КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2277/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: представник Швед Р.М.- за довіреністю.

Від Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" представник: Пономаренко О.В. - за довіреністю.

Від Відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія" представник не з?явився.

Від Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" представник: Щиголь Н.В. - за довіреністю.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорпо Інвест" представник не з?явився.

Від Відкритого акціонерного товариства "Есттерра" представник не з?явився.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп": представник не з?явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2015 року

за скаргою Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту

Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 14.07.2015р. ВП № 46012920 про стягнення з боржника виконавчого збору в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення

у справі № 911/2277/14 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк"

до 1. Відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія",

2. Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль",

треті особи 1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Сорпо Інвест",

2.Відкрите акціонерне товариство "Есттерра",

3.Товариство з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп"

про визнання недійсними договорів

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Родовід банк" (далі - АТ "Родовід банк") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства Банк "БІГ Енергія" (далі - ВАТ Банк "БІГ Енергія"), Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - ДП "МА "Бориспіль") про визнання недійсними договорів:

- від 24.02.2010 про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, укладеним між ВАТ Банк "БІГ Енергія" та АТ "Родовід банк", зареєстрованим у реєстрі за №604;

- від 24.02.2010 про передачу активів та зобов'язань ВАТ Банк "БІГ Енергія" та АТ "Родовід банк", укладеним між ВАТ Банк "БІГ Енергія" та АТ "Родовід банк";

- від 24.02.2010 №104.1/03-Д-10 строкового банківського вкладу у національній валюті юридичної особи - резидента, укладеним між АТ "Родовід банк" та ДП "МА "Бориспіль".

Рішенням господарського суду Київської області від 11.08.2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 року, залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2014 року, рішення господарського суду Київської області від 11.08.2014 року скасовано та прийняте нове рішення, яким позов ПАТ "Родовід Банк" задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду України від 08.04.2015 року у задоволенні заяви ДП "МА Бориспіль" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 30.12.2014 року відмовлено.

27.07.2015 року від ДП "МА Бориспіль" до Господарського суду Київської області надійшла скарга від 24.07.2015р. № 35-22/1-511 на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови від 14.07.2015р. серії ВП №46012920 про стягнення з боржника виконавчого збору в межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі № 911/2277/14, в якій останній просить господарський суд:

- визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Т.В. щодо винесення постанови від 14.07.2015р. серії ВП № 46012920 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 14.07.2015р. ВП №46012920 про стягнення з боржника виконавчого збору.

В обґрунтування зазначеної скарги ДП "МА "Бориспіль" посилається на те, що постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 21.01.2015р. стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 786 398,61 грн. Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2015р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2015р., скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 21.01.2015р. як таку, що винесена передчасно, з огляду на те, що термін на добровільне виконання рішення суду закінчився 22.01.2015р.

Скаржник зазначає, що чинним законодавством передбачено винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору не інакше як під час першого надходження виконавчого документа і виключно на наступний день після завершення строку, наданого для самостійного виконання рішення.

Отже, чинний закон не надає права державному виконавцю повторно виносити постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, не у строки, передбачені законом (на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення), відповідно постанова відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 14.07.2015р. ВП №46012920 про стягнення з боржника виконавчого збору є незаконною та має бути скасована.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2015 року у скаргу ДП "МА "Бориспіль" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо стягнення з боржника виконавчого збору постановою від 14.07.2015р. ВП № 46012920 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, ДП "МА "Бориспіль" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й в скарзі.

Відкритим акціонерним товариством Банк "Біг Енергія", Товариством з обмеженою відповідальністю "Сорпо Інвест", Відкритим акціонерним товариством "Есттерра" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" не використано наданого їм законом права на участь їх представників у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного їх повідомлення про дату, час та місце судового засідання.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника Відкритого акціонерного товариства Банк "Біг Енергія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сорпо Інвест", Відкритого акціонерного товариства "Есттерра" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Брокінвестгруп" за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників учасників процесу, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Судовою колегією встановлено, що Державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 14.01.2015 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 21.11.2014 року № 911/2277/14, п. 2 якої боржнику надано семиденний термін для добровільного виконання судового рішення.

У строк, наданий для самостійного виконання рішення, боржником сплачено частину боргу в сумі 112 437 878,58 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що постановою від 21.01.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 786 398,61 грн., оскільки рішення суду боржником в повному обсязі та у строк, встановлений для добровільного виконання, не виконано (залишок боргу - 7 863 986,09 грн.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2015 року, яку залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 року, визнано незаконними дії органу державної виконавчої служби щодо прийняття відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України постанови від 21.01.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору, постанову скасовано як винесену передчасно, з огляду на те, що термін на добровільне виконання вимог виконавчого документа закінчився 22.01.2015 року.

Встановлено, що станом на 17.07.2015 року з боржника стягнуто суму заборгованості в повному обсязі.

Як свідчать матеріали справи, постановою від 14.07.2015 року про стягнення з боржника виконавчого збору, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України стягнуто з боржника - державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" виконавчий збір в розмірі 786 398,61 грн.

Виконавче провадження здійснюється державним виконавцем згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 (далі - Інструкція).

Як встановлено вище, після спливу визначеного Законом строку для добровільного виконання рішення в повному обсязі боржником виконано не було, залишок заборгованості становив 7 863 986,09 грн.

Пунктом 3.7. Інструкції передбачено, що стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 28 Закону.

За приписами ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно з п. 3.7.1. Інструкції постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Пунктами 3.7.2., 3.7.3. Інструкції визначено, що якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно. При наступних пред'явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Отже, Закон та Інструкція визначають момент, коли у державного виконавця виникає обов'язок (а не право) винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору - при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після спливу строку, встановленого для самостійного виконання рішення суду; та умову, за настанням якої у державного виконавця виникає такий обов'язок - у випадку невиконання рішення боржником самостійно у встановлений для цього строк.

За таких обставин, твердження боржника про те, що право державного виконавця винести постанову про стягнення з боржника виконавчого збору діє лише один день і вичерпується із спливом цього єдиного дня (наступного після спливу строку для добровільного виконання), не заслуговує на увагу, оскільки за змістом наведених норм закону постанова про стягнення з боржника виконавчого збору може бути винесена у будь-яку дату протягом здійснення виконавчого провадження після завершення строку для самостійного виконання рішення.

Судова колегія зважає на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно того, що твердження боржника про те, що оскаржувана постанова від 14.07.2015 року винесена повторно, є помилковим, оскільки скасована постанова від 21.01.2015 року про стягнення виконавчого збору фактично не існує як юридичний факт та не створює жодних правових наслідків для учасників виконавчого провадження.

Враховуючи те, що станом на 14.07.2015 року строк для самостійного виконання рішення сплив, рішення суду боржником в добровільному порядку у встановлений для цього строк виконано не було, виконавчий збір у встановленому законом розмірі з боржника також стягнуто не було, для державного виконавця існувала сукупність всіх встановлених законом умов та підстав для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що стягуючи з боржника виконавчий збір постановою від 14.07.2015 року, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у відповідності до Закону та доказів зворотного скаржником не подано.

Крім того, матеріали справи свідчать про те, що 17.07.2015 року державним виконавцем перераховано до державного бюджету виконавчий збір в сумі 786398,61 грн.; повернуто боржнику надлишково стягнуті кошти в сумі 6506705,88 грн. Постановою від 05.08.2015р. закінчено виконавче провадження ВП №46012920.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстав для задоволення вимог скарги ДП "МА "Бориспіль" на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не має.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводами апеляційної скарги не спростовані зазначені вище обставини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2015 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.09.2015 року по справі № 911/2277/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 911/2277/14 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова