РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015№910/27708/14

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий суддя Марченко О.В., судді Ващенко Т.М. і Спичак О.М.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/27708/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь», м. Москва, Російська Федерація,

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Київ,

про стягнення 48 720 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_3)%

ОСОБА_3 (договір про надання юридичних послуг від 06.02.2015 № 062/15-ЮІІ/ІL).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (далі - ТОВ «Маша и Медведь») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про поновлення порушених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2) шляхом розповсюдження товару - набору дитячих фігурок в упаковці з малюнками персонажів мультсеріалу «Маша и Медведь» виключних майнових авторських прав ТОВ «Маша и Медведь» на серії під назвами «Первая встреча», «До весны не будить!», «Весна пришла!» та «Праздник на льду», які є самостійними частинами аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» шляхом стягнення з ФОП ОСОБА_2 48 720 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що: 08.06.2010 товариством з обмеженою відповідальністю Студія «АНИМАККОРД» (далі - Студія) і позивачем було укладено договір № 010601-МиМ про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір (серіал «Маша и Медведь») (далі - Договір); позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом; 09.04.2014 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ФОП ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, здійснювався продаж (реалізація, розповсюдження) набору дитячих фігурок в упаковці, на яких без дозволу позивача зображено персонажі «ІНФОРМАЦІЯ_2» і «ІНФОРМАЦІЯ_3», кадри серій (фрагменти кадрів) аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2014 порушено провадження у справі.

ФОП ОСОБА_2 23.02.2015 подав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив таке: малюнки персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_2» і «ІНФОРМАЦІЯ_3» до мультсеріалу «Маша и Медведь», за твердженням позивача, створені творчою працею працівників Студії, однак це не доводить належність прав на зображення Студії, оскільки автором може бути фізична особа або група фізичних осіб, а ніяк не юридична особа; тобто із кожним із авторів, що створював зображення, повинен був бути укладений відповідний авторський або ліцензійний договір; виключні права Студії на зображення аудіовізуального твору також повинні бути підтверджені відповідними ліцензійними договорами, укладеними з авторами цих зображень відповідно до частини першої статті 1263 та статті 1240 Цивільного кодексу Російської Федерації; товар, який продається відповідачем, ним не виробляється, а був придбаний з метою продажу; відповідачем було придбано лише одну одиницю даного товару, оскільки такий товар не користується значним попитом у магазині відповідача, тому що магазин більше орієнтований на продаж дитячого одягу; відповідач не знав про те, що зображення на упаковці товару використані виробником без дозволу правовласника; ФОП ОСОБА_2 придбано товар у постачальника близько чотирьох років тому, тобто орієнтовно у 2009-2010 роках; разом з тим, у відповідача не збереглися документи щодо купівлі даного товару, в тому числі і документи, що підтверджують інформацію про виробника, постачальника товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2015 ухвалено розгляд справи здійснювати колегіально у складі трьох суддів.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 23.02.2015 для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Марченко О.В., судді Бондарчук В.В. і Нечай О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.02.2015 вказаною колегією суддів прийнято дану справу до свого провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 призначено у справі №910/27708/14 судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - КНДІСЕ), та зупинено провадження у справі.

10.07.2015 судом отримано від КНДІСЕ матеріали справи з листом від 07.07.2015 №7502/15-53, в якому зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 № 804 «Деякі питання надання платних послуг науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції» 19.05.2015 на адресу платника - ТОВ «Маша и Медведь» було надіслано лист щодо оплати вартості проведення експертизи та рахунок; станом на 03.07.2015 оплата вартості проведення експертизи до КНДІСЕ не надійшла; у зв'язку з цим та на підставі пункту 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, із змінами внесеними згідно з наказами Міністерства юстиції від 26.12.2012 №1950/5), ухвала господарського суду міста Києва від 06.04.2015 залишена без виконання, а матеріали господарської справі №910/27708/14 надіслано до суду.

У зв'язку з відпусткою судді Нечая О.В. 14.07.2015 здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу №910/27708/14 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя Марченко О.В., судді Бондарчук В.В. і Спичак О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.07.2015 поновлено провадження у справі; вказаною колегією суддів прийнято справу №910/27708/14 до свого провадження; розгляд справи призначено на 03.09.2015.

03.09.2015 позивач подав суду заяву про розгляд справи без участі повноважного представника. Також ТОВ «Маша и Медведь» пояснило непроведення оплати за судову експертизу тим, що не вважає за необхідне додатково підтверджувати порушення відповідачем прав саме позивача.

15.09.2015 у зв'язку з відрядженням судді Бондарчук В.В. здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу №910/27708/14 передано для розгляду колегії суддів: головуючий суддя Марченко О.В., судді Ващенко Т.М. і Спичак О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.09.2015 вказаною колегією суддів прийнято дану справу до свого провадження.

Відповідач та його представник у судовому засіданні 15.10.2015 надали пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечили.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте 15.10.2015 позивач подав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представників ТОВ «Маша и Медведь» на підставі наявних у справі доказів.

Ухвали господарського суду міста Києва було надіслано позивачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 15.10.2015 без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення відповідача та його представника, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У пункті 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і Закону України «Про авторське право і суміжні права» (далі - Закон) при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Маша и Медведь» є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер 536, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 21.06.2013 № 7101656_УД.

08.06.2010 Студією (правовласник) і ТОВ «Маша и Медведь» (правонабувач) укладено Договір, відповідно до умов якого:

- правовласник передає правонабувачу виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь», а правонабувач зобов'язується сплатити правовласнику обумовлену Договором винагороду. Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: 1. «Раз, два, три! Елочка гори!»; 2. «Первая встреча»; 3. «До весны не будить!»; 4. «Весна пришла!»; 5. «Ловись рыбка!»; 6. «Следы невиданных зверей!»; 7. «С волками жить…!»; 8. «Позвони мене, позвони!» (пункт 1.1 Договору);

- Договір від 08.06.2010 набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до Договору одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь» правовласник передає првонабувачу в повному об'ємі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів твору, їх іменами, текстом) незалежно від того, пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до Договору.

Для підтвердження первісної належності виключних прав у Студії позивач надав також авторський договір замовлення від 01.04.2008 №ОК-2/2008, укладений Студією та ОСОБА_5, відповідно до умов якого ОСОБА_5 створив і передав Студії сценарії до перших 8-ми серій аудіовізуального твору - серіалу «Маша и Медведь».

Доводи відповідача про те, що позивач не підтвердив виключне право на аудіовізуальний твір - серіал «Маша и Медведь», спростовані документами доданими до матеріалів справи.

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша и Медведь» та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що зображення персонажів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь» «ІНФОРМАЦІЯ_2» і «ІНФОРМАЦІЯ_3» і кадри (фрагменти кадрів) серій названого мультиплікаційного серіалу є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватися самостійно, а тому розглядаються судом як твори.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

Матеріалами справи і поясненнями представників сторін підтверджено відсутність у відповідача правової підстави використання персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» і кадрів (фрагментів кадрів).

09.04.2014 у магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить ФОП ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, здійснювався продаж (реалізація, розповсюдження) набору дитячих фігурок в упаковці, на яких без дозволу позивача зображено персонажі «ІНФОРМАЦІЯ_2» і «ІНФОРМАЦІЯ_3», кадри (фрагментів кадрів) з серій «Первая встреча», «До весны не будить!», «Весна пришла!» та «Праздник на льду» аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь», що підтверджується фіскальним чеком від 09.04.2014 № 1129, фотографією товару (набір іграшок), чеком від 09.04.2014 № б/н і відеозаписом на диску, оглянутому судом в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку про те, що матеріалами даної справи підтверджено факт неправомірного використання ФОП ОСОБА_2 об'єктів авторського права (персонажів «ІНФОРМАЦІЯ_2» та «ІНФОРМАЦІЯ_3» і кадрів (фрагментів кадрів) мультиплікаційного серіалу «Маша и Медведь»), виключні майнові авторські права на які належать ТОВ «Маша и Медведь».

У пункті «г» частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом «г» частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

ТОВ «Маша и Медведь» визначено суму компенсації як 48 720 грн. (4*10*1 218 грн.), виходячи з того, що: кількість об'єктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені, складає 4; мінімальна заробітна плата (станом на день подання позову) - 1 218 грн. та 10 (мінімальних заробітних плат).

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Відповідач не подав суду документів, що підтверджують факт придбання набору іграшок, посилаючись на те, що він був придбаний у 2009-2010 роках.

ФОП ОСОБА_2 стверджував про те, що ним було придбано і реалізовано лише одну одиницю товару.

Назване твердження відповідача спростовується відеозаписом, з якого вбачається, що представник позивача взяв один набір іграшок, а на полиці ще залишився такий самий товар.

З огляду на наведене, врахувавши, що: порушення виключних майнових авторських прав позивача вчинено ФОП ОСОБА_2 вперше, - суд вважає правомірним та достатнім стягнення з відповідача компенсації у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 1 378 гривень.

Отже, станом на дату прийняття господарським судом рішення з цієї справи з відповідача підлягає стягненню 13 780 грн. (1 378 грн. х 10) компенсації; у задоволенні ж решти позовних вимог слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (04136, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи-платника податків: НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маша и Медведь» (адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 45, оф. 100; юридична адреса: 129085, м. Москва, вул. Годовікова, будинок 9, будова 3; ІПН/КПП ) 13 780 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят) грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 516 (п'ятсот шістнадцять) грн. 75 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.10.2015.

Суддя О. Марченко

Суддя Т. Ващенко

Суддя О. Спичак