ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" жовтня 2015 р.Справа № 922/5714/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромаксі", м. Харків
до Agrisuninternationallimited, LTD
про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агромаксі" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Agrisuninternationallimited LTD (відповідач) про повернення авансу у сумі 52 000, 00 доларів США та судові витрати.

Cуд вважає за необхідне повернути позовну заяву вх. № 5714/15 та додані до неї документи без розгляду за наступних підстав.

До позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, за подання позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пунктом 2.2. зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у якості доказу сплати судового збору позивачем додано платіжне доручення № 72 від 19.10.2015 року на суму 8000,00 грн. Проте дане платіжне доручення надано у копії без відмітки банку про проведення оплати та зарахування грошових коштів до спеціального фонду державного бюджету України.

Як визначено у п. 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За змістом п. 2.21 наведеної постанови, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви копія платіжного доручення № 72 від 19.10.2015 року, не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки воно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, відповідно до пункту 4 частину 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем до позовної заяви від 19.10.2015 року не додано доказів направлення відповідачеві копії позовної заяви.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отже, з урахуванням вимог статті 56 Господарського процесуального кодексу України належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, є примірник опису вкладення, із підписом працівника поштового зв'язку, що перевірив відповідність вкладення опису, та відбиток календарного штемпеля поштового повідомлення (п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку).

Таким чином, позивачем не надано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви, що відповідно до пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду.

Керуючись статтями 56, 57, пунктами 4, 6 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 7 аркушах, (в тому числі копія платіжного доручення № 72 від 19.10.2015 року про сплату судового збору).

Суддя ОСОБА_1