донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.10.2015 справа №908/3187/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя: Дучал Н.М.

Судді: Кододова О.В., Склярук О.І.

при секретарі Дьомі К.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросталь» с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від24.06.2015р. ( підписано 14.07.2015р.)
у справі№908/3187/15 (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м.Запоріжжі
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросталь» с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області
простягнення 2 725 431,44 грн. ВСТАНОВИВ:
Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м.Запоріжжі звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросталь» с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області про стягнення кредитної заборгованості за Генеральною угодою № 75509N1 від 02.03.2009 р. в розмірі 2 501 897, 66 грн., з яких:

за кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р.: прострочені відсотки 152 062, 24 грн., прострочена комісія за управління 14 868,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 54 194,70 грн., пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління 6 458,28 грн., пеня за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом 218 970,24 грн.;

за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р. : прострочені відсотки 896 744,45 грн., прострочена комісія за управління 12 785,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 279 958,21 грн., пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління 6 744,72 грн., пеня за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом 859 111,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання ТОВ «Агросталь» зобовязань за Генеральною угодою № 75509N1 від 02.03.2009 р., кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р. та за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р.

Заявою №075-02/1340 від 11.06.2015р. позивач збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача кредитну заборгованість за Генеральною угодою № 75509N1 від 02.03.2009р. в розмірі 2 725 431,44 грн., з яких:

за кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р. : прострочені відсотки 163 167,93 грн., прострочена комісія за управління 15 576,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 63 507,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління 7 382,22 грн., пеня за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом 241 909,44 грн.;

за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р. : прострочені відсотки 940 316,68 грн., прострочена комісія за управління 12 785,71 грн., пеня за несвоєчасне погашення відсотків 324 174,64 грн., пеня за несвоєчасне погашення комісії за управління 7 500,07 грн., пеня за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом 949 111,11 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.06.2015р. у справі №908/3187/15 позов задоволений. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросталь" с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у місті Запоріжжі м. Запоріжжя за Кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011р.: прострочені відсотки за період з 01.08.2013р. по 31.05.2015р. в сумі 163 167,93грн., прострочену комісію за управління за період з 01.08.2013р. по 31.05.2015р. в сумі 15 576,00 грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. в сумі 63 507,64 грн., пеню за несвоєчасне погашення комісії за управління за період з 22.08.2013р. по 09.05.2015р. в сумі 7 382,22 грн., пеню за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. в сумі 241 909,44 грн.; за Кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011р.: прострочені відсотки за період з 01.08.2013р. по 31.05.2015р. в сумі 940 316,68 грн., прострочену комісію за управління за період з 01.08.2013р. по 31.05.2015р. в сумі 12 785 ,71грн., пеню за несвоєчасне погашення відсотків за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. в сумі 324 174,64грн., пеню за несвоєчасне погашення комісії за управління за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. в сумі 7 500,07грн., пеню за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. в сумі 949 111,11 грн. та суму судового збору в розмірі 54 508,63 грн.

Рішення господарського суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю заявлених позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду ТОВ «Агросталь» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить застосувати спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення штрафних санкцій. Скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 24.06.2015р. у справі 908/3187/15 в частині стягнення з ТОВ «Агросталь» на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії АТ «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі штрафних санкцій на суму 1 593 585,12 грн. Стягнути з ПАТ «Укрексімбанк» в особі Філії АТ «Укрекексімбанк» судові витрати за подання даної апеляційної скарги.

Вважає, що рішення господарського суду Запорізької області винесено з грубим порушенням норм матеріального права в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій, внаслідок чого є незаконним та необґрунтованим, та в цій частині має бути скасованим.

Наполягає, що позивачем незаконно нараховано, а місцевим судом стягнуто з відповідача штрафні санкції (пеню) за прострочення виконання зобовязань з 22.08.2013р. по 09.06.2015р., тобто майже за два роки, що у розумінні ч.6 ст.232 Господарського кодексу не відповідає періоду часу, який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане. До того ж, судом не застосовано вимоги законодавства стосовно позовної давності для нарахування неустойки (штрафу, пені), тобто ч.1 ст.256, ч.1 ст. 261, ч.4 ст. 257 Цивільного кодексу України.

Зазначив, що оскільки відповідач не приймав участі при розгляді цієї справи у суді першої інстанції, підприємство було позбавлене можливості скористатися наданими йому процесуальними правами щодо подання доказів, заявлення клопотань та подання відзиву на заявлені позовні вимоги. Наполягаючи на неповідомленні судом про час та місце розгляду справи, відповідач був позбавлений права та можливості подати заяву про сплив спеціальної позовної давності. З посиланням на положення п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013р., вважає правомірним звернення відповідача з клопотанням про застосування апеляційним судом позовної давності в один рік до вимог про стягнення пені за прострочення виконання зобовязань за кредитними договорами № 75511К6 від 07.07.2011 р. та № 75511К9 від 14.11.2011 р.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві № 075-02/1991 від 27.08.2015р. на апеляційну скаргу.

Наполягає, що нарахування пені здійснено банком на підставі ст.8 Генеральної угоди, умовами якої сторони дійшли згоди, що нарахування пені здійснюється з дати виникнення простроченої заборгованості і до повного погашення такої заборгованості. Зазначене відповідає приписам ч.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Вважає, що твердження відповідача про неповідомлення його судом про час та місце розгляду справи, в результаті чого останній був позбавлений права на подання заяви про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, є безпідставним та спростовується матеріалами справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розгляд апеляційної скарги відкладався.

06.10.2015р. від відповідача надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких повідомлено про необхідність застосування до вимог позивача про стягнення пені приписів ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, оскільки п.8.1. Генеральної угоди № 75509N1 від 02.03.2009р. не встановлено іншого строку нарахування пені за порушення виконання основного зобовязання, ніж той, що встановлений у ч.6 ст.232 ГК України.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42, , 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

02.03.2009р. між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії ВАТ "Укрексімбанк" (Додатковою угодою № 75509N1-1 від 14.12.2009р. до Генеральної угоди внесено зміни до преамбули договору змінивши найменування Банку на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросталь" укладено Генеральну угоду № 75509N1, яка за ст.1 Угоди регулює загальні засади співпраці між Банком та Позичальником щодо фінансування довгострокової програми по розвитку діяльності Позичальника, яка містить усі напрями діяльності підприємства Позичальника. Метою Генеральної угоди є визначення загальних умов фінансування інвестиційної, торгово-закупівельної, виробничої та іншої діяльності Позичальника, яка здійснюється відповідно до цієї Генеральної угоди шляхом укладання кредитних договорів (п. 1.1, п.1.2 ст. 1 Генеральної угоди).

В подальшому до Генеральної угоди сторонами укладалися додаткові угоди № 1-1 від 14.12.2009 р., №1- 2 від 02.11.2010р., №1-3 від 07.07.2011р.,№ 1-4 від 14.11.2011р., №1-5 від 13.09.2012р., №1-6 від 18.10.2013р.

Згідно зі ст. 2 Генеральної угоди кредит - означає позичковий капітал у грошовій формі, який надає Банк для фінансування діяльності Позичальника на умовах цієї Генеральної угоди та кредитного договору.

Відповідно до положень та умов Генеральної угоди Банк проводить кредитні операції в межах лімітів визначених в п. 4.5. Генеральної угоди, на підставі та з урахуванням умов кредитного договору, укладеного в рамках цієї Генеральної угоди. Якщо будь-яке з положень кредитного договору суперечить положенню Генеральної угоди, положення Генеральної угоди мають перевагу(п.4.1. Генеральної угоди).

Загальний Ліміт заборгованості за Генеральною угодою не може перевищувати 2 566 400, 00 грн.(п.4.5.1.Генеральної угоди в редакції додаткової угоди №1-4 від 14.11.2011 р.).

Згідно з умовами Генеральної угоди Позичальник взяв на себе обов'язок своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі за кредитними договорами (п.5.2.6. Генеральної угоди).

Термін користування кредитом за цією Генеральною угодою встановлюється до 02.11.2016р. ( п. 4.3. Генеральної угоди в редакції додаткової угоди № 1-3 від 07.07.2011р.).

Процентна ставка визначається у Кредитному договорі за згодою сторін відповідно до ст.6 Генеральної угоди (п.4.4.Генеральної угоди).

У разі порушення строків сплати основного боргу по Кредиту, процентів за користування кредитом та інших грошових зобовязань за цією Генеральною угодою Позичальник сплачує Банкові пеню. Пеня нараховується на суму несвоєчасно сплачених грошових зобовязань із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості і до дати повного погашення такої заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді, за який нараховувалася пеня, якщо інше не передбачено Кредитним договором, та інші санкції, передбачені чинним законодавством України та Кредитним договором (п. 8.1.Генеральної угоди).

В рамках Генеральної угоди № 75509N1 від 02.03.2009р. між сторонами було укладено Кредитний договір № 75511К6 від 07.07.2011р. (надалі Кредитний договір від 07.07.2011р.), в процесі виконання якого сторонами укладено додаткову угоду № 75511К6-1 від 13.09.2012р.

Згідно з п. 3.1 Кредитного договору від 07.07.2011р., Банк надає Позичальникові Кредит на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до положень та умов цього Договору.

Сума Кредиту 708 000,00 грн.(п. 3.2.1. Кредитного договору від 07.07.2011р.)

Кінцевий термін погашення Кредиту - 06.07.2016р. (п. 3.2.2 Кредитного договору від 07.07.2011р.).

Пунктом 3.2.4 Кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди № 75511К6-1 від 13.09.2012р., сторони погодили, що тип процентної ставки за користування Кредитом за цим Договором - фіксований. Проценти за користування Кредитом сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки: з дати Кредитного договору до 12.09.2012р. - 19,3 % річних, з 13.09.2012р. - 23,3 % річних.

Розмір комісії за управління Кредитом: 0,1 % від суми Кредиту, визначеної у п. 3.2.1 цього Договору. За неповний місяць комісія за управління Кредитом стягується пропорційно кількості днів користування Кредитом (п. 3.2.5 Кредитного договору від 07.07.2011р.).

Розмір пені за прострочення Позичальником платежів за цим договором: подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 3.2.9 Кредитного договору від 07.07.2011р.).

Порядок надання кредиту Банком Позичальнику визначено розділом 3.3 Кредитного договору від 07.07.2011р.

Відповідно до п. 3.4.1 Кредитного договору від 07.07.2011р., Позичальник зобов'язаний погасити Кредит у валюті Кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього Договору в строк, зазначений у п. 3.2 цього Договору, згідно з Графіком надання та погашення Кредиту за рахунок будь - яких грошових надходжень Позичальника. Строки, передбачені Графіком надання та погашення Кредиту, є обов'язковими.

У разі порушення термінів погашення Кредиту, зазначених у Графіку надання та погашення Кредиту, Банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів (п. 3.4.2 Кредитного договору від 07.07.2011р.).

Сторони в п. 3.5.1.Кредитного договору від 07.07.2011р. домовилися, що позичальник сплачує Банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів Періоду нарахування процентів на основі Банківського року у валюті Кредиту і підлягають сплаті з 1го по 7 число кожного місяця.

Порядок здійснення погашення платежів за Кредитним договором від 07.07.2011р. сторонами погоджено в розділі 3.7 вказаного Договору.

Позичальник зобовязаний сплатити Банкові за цим договором Комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п.3.2. цього договору. Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця по 7 число місяця, наступного за розрахунковим(п.п.4.1.1. п.4.1.Кредитного договору від 07.07. 2011р.) .

Відповідно до п. 5.1.1 Кредитного договору від 07.07.2011р. Позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати Банкові заборгованість за Кредитом, сплачувати проценти за користування Кредитом та інші платежі за цим Договором.

Пунктом 6.1.Договору сторони обумовили події, кожна з яких повинна тлумачитися як Подія невиконання зобовязань, зокрема:позичальник не сплатив Банкові у строк платежі з погашення Кредиту чи будь-яку суму, належну до сплати згідно з цим договором, або не виконав будь-які умови та/або зобовязання за цим договором(п.6.1.1.); у позичальника та/або поручителя виникла будь-яка прострочена заборгованість за будь-якими укладеними ним з Банком договорами(п. 6.1.3.); погіршився фінансовий стан Позичальника або стався інший несприятливий збіг обставин (п.6.1.5), тощо.

Якщо сталася і триває Подія невиконання зобовязань, Банк, зокрема, повідомляє Позичальника про те, що непогашена частина Кредиту, нараховані згідно з цим договором проценти за користування кредитом, а також інші платежі, нараховані згідно з цим договором, підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобовязаний сплатити зазначену в повідомленні суму протягом 10 календарних днів з дати отримання повідомлення(п. 6.2. Кредитного договору від 07.07.2011р.).

За умовами п. 7.2. Кредитного договору від 07.07.2011р., у разі невиконання зобовязань згідно з пп.3.4.1., 3.5.1., 4.1. цього договору Позичальник сплачує Банкові пеню у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору.

В якості Додатку № 1 до кредитного договору сторонами підписано Графік надання та погашення кредиту, який змінено сторонами додатковою угодою №75511К6-1 від 13.09.2012р.

В рамках Генеральної угоди № 75509N1 від 02.03.2009р. між сторонами було укладено Кредитний договір № 75511К9 від 14.11.2011р. (надалі Кредитний договір від 14.11.2011р.), в процесі виконання якого сторонами укладено додаткову угоду № 75511К9-1 від 13.09.2012р.

Згідно з п. 3.1 Кредитного договору від 14.11.2011р., Банк відкриває Позичальникові невідновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання, відповідно до положень та умов цього Договору.

Ліміт кредитної лінії - 2 000 000,00 грн. (п. 3.2.1 Кредитного договору від 14.11.2011р.).

Кінцевий термін погашення кредиту - 13.11.2013р. (п. 3.2.2 Кредитного договору від 14.11.2011р., з урахуванням додаткової угоди № 75511К9-1 від 13.09.2012р.).

Цілі Кредиту: фінансування обігових коштів, а саме придбання насіннєвих матеріалів, мінеральних добрив, ПММ, засобів захисту рослин та інші витрати (п. 3.2.4 Кредитного договору від 14.11.2011р.).

Пунктом 3.2.5 Кредитного договору, з урахуванням додаткової угоди № 75511К9-1 від 13.09.2012р., сторони погодили, що тип процентної ставки за користування Кредитом за цим Договором - фіксований. Проценти за користування Кредитом сплачується Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки: з дати Кредитного договору до 12.09.2012р. - 22,0 % річних, з 13.09.2012р. - 23,3 % річних.

Розмір комісії за управління Кредитом: 0,1 % від ліміту кредитної лінії, визначеного у п. 3.2.1 цього Договору. За неповний місяць комісія за управління Кредитом стягується пропорційно кількості днів користування Кредитом (п. 3.2.6 Кредитного договору від 14.11.2011р.).

Розмір пені за прострочення Позичальником платежів за цим договором: подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня (п. 3.2.10 Кредитного договору від 14.11.2011р.).

Порядок надання кредиту Банком Позичальнику визначено розділом 3.3 Кредитного договору від 14.11.2011р.

Відповідно до п. 3.4.1 Кредитного договору від 14.11.2011р., Позичальник зобов'язаний погасити Кредит у валюті Кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього Договору в строк, зазначений у п. 3.2 цього Договору, згідно з Графіком надання та погашення Кредиту за рахунок будь - яких грошових надходжень Позичальника. Строки, передбачені Графіком надання та погашення Кредиту, є обов'язковими.

У разі порушення термінів погашення Кредиту, зазначених у Графіку надання та погашення Кредиту, Банк переносить прострочену частину заборгованості за кредитом на рахунок прострочених кредитів (п. 3.4.2 Кредитного договору від 14.11.2011р.).

Сторони в п. 3.5.1.Кредитного договору від 14.11.2011р. домовилися, що позичальник сплачує Банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів Періоду нарахування процентів на основі Банківського року у валюті Кредиту і підлягають сплаті з 1го по 7 число кожного місяця.

Порядок здійснення погашення платежів за Кредитним договором від 07.07.2011р. сторонами погоджено в розділі 3.7 вказаного Договору.

Позичальник зобовязаний сплатити Банкові за цим договором Комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п.3.2. цього договору. Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця по 7 число місяця, наступного за розрахунковим(п.п.4.1.1. п.4.1.Кредитного договору від 14.11.2011р.) .

Відповідно до п. 5.1.1 Кредитного договору від 14.11.2011р. Позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати Банкові заборгованість за Кредитом, сплачувати проценти за користування Кредитом та інші платежі за цим Договором.

Пунктом 6.1.Договору сторони обумовили події, кожна з яких повинна тлумачитися як Подія невиконання зобовязань, зокрема:позичальник не сплатив Банкові у строк платежі з погашення Кредиту чи будь-яку суму, належну до сплати згідно з цим договором, або не виконав будь-які умови та/або зобовязання за цим договором(п.6.1.1.); у позичальника та/або поручителя виникла будь-яка прострочена заборгованість за будь-якими укладеними ним з Банком договорами(п. 6.1.3.); погіршився фінансовий стан Позичальника або стався інший несприятливий збіг обставин (п.6.1.5), тощо.

Якщо сталася і триває Подія невиконання зобовязань, Банк, зокрема, повідомляє Позичальника про те, що непогашена частина Кредиту, нараховані згідно з цим договором проценти за користування кредитом, а також інші платежі, нараховані згідно з цим договором, підлягають достроковому поверненню. Позичальник зобовязаний сплатити зазначену в повідомленні суму протягом 10 календарних днів з дати отримання повідомлення(п. 6.2. Кредитного договору від 14.11.2011р.).

За умовами п. 7.2. Кредитного договору від 14.11.2011р., у разі невиконання зобовязань згідно з пп.3.4.1., 3.5.1., 4.1. цього договору Позичальник сплачує Банкові пеню у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору.

В якості Додатку № 1 до кредитного договору сторонами підписано Графік надання та погашення кредиту, який змінено сторонами додатковою угодою №75511К9-1 від 13.09.2012р.

З матеріалів справи вбачається виконання банком прийнятих на себе зобов'язань. Факт надання Банком на підставі кредитних договорів кредитних коштів підтверджується матеріалами справи, зокрема виписками з рахунків позичальника.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем умов Кредитних договорів (порушення строків оплати основного боргу, процентів та комісії за управління кредитом) Позивачем на адресу Відповідача надіслано Претензію-вимогу № 075-13/1543 віл 27.03.2013р. про дострокову сплату заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до умов п. п. 7.1.,7.2. Генеральної угоди, п. п. 6.1., 6.2. Кредитних договорів, Банк вимагав дострокової сплати Позичальником непогашеної частини кредиту, нарахованих процентів за користування кредитом, а також інших платежів за Кредитними договорами протягом 10 банківських днів з дати отримання цієї Претензії-вимоги. Відповідач зазначену Претензію-вимогу отримав 03.04.2013р., але вимог Позивача не виконав та залишив Претензію-вимогу без задоволення.

Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за Генеральною угодою № 75509N1 від 02.03.2009р. та Кредитними договорами №75511К6 від 07.07. 2011р., №75511К9 від 14.11.2011р. стосовно повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісії за управління кредитом підтверджується матеріалами справи, банківськими виписками по рахункам відповідача, та не спростовано відповідачем.

Докази належного, своєчасного та повного виконання позичальником прийнятих на себе зобов»язань за Генеральною угодою № 75509N1 від 02.03.2009р. та Кредитними договорами №75511К6 від 07.07. 2011р., №75511К9 від 14.11.2011р., також як і докази виконання Претензії-вимоги № 075-13/1543 віл 27.03.2013р., відповідачем до матеріалів справи не надавалися.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 75509N1 від 02.03.2009р. з договорами №75511К6 від 07.07. 2011р., №75511К9 від 14.11.2011р. є кредитними договорами, згідно з яким, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт наявності заборгованості відповідача:

за кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р. по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 163 167,93 грн., по простроченій комісії за управління кредитом в сумі 15 576,00 грн.; за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р. по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 940 316,68 грн., по простроченій комісії за управління в сумі 12 785,71 грн., підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Отже, вірним є висновок місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог позивача та стягнення заборгованості за кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р. по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 163 167,93 грн., по простроченій комісії за управління за період в сумі 15 576,00 грн.; за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р. по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 940 316,68 грн., по простроченій комісії за управління в сумі 12 785,71 грн.

У звязку з неповним та несвоєчасним виконанням відповідачем зобовязань за договором, позивачем, на підставі п. 7.2. Кредитних договорів від 07.07.2011 р. та від 14.11.2011р. нарахована та вимагається до стягнення пеня:

за кредитним договором № 75511К6 від 07.07.2011 р. в сумі 63 507,64 грн. за період з 22.08.2013 р. по 09.06.2015р. за несвоєчасне погашення відсотків, в сумі 7 382,22 грн. за період з 22.08.2013р. по 09.05.2015р. за несвоєчасне погашення комісії за управління, в сумі 241 909,44 грн. за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом;

за кредитним договором № 75511К9 від 14.11.2011 р. в сумі 324 174,64 грн. за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. за несвоєчасне погашення відсотків, в сумі 7 500,07 грн. за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. за несвоєчасне погашення комісії за управління, в сумі 949 111,11 грн. за період з 22.08.2013р. по 09.06.2015р. за несвоєчасне погашення простроченої заборгованості за основним боргом.

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача про стягнення пені з огляду на наступне.

Відповідно до ст..611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

За умовами пунктів 7.2. Кредитних договорів від 07.07.2011 р. та від 14.11.2011р., у разі невиконання зобовязань згідно з пп. 3.4.1., 3.5.1., 4.1. цього договору Позичальник сплачує Банкові пеню у гривнях. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору.

Пунктом 8.1.Генеральної угоди сторонами передбачено, що у разі порушення строків сплати основного боргу по Кредиту, процентів за користування кредитом та інших грошових зобовязань Позичальник сплачує Банкові пеню. Пеня нараховується на суму несвоєчасно сплачених грошових зобовязань із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дати виникнення простроченої заборгованості і до дати повного погашення такої заборгованості, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді, за який нараховувалася пеня.

Якщо будь-яке з положень кредитного договору суперечить положенню Генеральної угоди, положення Генеральної угоди мають перевагу(п.4.1. Генеральної угоди).

Стосовно заяви заявника апеляційної скарги про застосування спеціальної позовної давності до вимог позивача про стягнення пені слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

При розгляді справи судом першої інстанції відповідачем не заявлялося про сплив позовної давності.

У суді апеляційної інстанції заявити про сплив позовної давності може сторона у спорі, яка доведе неможливість подання відповідної заяви в суді першої інстанції, зокрема у разі, якщо відповідну сторону не було належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи місцевим господарським судом (п.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість тверджень скаржника про неповідомлення його судом першої інстанції належним чином про розгляд справи, у звязку з чим він не міг заявити про застосування строку спеціальної позовної давності.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Направлення процесуальних документів суду на адреси сторін підтверджується штампом господарського суду Запорізької області на обороті ухвал, з зазначенням вихідного номеру та дати.

Наявний в матеріалах справи поштовий конверт, датований 22.05.2015р., про направлення судом відповідачеві ухвали про порушення провадження у справі, свідчить про неотримання відповідачем поштової кореспонденції з відміткою органу звязку «за закінченням терміну зберігання». Повернення конверту на адресу суду здійснено органом поштового звязку лише 27.06.2015р.

Відповідно до п.131 Правил поштового звязку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. № 1155, у разі неможливості вручення адресатам(одержувачам), внутрішні або міжнародні поштові відправлення (поштові перекази) зберігаються обєктом поштового звязку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Отже, з урахуванням наведеного та обставин справи, вважається належним виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи.

У звязку з неявкою відповідача в судове засідання розгляд справи судом відкладався.

Відповідно до ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи, що отримання кореспонденції, направленої судом на адресу відповідача, участь представника в судових засіданнях та подання заяви про застосування позовної давності залежало виключно від волевиявлення відповідача, наполягання заявника апеляційної скарги на неможливості подання ним заяви про застосування строків позовної давності у звязку з неповідомленням його судом першої інстанції про розгляд справи, є необґрунтованим.

Крім того, всі процесуальні документи розміщуються судами в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що виключає відсутність інформації у відповідача про розгляд справи.

Відповідач не був позбавлений права направити до суду заяву про застосування строків позовної давності в електронному вигляді.

Виходячи з вищезазначеного, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст.33, ст.34 Господарського процесуального кодексу України.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в звязку з чим відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 24.06.2015 р. (підписано 14.07.2015р.) у справі №908/3187/15.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Результати апеляційного провадження у справі №908/3187/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросталь» с. Новоданилівка Якимівського району Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 24.06.2015 р. (підписано 14.07.2015р.) у справі №908/3187/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 24.06.2015 р. (підписано 14.07.2015р.) у справі №908/3187/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.М. Дучал

Судді: О.В. Кододова

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1-позивачу;

1-відповідачу;

1-у справу;

1-ДАГС;

1-ГСЗО.