РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/21577/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова»

про стягнення 4 944 737 грн. 33 коп.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Кость О.Г. (довіреність №14-105 від 18.04.2014);

від відповідача - Комісар С.П. (довіреність №150 від 23.12.2014).

ВСТАНОВИВ:

19.08.2015 позивач - Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова» про стягнення пені у розмірі 2 060 733,38 грн., 3 % річних у розмірі 289 534,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 594 469,24 грн., а всього 4 944 737 грн. 33 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 1976/14-ТЕ-39 від 27.12.2013 стосовно своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.08.2015 порушено провадження у справі №910/21577/15 та справу призначено до розгляду на 10.09.2015.

Письмовим відзивом від 08.09.2015 на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

В судовому засіданні 10.09.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.10.2015.

13.10.2015 позивач через загальний відділ діловодства суду подав пояснення у справі.

У судове засідання 13.10.2015 прибули повноважні представники учасників судового процесу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

27.12.2013 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТехНова» (Комунальний енергогенеруючий підрозділ «Чернігівська ТЕЦ»)(далі - відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1976/14-ТЕ-39 (далі - договір), за умовами якого позивач зобов'язався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ (далі - газ), на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2 договору, в редакції додаткової угоди № 2 від 29.04.2014 до договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

За п. 2.1 договору продавець передає покупцеві з 01.01.2014 по 31.12.2014 газ обсягом до 105 000,00 тис. куб. м. ,у тому числі по місяцях кварталів.

За розрахункову одиницю газу приймається один кубічний метр (п. 2.3 договору).

Ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (НКРЕ) (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.2. договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 31.01.2014 до договору, ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 1 091,00 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 1 091,00 грн., крім того ПДВ 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1 309,20 грн.

Оплата за газ здійснюється покупцем або структурним підрозділом покупця Комунальним підрозділом «Чернігівська теплоелектроцентраль» з рахунку структурного підрозділу № 0729 в банку «Демарк» в м. Чернігові виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору).

Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору продавець має право не здійснювати поставку газу покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання покупцем п. 6.1 умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (гл. 11 договору).

03.10.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, позивачем та відповідачем укладено Договір про організацію взаєморозрахунків № 588/30 з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 29.01.2014 № 30.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Департаментом фінансів Чернігівської облдержадміністрації, позивачем та відповідачем підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1497 від 10.07.2014, №1337 від 13.06.2014, №1101 від 14.05.2014, №347 від 18.02.2014, №696 від 19.03.2014, №943 від 17.04.2014, за умовами яких сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ спожитий за спірним договором на загальну суму 27 412 260,01 грн.

На виконання умов договору Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» поставив з січня по червень 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 53 832 683,20 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 15 720 313,26 грн., від 28.02.2014 на суму 12 463 019,74 грн., від 31.03.2014 на суму 11 394 217,65 грн., від 30.04.2014 на суму 5 772 283,74 грн., від 31.05.2014 на суму 4 616 714,44 грн. та від 30.06.2014 на суму 3 866 134,37 грн.

Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання щодо оплати вартості природного газу у строки визначені змістом договору не виконав, внаслідок чого прострочив виконання зобов'язання перед відповідачем, який нарахував пеню, інфляційні витрати та 3% річних, стягнення яких вимагає в судовому порядку.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приписами статей 526 ЦК України та 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Порушенням зобов'язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом приписів статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, для застосування санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляд справи і відповідно до п. 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Тобто, уклавши вказані вище договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу газу. Аналогічної думки дотримується Верховний суд України у своїх постановах від 09.09.2014р. у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та №5011- 1/1043-2012-42/528-2012.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТехНова» у строки, встановлені Договорами про організацію взаєморозрахунків, повністю розрахувалося з Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за поставлений газ, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними у матеріалах справи.

Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо стягнення з відповідача пені, оскільки для застосування санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до пункту 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 13.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 16.10.2015 р.

Суддя В.О. Демидов