РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/20178/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»
провідшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1 499,99 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Лазор А.І. (дов. №0114-123 від 16.10.2014 р.);
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» (надалі - ПрАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (надалі - ПрАТ «СК «Еталон») про відшкодування в порядку регресу шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1 499,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Генерального договору страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015 р. порушено провадження у справі №910/20178/15, розгляд справи призначено на 25.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р. у зв'язку із неявкою представників сторін та невиконанням ними вимог ухвали суду від 06.08.2015 р., розгляд справи було відкладено на 05.10.2015 р.

27.08.2015 р. та 05.10.2015 р. представником позивача на виконання вимог ухвал суду через загальний відділ суду було подано витребувані документи.

Представник позивача в судове засідання 05.10.2015 р. з'явився, позовні вимог підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 05.10.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 05.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2011 р. між ПрАТ «СК «Українська страхова група» (страховик) та Підприємством з іноземними інвестиціями «ВІП-РЕНТ» (надалі - ПІІ «ВІП-РЕНТ» ) (страхувальник) було укладено Генеральний договір страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням, зокрема транспортним засобом - автомобілем марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1, 2012 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є ПІІ «ВІП-РЕНТ».

20.12.2012 р. о 11 год. 30 хв. по вул. Фізкультури, 9 в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля НОМЕР_2, а саме: ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом - автомобілем НОМЕР_3, не врахувавши дорожньої обстановки та не витримавши безпечного бокового інтервалу, здійснила зіткнення з автомобілем «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п 13.3 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою УДАІ ГУ МВС України в м. Києві №9128541 про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.02.2013 р. у справі №752/99/13-п (провадження №3/752/265/13) встановлено порушення ОСОБА_2 вимог п.п. 13.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Згідно рахунку-фактури №СФ-0000134 від 12.02.2013 р., виставленого власнику застрахованого транспортного засобу СТО - ТОВ «Бровари моторс», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 3 599,99 грн.

24.12.2012 р. власник застрахованого автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Генеральним договором страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р. на рахунок СТО для здійснення ремонту.

01.03.2013 р. позивачем був складений та підписаний страховий акт №ДККА-23051, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 1 999,99 грн. на рахунок СТО - ТОВ «Бровари моторс».

На підставі складеного страхового акту №ДККА-23051 від 01.03.2013 р. ПрАТ «СК «Українська страхова група», виконуючи свої зобов'язання за Генеральним договором страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-2700-AVIS від 27.12.2011 р., сплатило суму страхового відшкодування в розмірі 1 999,99 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №3633 від 04.03.2013 р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПрАТ «СК «Українська страхова група» перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб - автомобіль НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1, належить ОСОБА_2 та знаходився під її керуванням.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля НОМЕР_3 відшкодовується ОСОБА_2, як власником цього транспортного засобу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобіля НОМЕР_3, застрахована ПрАТ «СК «Еталон» згідно із полісом АВ №8546306 строк дії якого з 04.10.2012 р. по 03.10.2013 р.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії АВ №8546306) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 500,00 грн.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Kia Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 3 599,99 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач звернувся до відповідача із заявою №ДККА-23051 (вих. №103/12 від 31.05.2013 р.) в якій просив відшкодувати в порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 1 999,99 грн.

Відповідач за результатами розгляду вказаної заяви 15.07.2015 р. надіслав на адресу позивача лист №01-04-917 згідно змісту якого повідомив про погодження виплати страхового відшкодування в розмірі 1 499,99 грн. у строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Втім, відповідач у строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії АВ №8546306, розміри лімітів відповідальності та франшизи (500,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 1 499,99 грн.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03680, м. Київ, бул. І. Лепсе, 4; ідентифікаційний код 20080515) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038 м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А; ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 1 499 (одна тисяча чотириста дев'яносто дев'ять) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 09.10.2015 р.

Суддя В.О. Демидов