ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015р. Справа№ 914/3146/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій розглянула справу

За позовом: Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі органів уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах:

-Міністерство оборони України, м.Київ.

-Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова, м.Львів.

До відповідача: Підприємства СПЕЦБУД -УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих, м.Львів.

Про: стягнення 23401,65 грн.

За участю представників:

Прокурор: Гальчинський С.О.

Від позивача 1: ОСОБА_1 представник;

Від позивача 2: ОСОБА_2 представник;

Від відповідача: не зявився;

Суть спору: Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся в Господарський суд Львівської області в інтересах держави в особі органів уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова до відповідача: Підприємства СПЕЦБУД -УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих про: стягнення 23401,65 грн.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що на виконання умов договору від 04.04.2011р. №75-е/11 про постачання електричної енергії, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова, як основний споживач електроенергії, постачав відповідачу, як субспоживачу електричну енергію, а відповідач в свою чергу зобовязався зобовязався оплачувати її вартість за регульованими тарифами ВАТ «Львівобленерго». Однак, відповідач всупереч умов договору не оплатив вартість спожитої електроенергії, у звязку з чим станом на 01.07.2015р. за ним числиться заборгованість в сумі 23 401,65 грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 04.09.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 22.09.2015року. Ухвалою від 04.09.2015р. суд визнав підставним представництво Заступником військового прокурора Львівського гарнізону інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова.

В судове засідання 22.09.2015р. зявився прокурор та представники позивачів, надали документи які витребовувались судом. В підтвердження позовних вимог надали суду рахунки на оплату спожитої електроенергії, які виставлялись відповідачу.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки не повідомив, вимог ухвал суду від 04.09.2015р. не виконав, хоча належним чином про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення № 415.

Розгляд справи було відкладено на 13.10.2015р.

В судове засідання 13.10.2015р. зявився прокурор та представники позивачів, надали пояснення по суті предмету спору в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задоволити з підстав викладених в позовній заяві та матеріалах справи.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що він перебуватиме в іншому судовому засіданні. Відзиву на позов чи доказів погашення боргу представник відповідача не подав.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, в разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не обґрунтовано жодними первинними документами про те, що він дійсно буде брати участь іншому судовому засіданні і воно відбуватиметься в часових межах які унеможливлять його участь в судовому засіданні по даній справі.

Враховуючи, що це вже друга неявка представника відповідача в судове засідання без поважних причин,суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. З огляду на те, що матеріалів справи достатньо для її розгляду по суті, у відповідності до ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення прокурора та представників позивачів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

04.04.2011р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова (основний споживач) та Підприємством СПЕЦБУД -УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих (субспоживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №75-е/11 за умовами якого основний споживач постачає електричну енергію субспоживачу , а субспоживач оплачує основному споживачу електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Додатком №1 до договору було затверджено перелік обєктів і точок обліку субспоживача. Зокрема електроенергія використовувалась відповідачем для будівельно-монтажних робіт 64-х квартирного житлового будинку за адресою: с.Липники, Львівська область, військове містечко 4.

У звязку із встановленням додаткового лічильника для обліку електроенергії, 10.10.2011р. між сторонами було укладено додаткову угоду, якою затверджено новий перелік обєктів і точок обліку субспоживача.

Відповідно до п. 9.4 договору, він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2011р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В силу даних положень договору, оскільки жодна із сторін не заявляла про його припинення, строк дії договору неодноразово продовжувався, в тому числі і на 2015 рік.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно долученого до справи розрахунку вартості спожитої відповідачем електроенергії за умовами договору від 04.04.2011р. №75-е/11, станом на 01.01.2015р. за відповідачем числилась переплата в сумі 1 605,30 грн. В період з січня 2015р. по липень 2015р. відповідачем було спожито електроенергії на суму 52 378,95 грн.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, субспоживач зобовязався оплачувати основному споживачу електричної енергії вартість спожитої електричної енергії.

Відповідно до положень п.7.1-7.3 договору, сторони погодили, що розрахунок субспоживача з основним споживачем здійснюється за регульованим тарифом ВАТ «Львівобленерго». Розрахунковим періодом вважається період з 15 числа попереднього місяця до 14 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Остаточний розрахунок субспоживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого основним споживачем електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач №2 виставляв відповідачу рахунки для оплати спожитої електричної енергії (а.с.53-59).

Однак відповідач оплатив отриману в період з січня 2015р. по липень 2015р. електроенергію частково в сумі 27 372,00 грн.

Станом на дату подання позову до суду за відповідачем числиться заборгованість в сумі 23401,65 грн.

21.07.2015р. позивач 2 скерував відповідачу претензію з вимогою в термін до 30.07.2015р. погасити заборгованість в сумі 23 401,65 грн., однак вона була залишена відповідачем без реагування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 1218,00 грн.

Керуючись ст.526,530 ЦК України, ст.ст.28, 33, 43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Підприємства СПЕЦБУД -УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих (79005, м.Львів, вул. Кониського,1, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79007,м.Львів, вул. Батуринська,2, ) 23401,65 грн. боргу.

3. Стягнути з Підприємства СПЕЦБУД -УТОГ Львівської обласної організації

українського товариства глухих (79005, м.Львів, вул. Кониського,1, ) в дохід Державного бюджету України - 1218,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.