ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015 року Справа № 904/5448/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Валяр М.Г.

за участю представників сторін :

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 2224-О від 01.08.13, представник;

від позивача: представник не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі № 904/5448/15

за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області

до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк

про стягнення суми штрафу у загальному розмірі 1 211 грн. 08 коп.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі № 904/5448/15 (суддя Фещенко Ю.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного Фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області про стягнення суми штрафу у загальному розмірі 1 211 грн. 08 коп. з Публічного акціонерного товариства Комерційного банку ПриватБанк в повному обсязі.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що грошові кошти на рахунок одержувача - ОСОБА_2 були зараховані банком до отримання останнім повідомлення про смерть одержувача та відповідного розпорядження органу Пенсійного фонду. Тому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено у встановленому порядку порушення банком умов договору щодо несвоєчасного повернення коштів, на підставі чого стягнення з відповідача штрафу є безпідставним.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обгрунтування апеляційної скарги Управління ПФУ в Петрівському районі Кіровоградської області навів доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає доводи скаржника необґрунтованими, заперечує проти їх задоволення, оскільки позивач неправомірно застосував до відповідача штраф, який не передбачений п.11 ст.106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також відповідач посилається на те, що правових підстав для не зарахування суми пенсії на імя ОСОБА_2 у банку - не було. Крім того, позивач взагалі не приймав рішення про накладення штрафу на відповідача, тому що до останнього такого рішення не надходило. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. без змін.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.08.2015р. апеляційна скарга прийнята та призначена до розгляду на 05.10.2015р.

До канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду 11.09.2015р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с.102).

Колегія суддів вважає можливим задовольнити клопотання позивача та розглядати справу без участі представника Управління Пенсійного Фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_3 від 02.10.2015р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Чус О.В.

У судовому засіданні 05.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Із метою отримання зарахованих грошових коштів та на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 "Про заходи щодо виконання статті 3 Указу Президента України від 04.07.1998 № 734", 31.12.2009 між Управлінням Пенсійного фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області (далі позивач, фонд) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (далі відповідач, банк) було укладено договір № 86 на зарахування і виплату пенсій та грошової допомоги (далі - договір) (а.с.9-10), що фінансуються з Пенсійного фонду України, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженим вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Відповідно до параграфу 1 статті 1 договору банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (з наступними змінами) (далі - Порядок).

Згідно з параграфом 2 статті 3 договору банк зобов'язується забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від Фонду.

Відповідно до параграфу 3 статті 1 договору взаємовідносини між фондом та установою банку з питання виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банківських установах регулюються Порядком, цим договором та додатковими угодами до цього договору, що є невід'ємними частинами.

У параграфі 1 статті 10 договору сторони погодили, що договір набирає чинності з 01.01.2010 і діє до 01.01.2011.

В подальшому, між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 50 від 28.12.2010 до договору, якою сторони внесли зміни у параграф 1 статті 10 договору, шляхом заміни цифри "2011" на "2012". Крім того, сторони домовились доповнити статтю 10 договору параграфом 3 такого змісту:

- "Цей договір може бути пролонгований на тих же умовах на наступний календарний рік у разі визнання банку переможцем конкурсу на право виплати пенсій та грошової допомоги через банківські рахунки за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги на цей період, та якщо жодна із сторін за місяць до закінчення строку дії договору не висловила бажання його розірвати.".

Доказів зміни або розірвання вказаного договору до матеріалів справи сторонами не долучено.

Параграфом 1 статті 9 договору передбачено, що Фонд має право перевіряти в установі банку своєчасність зарахування на поточні рахунки одержувачів, виплату з них сум пенсій та грошової допомоги, а також своєчасність повернення коштів Фонду за умови наявності об'єктивних причин на це (довідки про смерть, вибуття за межі регіону, України тощо).

Відповідно до параграфу 2 статті 3 Договору банк зобов'язується допускати працівників фонду до перевірок додержання банком умов Порядку та цього договору і надавати їм необхідні документи, інформацію та пояснення.

Так, 13.03.2015 спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області було здійснено перевірку своєчасності та правильності зарахування коштів управління Пенсійного фонду України в Петрівському районі на поточні рахунки пенсіонерів у відділенні № 31 філії "Кіровоградське регіональне управління Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, за результатами якої було складено акт від 13.03.2015 (а.с.25-27).

Перевіркою було встановлено, що пенсіонер ОСОБА_2 помер 30.05.2014, до Фонду звернулися за отриманням допомоги на поховання 06.06.2014, дата виплати пенсій одержувача 6 було профінансовано 05.06.2014. Фонд направив лист на повернення коштів до банку 06.06.2014, які було повернуто несвоєчасно, з прострочкою 2 дні - 12.06.2014 (згідно параграфу 4 статті 7 договору банк повертає фонду кошти за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача). Отже, перевіркою було виявлено несвоєчасне повернення коштів з поточного рахунку пенсіонера на загальну суму 1 211 грн. 08 коп., чим порушено параграф 4 статті 7 договору.

Так, 06.06.2014 за № 1098/05-23 на ім'я керуючого Петрівським відділенням Приватбанку було направлено лист щодо повернення коштів ОСОБА_2 в розмірі 1 211 грн. 08 коп., зв'язку з його смертю 30.05.2014 (актовий запис № 870 від 31.05.2014) (а.с.24).

Зазначену суму було повернуто на рахунок управління лише 12.06.2014 (а.с.21), тобто перевіркою було встановлено випадок несвоєчасного повернення коштів Пенсійному фонду.

Відповідачем були направлені позивачу заперечення до акту від 13.03.2015 (від 20.03.2015 Вих. № 20150317/2015), в яких відповідач наголошував на тому, що грошові кошти в сумі 1 211 грн. 08 коп. не можуть вважатися невикористаними, а отже застосування штрафу на підставі частини 11 статті 106 Закону є неправомірним (а.с.15-16).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було надіслано на адресу відповідача лист від 01.04.2015 № 577/02-23 про сплату штрафу за несвоєчасне повернення коштів у сумі 1 211 грн. 08 коп. (а.с.28).

На вказаний лист відповідачем було надано відповідь (лист від 02.04.2015 № 20150401/3991, а.с.23), в якій відповідач посилався на ту ж обставину, що і в запереченнях від 20.03.2015, крім того, зазначав, що рішення про застосування штрафних санкцій, яке протягом трьох робочих днів із дня його винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій не отримував, а отже, правових підстав для сплати штрафу немає.

Позивачем було повторно направлено відповідачу лист від 14.04.2015 № 642/02023, в якому позивач зазначав, що окремого рішення рішення про накладення штрафу за порушення, визначені частиною 11 статті 106 Закону законодавством не передбачено. В листі позивач просив виконати умови договору та сплатити штраф в сумі 1 211 грн. 08 коп. у досудовому порядку (а.с.29).

На вказаний лист відповідачем було також надано відповідь (лист від 15.04.2015 № 20150415/293), в якій відповідач зазначав, що вказаний позивачем пункт договору передбачає відповідальність за несвоєчасне повернення пенсійних коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, проте вказані кошти є використаними, оскільки 05.06.2014 були зараховані на рахунок отримувача, а отже правових підстав для сплати штрафу немає (а.с.22).

Згідно з актом від 19.03.2014р. позивачем було здійснено перевірку своєчасності та правильності зарахування коштів управління ПФУ в м. Олександрії та Олександрійському районі в Олескандрійському ПАТ КБ "ПриватБанк", за результатами якої встановлено порушення вимог при поверненні суми пенсії ОСОБА_4П.(а.с.11-14).

Листом від 04.01.13р. № 58/05-33 позивач звернувся до відділення банку з вимогою повернути позивачу зараховану на поточний рахунок ОСОБА_4 суму пенсії у розмірі 2 547,90 грн. у зв'язку з його смертю.

Відділення банку вказану суму пенсії на рахунок управління повернуло 21.01.2013р.

Листом від 24.02.14 р. № 3423/03-33 позивач звернувся до відповідача з листом про сплату штрафу за несвоєчасне повернення коштів у сумі 2 547,90 грн.

Листом від 27.03.2014 р. № 20140324/1639 Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" відмовило управлінню у задоволенні претензії та сплаті штрафу.(а.с.17)

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив при прийнятті постанови:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне

Параграфом 3 статті 1 договору визначено, що взаємовідносини між сторонами регулюються Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. № 1596, цим договором та додатковими угодами до цього договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р. №1596 передбачено, що суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок разом з нарахованими на них відсотками починаючи з місяця, наступного за місяцем смерті пенсіонера, підлягають поверненню уповноваженим банком відповідно органам Пенсійного фонду та соціального захисту населення не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача.

Відповідно до ч. 11 ст. 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" виконавчими органами Пенсійного фонду за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду чи Накопичувального фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на організації, у тому числі банки, які здійснюють виплату і доставку пенсій, накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Параграфом 1 ст. 6 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення на банківські рахунки Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, на установи банку накладається штраф у розмірі своєчасно не повернутих сум пенсійних виплат.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, відповідачем 12.06.2014 повернуто позивачу пенсію у розмірі 1 211 грн. 08 коп., зараховану на поточний рахунок ОСОБА_2, у зв'язку зі смертю останнього, тоді, як повернення повинно було бути здійснено (з врахуванням вихідних днів) 10.06.2014.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з виписки по картці/рахунку 260217 за період з 01.06.2014 по 31.07.2014, грошові кошти на рахунок одержувача були зараховані банком 05.06.2014, тобто до отримання банком повідомлення про смерть одержувача та відповідного розпорядження органу Пенсійного фонду.

Підставою ж для стягнення штрафу на підставі параграфу 1 статті 6 договору є несвоєчасне повернення на банківські рахунки фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат.

Згідно приписів статей 525, 526, частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Оскільки запит управління про повернення коштів, був надісланий банку вже після зарахуванням останнім коштів на рахунок пенсіонера, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем не доведено порушення банком умов Договору щодо несвоєчасного повернення коштів і вірно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Таким чином місцевий господарський суд всебічно, повно та обєктивно зясував всі обставини справи, правильно застосував норми процесуального та матеріального права, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України є підставою для залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Петрівському районі Кіровоградської області на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі № 904/5448/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.07.2015р. у справі № 904/5448/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови підписано 15.10.2015р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В.Чус