УХВАЛА

12 жовтня 2015 року м.Харків Справа № 14/236

Суддя господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали скарги Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції по справі №14/236

за позовом Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1904762 грн. 83 коп.

орган виконання судових рішень Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області

При секретарі Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від органу виконання судових рішень Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області: представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Комунальне підприємств Сєвєродонецьктеплокомуненерго 09.09.2015 звернулось до господарського суду Луганської області із скаргою №11-484 від 04.09.2015 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в якій просить суд:

1.Визнати Постанову ВП №22349535 від 07.08.2015 відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку №6915 в ПАТ КРЕДІ ОСОБА_1 та кошти, що належать Комунальному підприємству Сєвєродонецьктеплокомуненерго у межах суми звернення стягнення 1845738 грн. 52 коп. недійсною.

2. Визнати Постанову ВП №22349535 від 07.08.2015 відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про арешт коштів боржника, що містяться на рахунку №8901 в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві, що належить Комунальному підприємству Сєвєродонецьктеплокомуненерго у межах суми звернення стягнення 1845738 грн. 52 коп. недійсною.

3. Відновити пропущений строк на оскарження.

Скаргу обґрунтовано тим, що накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку №6915 в ПАТ КРЕДІ ОСОБА_1 та кошти, що містяться на рахунку №8901 в ПАТ Альфа-Банк у м.Києві, що належать Комунальному підприємству Сєвєродонецьктеплокомуненерго у межах суми звернення стягнення 1845738 грн. 52 коп. згідно з постановою ДВС № ВП 22349535 від 07.08.2015 може призвести до зриву початку опалювального сезону, ненадання або обмеження надання боржником послуг з теплопостачання для населення, тощо. Крім того скаржник посилається на те, що м. Сєвєродонецьк, на території якого знаходиться підприємство боржника, згідно розпорядженню Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 внесено в перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Скаржник вважає, що його знаходження у зоні АТО унеможливлює своєчасне виконання ним своїх зобовязань.

Ухвалою від 09.09.2015 господарський суд Луганської області задовольнив клопотання Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго та відновив строк на оскарження для подання скарги та прийняв скаргу до розгляду.

Від відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області через канцелярію суду надійшли заперечення на скаргу Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго №10323/03-50 від 28.09.2015. ДВС вважає скаргу боржника необґрунтованою та в своїх запереченнях зазначає, що 04.11.2010 державним виконавцем, керуючись ст.17, 19, 20, 25 Закону України Про виконавче провадження, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 27 Закону України Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені для самостійного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

07.08.2015 державним виконавцем, керуючись ст. 59 Закону України Про банки та банківську діяльність та ст. ст. 52 Закону України Про виконавче провадження , було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено сторонам для відома та виконання.

На сьогоднішній день борги боржником не сплачено. Ст. 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобовязан вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; вжити всіх заходів примусового виконання рішення. Виходячи з викладеного, ДВС просить в задоволенні скарги відмовити.

У судове засідання 12.10.2015 представники сторін та ДВС не зявилися. Оскільки неявка на судове засідання представників сторін та ДВС не перешкоджає розгляду скарги по суті, господарський суд вважає за необхідне розглядати зазначену скаргу за відсутності представників останніх, за наявними в матеріалах справи документами та матеріалами.

Перевіривши матеріали частково відновленої справи №14/236, суд встановив:

Рішенням господарського суду Луганської області від 15.01.2009 у справі № 14/236 позов задоволено частково та присуджено до стягнення з Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго, м. Сєвєродонецьк на користь Державного підприємства Сєвєродонецька теплоелектроцентраль, м. Сєвєродонецьк - 3 - борг 1525230 грн. 69 коп., пеню у сумі 78189 грн. 77 коп., інфляційні нарахування у сумі 189938 грн. 91 коп., 3% річних у сумі 33213 грн. 53 коп., витрати на сплачене держмито 19047 грн. 62 коп. і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

Рішення відповідно до приписів ст. 85 Господарського процесуального кодексу України набрало законної сили.

На виконання рішення господарського суду Луганської області від 15.01.2009 видано наказ від 31.01.2009 № 14/236.

Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області за зведеним виконавчим провадженням ВП №22349535 за цим наказом виніс постанову № ВП 22349535 від 07.08.2015 якою:

- наклав арешт на кошти боржника, що містяться на рахунку 6915 в ПАТ Креді ОСОБА_1.

- наклав арешт на кошти боржника, що містяться на рахунку 8901 в ПАТ Альфа-Банк.

Зазначену постанову ДВС, боржник просить визнати недійсною, оскільки на думку скаржника арешт коштів боржника може призвести до зриву початку опалювального сезону, ненадання або обмеження надання боржником послуг з теплопостачання для населення, тощо.

Вказані обставини стали підставою для звернення боржника до суду зі скаргою на дії ДВС в межах даної справи.

Надаючи правову кваліфікацію спірним обставинам суд виходить з наступного:

Згідно зі статтею 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За змістом ст. ст. 17, 19 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, судові накази. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За змістом ст. 12 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Оскільки боржник не надав суду доказів виконання в добровільному порядку судового рішення від 15.01.2009 по справі №14/236, в т.ч. за відповідним судовим наказом від 31.01.2009 та за відповідною постановою ДВС про відкриття виконавчого провадження, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість дій ДВС щодо накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми звернення стягнення згідно з постановою №ВП 22349535 від 07.08.2015.

Посилання боржника в обґрунтування незаконності зазначеної постанови ДВС на те, що накладання арешту на кошти боржника може призвести до зриву початку опалювального сезону, ненадання або обмеження надання боржником послуг з теплопостачання для населення, тощо, суд вважає безпідставними та такими, що суперечать ч. 5 ст.124 Конституції України, ст. ст. 115 ГПК України, якими закріплено принцип обовязковості виконання судового рішення.

До того ж, тривале невиконання боржником судового рішення від 15.01.2009 по справі №14/236 грубо порушує права стягувача на виконання судового рішення, яким фактично захищено права та інтереси останнього, на отримання належних йому грошових коштів за цим рішенням.

Крім того, суд також зазначає, що за змістом ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника грошових коштів, не звільняє його від відповідальності за порушення своїх зобовязань.

Інших доводів щодо незаконності дій ДВС при винесенні постанови №ВП 22349535 від 07.08.2015 боржник суду не навів, відповідних доказів в їх обґрунтування не надав.

За таких обставин суд визнає вимоги боржника про визнання недійсною постанови ДВС про арешт коштів боржника позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають, як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства.

Зазначені обставини зумовлюють необхідність відмови в задоволенні скарги боржника на дії ДВС.

Керуючись ст. ст. 33-36, 75, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішив, -

у х в а л и в:

В задоволенні скарги Комунального підприємства Сєвєродонецьктеплокомуненерго, м. Сєвєродонецьк Луганської області №11-484 від 04.09.2015 на дії Відділу Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області у справі №14/236 відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Суддя Є.А. Лісовицький