КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа№ 925/574/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від прокуратури: не з'явився.

від позивача: не з'явився.

від відповідача: Тютюник Р.В.

від третьої особи: не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2015р. у справі №925/574/15 (суддя Грачов В.М.)

за позовом Прокурора Черкаського району в інтересах держави в особі Черкаської районної державної адміністрації

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра"

третя особа Державна інспекція сільського господарства в Черкаській області

про стягнення 117590 грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до Відповідача про стягнення шкоди в сумі 117590,00 грн., завданої внаслідок самовільного зайняття 60 невитребуваних паїв, розташованих в адміністративних межах Байбузівської сільської ради Черкаського району за межами населеного пункту.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 17.06.2015р. позов задоволено повністю, стягнуто з Відповідача до загального фонду Державного бюджету України збитки в сумі 117590 грн., завдані самовільним зайняттям земельної ділянки.

Рішення обґрунтовано тим, що право на сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність КСП "Іскра", належить особам, які мають право на земельні паї, і включені як члени підприємства до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землі, а також їх спадкоємці у разі смерті осіб, які мають право на земельні паї. Землі 60 неуспадкованих (невитребуваних) паїв площею 92,66 га земель сільськогосподарського призначення, які обліковувались у Байбузівській сільській раді, в користування Відповідача не передавались, договори оренди з ним не укладались, у зв'язку з чим Відповідач, використовуючи ці земельні ділянки без правовстановлюючих документів (самовільне зайняття земель державної власності), порушив норми земельного законодавства. А тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 17.06.2015р. та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме суд смерть орендодавця не є підставою для автоматичного припинення договору оренди землі. Крім того, відповідно до умов договору, у разі смерті орендодавця, його обов'язки виконують спадкоємці. Спірні земельні ділянки не набули статусу не витребуваних паїв, тому Позивач не може бути орендодавцем цих земельних ділянок, відповідно інтереси держави не порушені.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.07.2015р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.09.2015р.

Розпорядженням заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючого), Хрипуна О.О., Гончарова С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. апеляційну скаргу у справі №925/574/15 прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 01.09.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.09.2015р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 22.09.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.09.2015р. розгляд апеляційної скарги було відкладено на 06.10.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015р. апеляційну скаргу у справі №925/574/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючий), Станіка С.Р., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015р. апеляційну скаргу у справі №925/574/15 прийнято до провадження визначеною колегією суддів та призначено до розгляду на 06.10.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

24.11.1995р. Позивачем видано КСП «Іскра» державний акт №ЧР 17-14 на право колективної власності на землю, відповідно до якого останньому передано у колективну власність 1882,8 га землі в межах згідно з планом. Землю передано у власність для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження голови Черкаської районної державної адміністрації від 23.11.1995р. №154.

30.12.1997р. між громадянами України - власниками земельних і майнових часток (паїв), отриманих в результаті розпаювання земель і майна, що знаходилося в колективній власності КСП "Іскра" відповідно до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧР 17-14, перелічені в додатку №1 від 30.12.1997р., був укладений договір №1 про добровільне об'єднання земельних та майнових паїв на засадах спільної часткової власності для спільного володіння, використання і розпорядження земельних паїв і майна та про порядок передачі колективом співвласників спільної ділянки і майна Відповідачу с. Байбузи Черкаського району Черкаської області.

Відповідно до п.1.1. договору в зв'язку з реорганізацією КСП «Іскра» співвласники домовились про добровільне об'єднання земельних та майнових паїв на правах спільної часткової власності в єдиний земельний масив і майновий комплекс для спільного володіння, розпорядження і використання земельних паїв і майна в порядку, визначеному цим договором.

Згідно з п.8.3 договору у випадку переходу частки до іншого співвласника чи іншої особи в результаті успадкування, купівлі, або інших факторів, умови цього договору є обов'язковими для набувача права на частку (пай).

Додатком №1 від 30.12.1997р. до договору є список осіб, що його підписали, у списку значаться 1000 осіб, та 7 осіб правонаступників на сертифікати на земельну частку (пай).

23.01.1998р. між громадянами, членами реорганізованого КСП «Іскра» як співвласниками майнового комплексу і єдиного земельного масиву, що складається з паїв членів КСП, належних їм на праві спільної часткової власності, та Відповідачем був укладений договір №2 оренди землі і майна, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, за умовами якого громадяни, як орендодавці передали, а Відповідач прийняв в тимчасове володіння та користування на умовах оренди майновий комплекс і земельну ділянку колишнього КСП «Іскра», яке реорганізоване в товариство Відповідача згідно акту передачі. Майно і земля, що передаються в оренду по цьому договору належать громадянам - співвласникам на праві спільної часткової власності. Відповідно до п.2.1. договору цей договір укладено на 15 років.

Згідно з п.7.3 договору права і обов'язки померлих громадян-співвласників здійснюють їх спадкоємці.

Договір зареєстровано в книзі реєстрації договорів оренди землі і майна 26.01.1998р. за №2 Байбузівської сільської ради.

Із інформаційної довідки, наданої Відповідачем, вбачається, що 60 осіб-власників земельних сертифікатів із числа осіб, зазначених у додатку №1 до договору №1 від 30.12.1997р., померли протягом 1998-2008 років, загальна площа належних їм земельних ділянок складає 92,66 га. Достовірність дат смерті померлих власників паїв підтвердила секретар Байбузівської сільської ради.

10.05.12р. Третьою особою була проведена позапланова перевірка з питань дотримання вимог земельного законодавства та законності використання земель в адміністративних межах Байбузівської сільської ради, а саме не успадкованих земельних часток (паїв), міжпольових шляхів, земель запасу та резерву.

Перевіркою виявлено порушення Відповідачем вимог земельного законодавства, що полягає в самовільному зайнятті земельної ділянки - не витребуваних 60 паїв померлих громадян загальною площею 92,66 га в адміністративних межах Байбузівської сільської ради за межами населеного пункту.

За результатами перевірки Третьою особою складені акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 10.05.2012р., акт №2 обстеження земельної ділянки від 11.05.2012р., припис від 11.05.2012р. №000003 про усунення виявлених порушень та протокол про адміністративне правопорушення від 11.05.2012р. №000002, а також здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно з ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.

Відповідно до п.1, 2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995р. №720/95 паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Згідно з ст.32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Як встановлено судом 24.11.1995р. КСП «Іскра» було передано у колективну власність 1882,8 га земель для ведення сільськогосподарського виробництва. У 1996 році на зборах уповноважених КСП «Іскра» були затверджені списки членів КСП та пенсіонерів для проведення паювання вказаних земель. У 1997 році після проведеного паювання власники паїв, в тому числі 60 померлих в подальшому осіб, підписали договір №1 про добровільне об'єднання своїх паїв на засадах спільної часткової власності для спільного володіння, використання і розпорядження та передачу їх в оренду Відповідачу. При цьому, сторони обумовили в договорі, що у випадку переходу частки до іншого співвласника чи іншої особи в результаті успадкування, умови цього договору є обов'язковими для набувача права на частку (пай). У 1998р. між власниками паїв, в тому числі 60 померлими в подальшому особами та Відповідачем був укладений договір №2 оренди землі і майна строком на 15 років. Зазначеним договором сторони також обумовили, що права і обов'язки померлих громадян-співвласників здійснюють їх спадкоємці.

З наведеного вбачається, що земельна ділянка площею 1882,8 га, була передана КСП «Іскра», правонаступником якого є Відповідач, у колективну власність та правомірно використовується Відповідачем на підставі договору оренди з власниками паїв. Смерть окремих власників паїв ніяким чином не змінює правового статусу орендованої Відповідачем земельної ділянки, права на паї померлих осіб успадкували їх спадкоємці, які не заявляли про виділення в натурі земельних ділянок відповідно до належного їм паю або розірвання укладеного договору оренди з Відповідачем. Дані паї не мають статусу нерозподілених (невитребуваних), оскільки в свій час були оформлені на певних осіб, які об'єднали їх в єдиний майновий комплекс та передали його в оренду Відповідачу.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що Відповідач на законних підставах користується наданою йому в оренду земельною ділянкою, інтереси держави ніяким чином не порушуються, оскільки держава не має відношення до цієї земельної ділянки, тому позовні вимоги Прокурора є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи Прокурора про порушення інтересів держави з посиланням на ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" з наступних підстав.

Згідно з ст.12 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Як встановлено судом земельна ділянка площею 1882,8 га ще в 1995 році (до набрання чинності вказаним законом) була виділена в натурі власникам земельних паїв, об'єднаних у КСП «Іскра», єдиним масивом про що у 1995 році виданий державний акт на право колективної власності на земельну ділянку, який посвідчив право спільної часткової власності цих осіб на вказану земельну ділянку.

Отже, дана земельна ділянка була розподілена в натурі, і смерть окремих власників земельних паїв не змінює статусу цієї земельної ділянки, та не надає ніяких повноважень органам державної влади на розпорядження цією земельною ділянкою, тому ст.13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" до спірних правовідносин не може застосовуватись.

За вказаних обставин суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого суду скасуванню, а у позові Прокурору слід відмовити.

Керуючись ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" на рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2015р. у справі №925/574/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 17.06.2015р. у справі №925/574/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Черкаської районної державної адміністрації (18003, м. Черкаси, вул. Енгельса, 157, код 04061317) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра" (19617, Черкаська обл., село Байбузи, вул. Леніна, буд 2-А, код 03793449) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 1175 (одна тисяча сто сімдесят п'ять) грн. 90 коп.

Повний текст постанови складено 15.10.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

С.Р. Станік