ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" жовтня 2015 р. Справа № 925/1462/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Дашковича, 62

до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрофарм», м. Черкаси, вул. Конєва, 1

про стягнення 9 120,20 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрофарм» про стягнення 9 120,20 грн. заборгованості та санкцій за спожиту теплову енергію згідно договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 02.08.2007р. №769 в розмірі: 4761,53 грн. основного боргу, 1527,72 грн. пені, 2527,43 грн. інфляційних збитків, 268,52 грн. -3% річних, та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

У судове засіданні представник відповідача не прибув, вимоги не заперечив. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору. Ухвала суду про порушення провадження від 01.09.2015р. повернулась суду з відміткою відділення поштового звязку «не існує». Адреса направлення ухвали суду відповідає адресі реєстрації відповідача та запису в ЄДР.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, судом встановлено такі взаємовідносини сторін:

02.08.2007р. між КП «Черкаситеплокомуненерго» (Постачальником Позивач по справі), в особі директора ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та ТОВ «Петрофарм» (Споживачем Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір про постачання теплової енергії №769 (далі Договір, а.с. 8-13), за умовами якого Постачальник бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в приміщення аптек споживача по вул. Сумгаїтській, 39, та Конева, 1 в м. Черкаси, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 10.1. Договору цей договір набуває чинності з 02.08.2007р. та діє до 02.08.2008р.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору теплова енергія постачається Споживачу орієнтовно в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення в період опалювального сезону;

Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі розрахункових даних будівельного обєму приміщення та приведеної площі (п. 1.2 договору).

Відповідно до додатку 1 до Договору (а.с. 12) Постачальник зобовязується відпустити Споживачу теплову енергію: всього за рік 14,69 Гкал тепла для опалення та гарячого водопостачання будівлі по вул. Сумгаїтська, 39, м. Черкаси, яку використовує Споживач. Тариф становить 272,64 грн./Гкал з ПДВ на момент укладення договору.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника коштів згідно Додатку 1 (розрахунковий метод) не пізніше 10 (першого) числа наступного за розрахунковим місяця.

Споживач має самостійно оплачувати отримане тепло. Вимоги теплопостачальника не визнавались такими, що не підлягають виконанню (розрахунок наведений на а.с. 15).

Споживач з грудня 2012р. припинив оплату отриманого та спожитого тепла, але добросовісно споживав його до травня 2014р.

Станом на 10.08.2014р. заборгованість Споживача становить 4761,53 грн., що є предметом спору.

Споживач порушив взяті на себе договірні зобовязання щодо встановлених строків та порядку оплати послуг на поставку теплової енергії, що суперечить п. 6.2. Договору (а.с. 8) та Договору (а.с. 14), і стало підставою звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу.

Відповідач вимоги не заперечив та не подав доказів обєктивної неможливості спростувати доводи позивача.

Спору в частині обємів, якості та вартості поставленого тепла немає.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

У відповідності з положеннями Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є самостійними юридичними особами та субєктами господарювання.

За своєю правовою природою договір купівлі-продажу теплової енергії від 02.08.2007р. №769 є договором постачання енергетичних та інших ресурсів через приєднану мережу, та відповідає вимогам статті 714 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу теплової енергії від 02.08.2007р. №769 не заперечений сторонами, не визнаний недійсним та не розірваний в установленому порядку (а.с. 8-13 з додатками).

03.07.2014р. між сторонами підписано договір реструктуризації заборгованості за теплопостачання. Станом на 03.07.2014р. заборгованість становить 4761,53 грн. за період з грудня 2012р. по травень включно 2014р. Спору в розмірі боргу немає. Претензій стосовно якості та кількості поставленого тепла немає. Договором реструктуризації заборгованості визначено строк погашення боргу до 01.01.2015р. (а.с. 14).

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договорами (а.с. 8, 14), та відсутністю заперечень щодо оплати неотриманої послуги тощо. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отримане тепло, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк розрахунків за спожиту теплову енергію, який визначений в п. 2.1 Договору від 03.07.2014р. (а.с. 14): розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника коштів згідно графіку погашення заборгованості (793,59 грн. щомісячно) до 01.01.2015р.

Отже, строк проведення остаточного розрахунку за отриману Відповідачем теплову енергію станом на час розгляду справи вже є таким, що настав.

Суд враховує відсутність претензій Відповідача стосовно невиконання Позивачем умов спірного договору, претензій стосовно якості, кількості та вартості поставленого тепла.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже спожиту теплову енергію належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На момент звернення до суду із позовною заявою Споживач заборгованості у повному обсязі не погасив. За розрахунками позивача, заборгованість Споживача за спожиту теплову енергію за період з 01.12.2012р. по 31.05.2014р. становить 4761,53 грн.

Суд враховує також презумпцію правомірності правочину, що врегульовано ст. 204 ЦК України.

Суд враховує, що відсутність грошових коштів у відповідача не є підставою ухилення від виконання грошового зобовязання.

З врахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за отримане тепло у розмірі 4761,53 грн. за період з 01.12.2012р. по 31.05.2014р.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Позивач просить стягнути з відповідача 1527,72 грн. пені за порушення строку розрахунку за договором. Письмовий договір забезпечення неустойкою виконання зобовязання, що передбачено положеннями ст.ст. 546, 547, 549 ЦК України, укладено п. 7.2.3 договору (а.с. 10). Позивач нараховує пеню за період з 10.01.2015р. по 10.08.2015р. в межах скороченого строку позовної давності. Нарахування пені перевірено судом з застосуванням апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон». Розрахунок виконано з урахуванням обмеження пені двома обліковими ставками НБУ за спірний період.

Суд враховує наявність господарських відносин між двома субєктами господарювання та обмеження нарахування пені в строк 6 місяців відповідно до приписів п. 6 ст. 232 ГК України. Тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені частково, за період з 10.01.2015р. до 10.07.2015р. в сумі 1285,74 грн. В решті вимог належить відмовити за необґрунтованістю (а.с. 17).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Позивач також нараховує відповідачу 2527,43 грн. інфляційних збитків, 268,52 грн. -3% річних з простроченої суми за спірний період.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок санкцій при наявному грошовому зобовязанні відповідача перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати спожитої теплової енергії та індексу інфляції. Розрахунок вимоги виконано вірно. 2527,43 грн. інфляційних збитків, 268,52 грн. -3% річних підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 17).

Суд враховує відсутність оплати на момент розгляду спору та неподання відповідачем первинних належних доказів проведеної оплати отриманої та спожитої послуги. Перерахування відповідачем коштів в момент розгляду справи має бути врахована виконавчою службою при проведенні виконавчих дій при стягненні боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з до товариства з обмеженою відповідальністю «Петрофарм», м. Черкаси, вул. Конєва, 1, , рахунок №01 в ВАТ ВКБ «Надра» м. Черкаси, МФО 354916

на користь комунального підприємства теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Дашковича, 62, , рахунок № в АБ «УкргазБанк» м. Черкаси, МФО 320478

4761,53 грн. основного боргу, 1285,74 грн. пені, 2527,43 грн. інфляційних збитків, 268,52 грн. -3% річних, 1827,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 22.10.2015р.

Суддя Г.М. Скиба