ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.10.15 Справа № 904/7365/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАРГО", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про визнання договору укладеним

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. № б/н від 28.09.15

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. № б/н від 20.08.15

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 укладеним.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, як споживача житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги") в частині укладання договору про надання житлово-комунальних послуг запропонованого виконавцем на підставі типового договору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 14.09.2015.

14.09.2015 відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на недотримання позивачем вимог ст. 181 Господарського кодексу України, надання до суду іншого договору ніж наданий відповідачеві, а також, те, що наданий позивачем договір не відповідачем умовам типового договору.

В судовому засіданні 14.09.2015, відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) оголошено перерву до 12.10.2015. Після перерви розгляд справи було продовжено.

12.10.2015 позивач подав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивачем було направлено на адресу місцезнаходження приміщення, що належить ТОВ "Ларго" пропозиції укласти договір № 1301/1-14 разом з проектами цього договору, однак поштове відправлення повернулося на адресу позивача у зв'язку "із закінченням терміну зберігання"; щодо заперечення відповідача про відсутність істотної умови договору - щомісячної плати, позивач зазначає, що розрахунок щомісячної плати за надані ТОВ "Житлосевіс-КР" послуги здійснюється за фактом наданих та спожитих послуг, а тому фіксованої суми в договорі не може бути встановлено; щодо заперечень відповідач про не включення пункту про надання пільг до проекту договору, позивач зазначає, що відповідача не віднесено до переліку осіб, які мають право на отримання пільг; щодо заперечень відповідача про дату укладання договору - 01.11.2013, позивач зазначає, що його визначено управителем будинків, споруд або групою будинків Саксаганського району саме з 01.11.2013; також позивач зазначає, що згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено обов'язок споживача укласти договір з управителем та надавачем таких послуг, однак представники відповідача не звертались до ТОВ "Житлосервіс КР" з проханням укласти вищезазначений договір.

12.10.2015 сторони подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою суду від 12.10.2015 строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів та її розгляд відкладено на 21.10.2015.

21.10.2015 позивачем до суду надано пояснення по справі, в яких він зазначив, що ТОВ "Ларго" є власником нежитлового приміщення, вбудованого в 9-поверховий житловий будинок, що знаходиться за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, згідно договору купівлі-продажу від 06.09.1996 № 2623 і договору купівлі-продажу від 05.12.1996 № 8750 та наданим зведеним актом вартості будівель та споруд кн. 4Н-117-1017.

Відповідно до довідки, виданої Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" № 23226 від 24.06.2009, загальна площа нежитлового приміщення за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, прим. 231 становить 823, 6 кв. м. На підставі чого, позивач просить суд викласти п. 1.1 договору від 05.09.2014 № 1301/1-14 у наступній редакції: Предметом договору є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - послуги) за адресою розташування нежитлового приміщення: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, прим. 321 загальною площею 823, 6 кв. м.".

21.10.2015 представник позивача подав клопотання про залучення до матеріалів справи копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

У судовому засіданні 21.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу засідання комісії з проведення конкурсу з визначення управителів будинку, споруди або групи будинків по Саксаганському району по об'єкту № 1 від 11.09.2013, Товариство з обмеженою відповідальністю "Жилсервіс-КР" визнано переможцем конкурсу з визначення управителя будинку, споруди або групи будинків на території Саксаганського району (об'єкт № 1) (арк. с. 14).

13.09.2013 між Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Житлосервіс-КР" (далі - позивач, управитель) було укладено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Саксаганському районі (об'єкт № 1) (далі - договір) (арк. с. 9-12).

Відповідно до п. 1 договору предметом договору є передача замовником управителю функцій управління та надання послуг утримання будинку, споруди або групи будинків і споруд та об'єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях (далі - об'єкт), для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень (далі - мешканці об'єкта) у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості (далі - послуги), а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов'язані з управлінням об'єктом, у разі, коли Управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.

Згідно з п. 4.1 договір набуває чинності з 01.11.2013 по 01.11.2014. Даний договір може бути пролонговано за згодою сторін на той самий термін. Якщо одна із сторін має намір розірвати договір, вона повинна попередити про свій намір не менше як за місяць до його розірвання.

У відповідності до акту приймання-передачі будинків, споруд або групи будинків і споруд, який є додатком до договору з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд від 13.09.2013, замовник передав, а управитель прийняв будинки Саксаганського району (об'єкт 1), які знаходяться на балансовому обліку управителя благоустрою та житлової політики виконкому міськради та передаються управителю в управління (даний перелік надається, згідно якого, зокрема, управителю передано житловий будинок № 3 по проспекту 200-річчя ОСОБА_3) (арк. с. 13)

У відповідності до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

На виконання вищезазначених норм, позивачем направлявся на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларго" (далі - відповідач) проект договору про надання послуг з управління будинків і споруд та прибудинкових територій, який був отриманий останнім 25.01.2014, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цінного листа (арк. с. 21).

27.01.20.14 відповідач листом вих.№ 1 звернувся до позивача, з пропозицією привести надісланий йому проект договору у відповідність до норм чинного законодавства України та надати йому усі додатки до даного проекту договору (арк. с. 23).

Листом від 10.02.2014 № 512 позивач надав відповідачу роз'яснення щодо умов передбачених у запропонованому ним проекті договору, а також надіслав на адресу відповідача додатки до даного проекту договору (арк. с. 24).

24.02.2015 позивач листом № 984 надіслав на адресу відповідача два примірниеи проекту договору про надання послуг з управління будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 та додатки до нього (арк. с. 59-61). Дане відправлення повернулось "за закінченням терміну зберігання" (арк. с. 62).

У зв'язку із тим, що укладання договору про надання послуг з управління будинків і споруд та прибудинкових територій є обов'язковим згідно чинного законодавства та тим, що сторонами не було досягнуто згоди щодо умов даного договору, позивач звернувся до суду із вимогою про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 від 05.09.2014 укладеним.

Дослідивши всі обставини справи та оцінюючи подані сторонами докази, суд вважає, що вимога позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються визначеними цією статтею шляхами, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення. Отже право на судовий захист пов'язано із самою протиправністю дій.

Згідно ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» передбачено, що суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності сплачують комунальні послуги за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання та пропорційну частку витрат на утримання прибудинкової території.

У відповідності до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) є житлово-комунальними послугами.

У відповідності до п. 3 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 № 869, з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Позивач не надав жодного доказу на підтвердження того, що відповідач є або власником або орендарем приміщення за адресами: м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, приміщення 231, загальною площею 823, 6 кв. м. або м. Кривий Ріг, пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, загальною площею 666, 66 кв. м, як то зазначено в п. 1.1 проектах договорів, які ним були запропоновані відповідачеві до укладання.

Натомість, відповідачем до матеріалів справи надана копія свідоцтва про право власності на нерухомість від 11.09.2015 Серія САК № 727958, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларго" є власником нежитлового приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект 200-річчя ОСОБА_3, будинок 3, приміщення 198, загальна площе 841, 2 кв. м (арк. с. 87).

Довідка Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" від 24.06.2009 № 23226-Ю, в якій зазначено, ТОВ "Ларго" є власником що нежитлового приміщення за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, прим. 231, загальною площею 823, 6 кв. м, не приймається судом у якості належного доказу, оскільки відповідно до абзацу другого, дана довідка є тимчасовою, до моменту оформлення права користування земельною ділянкою, та видана ТОВ "Ларго" більш ніж за 5 років до дати договору № 1301/1-14.

Таким чином, позивач не довів обов'язку відповідача укладати з ним договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 від 05.09.2014, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: пр. 200-річчя ОСОБА_3, 3, прим. 231, загальною площею 823, 6 кв. м, а тому у суду відсутні підстави і для визнання вказаного договору укладеним.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог, не підтверджено такі обставини належними доказами та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 1301/1-14 укладеним є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 22, 33-34, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.10.2015

Суддя ОСОБА_4