ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15р. Справа № 904/8272/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОЛОЧНА СЛОБОДА", м. Куп'янськ, Харківська область

до публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 17 198,34 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 представник, довіреність № 67-94 від 23.03.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОЛОЧНА СЛОБОДА" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" про стягнення 17 198,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №050504036/73 від 30.01.2015 року, щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.09.2015 року, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 13.10.2015р.

13.10.2015 року представник позивача в судовому засіданні надав клопотання про зменшення та уточнення позовних вимог, яким просив стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар у розмірі 3798,90 грн., пеню за прострочку оплати вартості товару у розмірі 1239,65 грн. та три проценти річних від простроченої суми у розмірі 61,99 грн. та клопотання про повернення судового збору у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

На підставі ст. 22 ГПК України заява про уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду, як заява про зменшення позовних вимог.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги про стягнення з публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" заборгованості за поставлений товар у розмірі 3798,90 грн., пені за прострочку оплати вартості товару у розмірі 1239,65 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 61,99 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що заборгованість перед позивачем погашена в повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій.

В судовому засіданні, в присутності представників сторін оголошено перерву до 20.10.2015р.

20.10.2015р. представник відповідача в судовому засіданні надав для долучення до матеріалів справи платіжне доручення №6035 від 06.10.2015 року, в якості доказів оплати основного боргу у розмірі 3798,90 грн. (а.с.105), просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині штрафних санкцій.

Представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 13.10.2015р. (а.с.102), до судового засідання подав через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. (а.с.103)

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

20.10.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОЛОЧНА СЛОБОДА" (постачальник - позивач) та публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (покупець-відповідач) укладено договір №050504036/73 від 30.01.2015 року, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця молочну продукцію в асортименті торгової марки "Заречье" (виробник ПАТ "Куп'янський молочноконсервний комбінат", згідно письмової заявки, а покупець зобов'язується приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах договору. (а.с.13-16)

Даний договір набирає сили з 30 січня 2015 року і діє до 31 грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань.

Відповідно до п. 3.2. договору, загальна вартість договору визначається шляхом складання сум загальної вартості партій товару, що зазначені у видаткових накладних.

Пунктом 3.3. договору встановлено, що оплата покупцем кожної поставленої партії товару здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару на розрахунковий рахунок постачальника, що вказаний у розділі 11 даного договору із зазначенням у платіжному дорученні номеру договору, за яким здійснюється оплата. Під партією товару слід рахувати- товар поставлений за однією видатковою накладною. Фактом оплати є надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

На виконання умов укладеного договору, позивач в період з 08.2015 року по 28.05.2015 року поставив відповідачу товар на загальну суму 188 975,76 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача. (а.с.32-70)

Як зазначає позивач, в порушення своїх зобов'язань за договором, відповідач за отриманий товар розрахувався частково на суму 185176,86 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог а.с.91-92), що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (а.с.72-73), в зв'язку з частковою оплатою відповідачем заборгованості за товар, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 3798,90 грн.

На підставі п.7.3. договору, яким передбачено, що у випадку прострочення оплати за отриману партію товару покупець виплачує постачальнику суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сума заборгованості підлягає оплаті з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 1239 грн. 65 коп., 3% річних 61,99 грн. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог а.с.91-92)

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

20.10.2015р. позивач надав для приєднання до справи платіжне доручення №6035 від 06.10.2015 року про сплату основного боргу у розмірі 3798,90 грн. (а.с.105), таким чином заборгованість відповідача у розмірі 3798 грн. 90 коп. сплачена відповідачем 06.10.2015р. у повному обсязі, у зв'язку з чим провадження у справі в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 3798 грн. 90 коп. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 61 грн. 04 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому підставою відповідальності за грошовим зобов'язанням є сам факт порушення зобов'язання, який полягає в неповерненні відповідних грошових коштів у строк, і цей факт є вирішальним для застосування такої відповідальності.

Виходячи з того, що факт отримання відповідачем продукції від позивача є доведеним матеріалами справи, а оплата за продукцію відповідачем проведена у повному обсязі та у встановлений строк не була, що доведено позивачем шляхом надання належних доказів та не заперечується самим відповідачем, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних у розмірі 61,99 грн. підлягають частковому задоволенню на суму 61,04 грн.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1239 грн. 65 коп., судом встановлено наступне:

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п.7.3. договору, яким передбачено, що у випадку прострочення оплати за отриману партію товару покупець виплачує постачальнику суму пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Сума заборгованості підлягає оплаті з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, щодо відповідності його умовам договору та діючому законодавству, доходить до висновку, що розрахунок пені, що підлягає до стягнення було здійснено позивачем невірно, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1239 грн. 65 коп. підлягають частковому задоволенню на суму 1220 грн. 78 коп.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором, щодо своєчасної оплати поставленого товару встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Також, під час розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про повернення суми судового збору, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Розглянувши клопотання позивача про повернення суми судового збору, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір", розмір ставок судового збору встановлено виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" з грудня 2014р. встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1 218 грн. 00 коп. Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Судом встановлено, що при зверненні до господарського суду з позовною заявою про стягнення 17198,34 грн. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення №1494 від 06.08.2015 року. Під час розгляду справи позивачем було зменшено суму позовних вимог до 5100 грн. 54 коп. Таким чином, за розгляд позовних вимог у розмірі 5100 грн. 54 коп. до державного бюджету України позивач повинен перерахувати судовий збір у розмірі мінімальному розмірі - 1827 грн., в зв'язку з чим суд не знаходить підстав для повернення позивачу зайво сплаченого судового збору.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 80, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ЄВРАЗ ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКИЙ КОКСОХІМІЧНИЙ ЗАВОД" (51901, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Колеусівська, 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "МОЛОЧНА СЛОБОДА" (63702, Харківська область, м. Куп'янськ, вул. Ломоносова, 26, ) суму пені у розмірі 1220 грн. 78 коп., 3% річних у розмірі 61 грн. 04 коп. та суму судового збору у розмірі 1819 грн. 90 коп.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 3798 грн. 90 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.10.2015р.

Суддя ОСОБА_2