РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/19444/15

За позовом: комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС";

про: стягнення 19.087,10 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Коломийченко І.В. - за довіреністю від 26.12.2014 № 73-Д;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС" про стягнення заборгованості в сумі 115.445,00 грн.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що останнім на виконання укладеного між сторонами спору договору про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 04.12.2009 № 28/К здійснено нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті відповідачем комунальні послуги в період з 30.06.2012 по 18.07.2014, проте відповідач своїх грошових зобов'язань за вказаним договором не виконав.

За таких обставин, комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" просить суд задовольнити його вимоги та стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 115.445,00 грн, з яких основна заборгованість складає 102.644,85 грн, 3 % річних в сумі 2.776,60 грн та інфляційних втрат в сумі 10.023,56 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/19444/15. Розгляд справи призначено на 14.09.2015.

Ухвалою від 14.09.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву до 05.10.2015.

До господарського суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог. Згідно вказаної заяви позивача, останній просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за укладеним сторонами договором в період з 14.02.2014 по 18.07.2014 в розмірі 19.087,10 грн, з яких: основна заборгованість складає 18.438,12 грн; 3 % річних в сумі 139,23 грн та інфляційних втрат в сумі 509,75 грн.

Вказана заява позивача прийнята судом, тому, спір розглядається з урахуванням зменшення позовних вимог.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, з урахуванням заяви представника позивача про зменшення позовних вимог, яким позов відхилив повністю з урахуванням такого. Позивачем порушено зобов'язання за укладеним договором, оскільки останнім не були надані відповідачу платіжні доручення для оплати комунальних послуг. Відповідач також зазначає, що розрахунок вартості комунальних послуг здійснений позивачем самостійно, без участі виробника цих послуг. Крім того, розрахунки індексу інфляції та 3 % річних є також необґрунтованими та безпідставними.

В судовому засіданні 05.10.2015 оголошено перерву до 07.10.2015.

В судовому засіданні 07.10.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, в особі директора комунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОНТОРА "ЛУК'ЯНІВКА" Шевченківської районної у м. Києві ради та товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС", (далі - відповідач) укладено договір на про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників від 04.12.2009 № 28/К (далі - Договір), відповідно предмету якого комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, в особі директора комунального підприємства "ЖИТЛОВО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНА КОНТОРА "ЛУК'ЯНІВКА" Шевченківської районної у м. Києві ради здійснює нарахування та збір платежів на користь виробників послуг за спожиті відповідачем комунальні послуги (теплова енергія, холодне водопостачання, водовідведення, тощо) в наданих обсягах (п. 1.1 Договору).

Відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.11. № 24/6240 "Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва", комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради перейменоване на комунальне підприємство "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" (далі - відповідач).

Пунктом 2.1. статуту комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" визначено, що підприємство створено з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Відповідно до п. 2.1.2 Договору, позивач зобов`язаний в 3-х денний термін, з моменту надходження від виробників послуг розрахунків, надати власнику або орендарю платіжне доручення (квитанцію) про суму спожитих ним комунальних послуг.

Положеннями п. 3.1.1 Договору визначено, що відповідач зобов'язується в 3-х денний термін після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, сплатити вартість спожитих комунальних послуг.

У відповідності до п. 3.1.4 Договору відповідач має право вимагати від позивача інформацію про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так позивачем, 07.04.2015 направлені на юридичну адресу відповідача рахунки на оплату спожитих комунальних послуг, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання з оплати спожитих комунальних послуг у період з 14.02.2014 по 18.07.2014, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за вказаний період в розмірі 19.087,10 грн, з яких: основна заборгованість складає 18.438,12 грн; 3 % річних в сумі 139,23 грн та інфляційних втрат в сумі 509,75 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві судом відхиляються, оскільки направлення на юридичну адресу відповідача рахунків на оплату спожитих комунальних послуг підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, який наявний в матеріалах справи у вигляді копії. Нарахування за постачання комунальних послуг здійснювались у відповідності до діючих на момент нарахування тарифів. Більш того, відповідач відповідно до умов 3.1.4 Договору не позбавлений права вимагати від позивача інформацію про кількість та вартість спожитих ним комунальних послуг.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиті комунальні послуги в сумі 18.438,12 грн підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 509,75 грн. та 3 % річних у розмірі 139,23 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОСТАНДАРТ ПЛЮС" (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, буд. 4-А; ідентифікаційний код 31355322, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь комунального підприємства "ЦЕНТР ОБСЛУГОВУВАННЯ СПОЖИВАЧІВ ШЕВЧЕНКІВСЬКОГО РАЙОНУ" (03190, м. Київ, вул. М. Кирпоноса, буд. 10/8; ідентифікаційний код 31731838, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) основну заборгованість в сумі 18.438 (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять вісім) грн 12 коп.; 3 % річних в сумі 139 (сто тридцять дев'ять) грн 23 коп.; інфляційні втрати в сумі 509 (п'ятсот дев'ять) грн. 75 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 жовтня 2015 року

Суддя С.В. Балац