РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015Справа №910/22006/15
За позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»

до Приватного акціонерного товариства «Сі-Ес-Ті Інвест»

про стягнення 82296,63 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Біліменко О.О. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості та санкцій за Договорами оренди від 01.04.2013 №103-19/Є, від 30.10.2014 № 303-19/Т і № 304-19/Т у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за вказаними договорами.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направив, хоча про призначення справи до розгляду повідомлявся, про що свідчать зворотні поштові повідомлення про направлення Відповідачу та отримання ним ухвал.

Після порушення провадження у справі від сторін надійшли клопотання про припинення справдження у частині стягнення суми основного боргу в зв'язку з його погашенням. Відповідачем додатково було надано докази такого погашення. У іншій частині Позивач позов підтримав.

Судом враховано викладену у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 правову позицію, що у випадку нез'явлення в засідання суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, як орендодавцем, надавалися Відповідачу, як орендарю, послуги з оренди частини нерухомого майна, оренди устаткування і спеціальних пристроїв, а також оренди місць для встановлення обладнання, а саме від 01.04.2013 договір № 103-19/Є та від 30.10.2014 договори №303-19/Т та № 304-19/Т. Також, 07.04.2015 до указаних договорів було укладено Додаткові угоди № 3, якими подовжено термін дії договорів до 31.12.2015.

Факт передачі майна за Договорами в оренду підтверджується підписаними актами приймання-передачі, які є Додатками № 1 до всіх Договорів.

Позивач заявляє до стягнення заборгованість з орендної плати в сумі 59858,39 грн., до якої входять наступні заборгованості:

- за договором № 103-19/Є від 01.04.2013 за період з серпня 2014 року по липень 2015 року в сумі 20042,50 грн.;

- за договором № 303-19/Т від 30.10.2014 за період з листопада 2014 року по липень 2015 року в сумі 20578,26 грн.;

- за договором № 304-19/Т від 30.10.2014 за період з листопада 2014 року по липень 2015 року в сумі 19237,63 грн.

Розрахунки заборгованостей судом перевірено та визнано обґрунтованими і арифметично правильними; розміри заборгованостей є доведеними залученими до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлені Договором строки спірну заборгованість не погасив, отримання послуг, заборгованість по яким є спірною в межах даного спору, не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності отриманих послуг матеріали справи не містять.

Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості в сумі 59858,39 грн., яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

Судом з наданих Відповідачем письмових доказів встановлено, що ця заборгованість була погашена вже після порушення провадження у справі, тому в частині стягнення 59858,39 грн. суд припиняє провадження на підставі п. 1-1, ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення:

- пені відповідно до п. 8.2 Договорів, на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням розширення встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України строку та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»;

- інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за весь період прострочення.

Позивач заявляє до стягнення наступні санкції:

- за Договором № 103-19/Є від 01.04.2013 пеню в сумі 3440,57 грн.;

- за Договором № 303-19/Т від 30.10.2014 пеню в сумі 3245,64 грн.;

- за Договором № 304-19/Т від 30.10.2014 пеню в сумі 3033,23 грн.,

а разом 9719 грн. 44 коп. пені,

- за Договором № 103- 19/Є від 01.04.2013 втрати від інфляції в сумі 4124,99 грн.;

- за Договором № 303-19/Т від 30.10.2014 втрати від інфляції в сумі 3870,64 грн.;

- за Договором № 304-19/Т від 30.10.2014 втрати від інфляції в сумі 3616,49 грн.,

а разом 11612 грн. 12 коп. втрат від інфляції,

- за Договором № 103- 19/Є від 01.04.2013 3 % річних в сумі 416,63 грн.;

- за Договором № 303-19/Т від 30.10.2014 3 % річних в сумі 349,60 грн.;

- за Договором № 304-19/Т від 30.10.2014 3 % річних в сумі 340,45 грн.,

а разом 1106 грн. 68 коп. 3% річних.

Розрахунки пені, втрат від інфляції та 3% річних судом також перевірено та визнано обґрунтованими і арифметично правильними (зокрема, оскільки розраховані санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно із законом), а їх розмір є доведеним залученими до справи доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 9719 грн. 44 коп. пені, 11612 грн. 12 коп. втрат від інфляції та 1106 грн. 68 коп. 3% річних визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на Позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У іншій частині (в частині припиненого провадження у справі) відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 80 (1-1), 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення 59858,39 грн. боргу.

У іншій частині вимоги позову задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Сі-Ес-Ті Інвест» (м. Київ, бульвар Русанівський, 7; ідентифікаційний код 20280935) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18; ідентифікаційний код 21560766) 9719 (дев'ять тисяч сімсот дев'ятнадцять) грн. 44 коп. пені, 11612 (одинадцять тисяч шістсот дванадцять) грн. 12 коп. втрат від інфляції, 1106 (одну тисячу сто шість) грн. 68 коп. 3% річних, а також 498 (чотириста дев'яносто вісім) грн. 13 коп. судового збору

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Повне рішення складено 19.10.2015

Суддя Сташків Р.Б.