2015 на суму 1 163,70 грн., № 285 від 13.02.2015 на суму 548,28 грн., № 288 від 13.02.2015 на суму 445,14 грн., № 297 від 16.02.2015 на суму 432,72 грн., № 298 від 16.02.2015 на суму 849,24 грн., № 340 від 20.02.2015 на суму 639,00 грн., № 351 від 23.02.2015 на суму 1 046,88 грн., № 352 від 23.02.2015 на суму 926,10 грн., № 375 від 25.02.2015 на суму 548,10 грн., № 418 від 03.03.2015 на суму 3 201,12 грн., № 473 від 11.03.2015 на суму 625,68 грн., № 474 від 11.03.2015 на суму 353,52 грн., № 475 від 11.03.2015 на суму 272,16 грн., № 498 від 13.03.2015 на суму 1 107,36 грн., № 515 від 16.03.2015 на суму 1 657,44 грн., № 532 від 18.03.2015 на суму 892,98 грн., № 534 від 18.03.2015 на суму 865,62 грн., № 560 від 20.03.2015 на суму 3 355,38 грн., № 561 від 20.03.2015 на суму 1 417,68 грн., № 562 від 20.03.2015 на суму 1 469,52 грн., № 570 від 23.03.2015 на суму 408,42 грн., № 575 від 24.03.2015 на суму 1 108,80 грн., № 590 від 25.03.2015 на суму 1 081,26 грн., № 605 від 27.03.2015 на суму 1 205,28 грн., № 606 від 27.03.2015 на суму 1 947,06 грн., № 617 від 30.03.2015 на суму 772,56 грн., № 639 від 01.04.2015 на суму 1 030,32 грн., № 655 від 03.04.2015 на суму 643,14 грн., № 656 від 03.04.2015 на суму 626,56 грн., № 663 від 06.04.2015 на суму 1 205,28 грн., № 664 від 06.04.2015 на суму 508,32 грн., № 676 від 07.04.2015 на суму 364,32 грн., № 678 від 08.04.2015 на суму 577,44 грн., № 688 від 08.04.2015 на суму 364,32 грн., № 695 від 09.04.2015 на суму 1 560,06 грн. позивачем було поставлено, а відповідачем - прийнято товар загалом на суму 57 802,14 грн.

Як зазначав позивач у позові, відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого товару на суму 49 889,44 грн., у зв'язку з чим станом на 11.09.2015 заборгованість відповідача перед позивачем складала 7 912,70 грн.

До матеріалів справи надано платіжне доручення № 406208 від 18.09.2015 на суму 7 912,90 грн., згідно якого відповідачем після порушення судом провадження у справі було сплачено на користь позивача 7 912,90 грн. в якості оплати за отриманий товар по договору.

Підпунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що основний борг за договором в сумі 7 912,90 грн. погашений відповідачем повністю, предмет спору у справі щодо стягнення зазначеної суми відсутній, у зв'язку з чим провадження у справі в цій частині на підставі п.1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України підлягає припиненню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, суд відзначає таке.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача перед позивачем до порушення провадження у справі була наявна непогашена заборгованість в розмірі 7 912,90 грн., зі сплати якої відповідачем допущено прострочення, то згідно вимог ст. ст. 611, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України є підстави для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання у вигляді стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

Суд, здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку щодо сум, строків прострочення та ставок нарахувань заявлених до стягнення 3% річних в сумі 429,28 грн. (розрахованих за кожною накладною окремо з врахуванням строку оплати згідно п. 3.1 договору), погоджується з наведеними позивачем у позові розрахунками вказаних показників (з урахуванням часткових оплат), у зв'язку з чим задовольняє вимоги позивача в цій частині у повному обсязі, а саме: в розмірі 429,28 грн.

Також, здійснивши перерахунок інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що в цій частині вимога позивача підлягає частковому задоволенню, а саме:

- за видатковими накладними № 32-180 загалом на суму 14 146,74 грн., з урахуванням часткової оплати 0,20 грн. - 02.03.2015 та 152,16 грн. - 24.03.2015, непогашена заборгованість відповідача у березні 2015 складала 13 994,38 грн., у зв'язку з чим розмір інфляційних втрат за квітень 2015 року (індекс інфляції 114,0) на суму боргу 13 994,38 грн. складає 1 959,21 грн.; з урахуванням часткової оплати в сумі 4 567,99 грн. здійсненої 28.05.2015, розмір інфляційних втрат на суму боргу 9 426,39 грн. за травень 2015 (індекс інфляції 102,2) року складає 207,38 грн., за червень 2015 року (індекс інфляції 100,4) - розмір інфляційних втрат складає 37,70 грн., і 25.07.2015 заборгованість в сумі 9 426,39 грн. була погашена відповідачем повністю;

- за видатковими накладними № 188-375 непогашена заборгованість (строк оплати якої настав у квітні 2015) складає загалом 15 012,00 грн., у зв'язку з чим розмір інфляційних втрат за травень (індекс інфляції 102,2) і червень 2015 року (індекс інфляції 100,4) складає 391,63 грн., проте, суд не виходячи за межі позовних вимог, вважає за необхідне прийняти в цій частині заявлену позивачем до стягнення суму 390,31 грн.; 25.07.2015 заборгованість в сумі 15 012,00 грн. була погашена відповідачем повністю;

- за видатковими накладними № 428-639 непогашена заборгованість (строк оплати якої настав у травні 2015) складає загалом 22 772,16 грн., у зв'язку з чим розмір інфляційних втрат за червень 2015 року (індекс інфляції 100,4) на вказану суму боргу становить 91,09 грн.; 24.07.2015 відповідачем було здійснено часткову оплату в сумі 20 730,70 грн.

В свою чергу, індекс інфляції у липні 2015 року становив 99,0, у зв'язку з чим сума інфляційних втрат у наведений місяць є з від'ємним значенням: -227,72 грн. та - 58,51 грн., що враховується судом при визначенні загальної суми інфляційних втрат.

Таким чином, розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 2 685,69 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 429,28 грн. 3% річних та 2 685,69 грн. інфляційних втрат. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 912,90 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Решта вимог позивача задоволенню не підлягає.

Судовий збір згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з врахування того, сума основного боргу була сплачена відповідачем вже після порушення провадження у справі, і виходячи з ставок судового збору згідно п.п. 1 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача з позовом), а саме: 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новус Україна» (; місцезнаходження: 04112 м. Київ, вул. Дегтярівська, 52) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Асоціація дитячого харчування» (, місцезнаходження: 49089 Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Архітектурний, буд. 5) 3% річних в розмірі 429 (чотириста двадцять дев'ять) грн. 28 коп., 2 685 (дві тисячі шістсот вісімдесят п'ять) грн. 69 коп. інфляційних втрат, а також 1 806 (одну тисячу вісімсот шість) грн. 87 коп. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 912,90 грн. основного боргу припинити у зв'язку із відсутністю предмету спору в цій частині.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.10.2015.

Суддя Смирнова Ю.М.