номер провадження справи 20/127/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 Справа № 908/4441/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства УКРГАЗПРОМБАНК (02098, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, 13)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства ТОПАЗ (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1 (01015, м. Київ, вул. Лаврська, 16, фактична адреса: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, 3)

про стягнення суми 2372826,42 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2 (дов. № 162 від 16.10.2015 р.);

Від відповідача ОСОБА_3 (дов. б/н від 01.09.2015 р.);

Від третьої особи не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. у сумі 2372826,42 грн., із яких: сума 1592000,00 грн. заборгованості по кредиту, сума 495935,99 грн. заборгованості по відсоткам, сума 284890,42 грн. неустойки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4441/15, справі присвоєно номер провадження 20/127/15, справу призначено до розгляду на 20.08.2015 р., на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі залучено Публічне акціонерне товариство МІЖНАРОДНИЙ ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 09.09.2015 р., 02.10.2015 р. Ухвалою суду від 02.10.2015 р. на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору на 15 днів, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 16.10.2015 р., потім на 19.10.2015 р.

У судовому засіданні 19.10.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, які мотивовані слідуючими обставинами. 14.01.2011 р. між позивачем та ПАТ «Міжнародний інвестиційний банк» укладено угоду про умови консорціумного кредитування з метою акумуляції кредитних ресурсів для здійснення кредитування ПАТ «Топаз». Згідно з умовами даної угоди між позивачем, третьою особою та відповідачем було укладено кредитний договір № 01-КЛ/11, відповідно до умов якого відповідачу було надано консорціум ний кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії строком користування до 12.04.2011 р. включно з граничним лімітом заборгованості за кредитною лінією у розмірі 8000000,00 грн. Кредитування відповідача здійснювалося частинами, позивач надав 60000,00 грн., третя особа 7940000,00 грн. Виконання зобовязання позивача по видачі кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами № 1958 від 17.01.2011 р. Додатковою угодою № 14 від 23.01.2014 р. строк користування кредитними коштами було продовжено до 25.07.2014 р. 26.02.2014 р. між позивачем та третьою особою укладено договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до умов якого третя особа відступає позивачу, а позивач набуває всі права за кредитним договором. Позивач за даним договором сплатив третій особі грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером № 1786 від 25.07.2014 р., за актом прийому-передачі позивач отримав від третьої особи оригінал кредитного договору з усіма додатковими угодами до нього. Перерахування коштів на баланс позивача відбулося 02.07.2015 р. згідно з меморіальним ордером № 362. Відповідач не виконав зобовязань з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування ними. Обґрунтовуючи позов ч. 1 ст. 16, ст.ст. 512, 514, 525, 526, 546, 549, 550, 610, 629, ч. 1 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ст.ст. 173, 175, 193, 343 ГК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. у сумі 2372826,42 грн., із яких: сума 1592000,00 грн. заборгованості по кредиту, сума 495935,99 грн. заборгованості по відсоткам, сума 284890,42 грн. неустойки.

Відповідач позов визнав частково на суму 1592000,00 грн. основного боргу. В письмовому відзиві просить відмовити в задоволенні іншої частини позовних вимог, зважаючи на наступне. ПАТ «Топаз» є стратегічним державним підприємством, що виробляє продукцію у військово-технічній сфері, а саме: системи радіолокаційної розвідки типу «Кольчуга-М». З початку проведення антитерористичної операції підприємство юридично та фактично перебувало за адресою: м. Донецьк, вул. Соколина, 1-А, що підтверджується витягом з ЄДР. ПАТ «Топаз» перереєструвалося в м. Запоріжжя тільки з 08.10.2014 р. Через те, що фізично підприємство тривалий час було заблоковано до виїзду з окупованої території Донецьку терористами, то, відповідно, ПАТ «Топаз» обєктивно не мало можливості тривалий час здійснювати фінансово-господарську діяльність на території України, а також отримувати прибуток. Факт настання форс-мажорних обставин підтверджується сертифікатом № 2396 від 29.12.2014 р. про настання обставин непереборної сили. Просить застосувати ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Представник третьої особи в судові засідання не зявлявся, письмове пояснення по суті спору та витребувані судом документи не надав. Причини неявки суду невідомі.

Враховуючи обмеженість строку розгляду спору господарським судом, встановленого ст. 69 ГПК України (19.10.2015 р. є останнім днем строку вирішення спору), суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

14.01.2011 р. між Публічним акціонерним товариством Укргазпромбанк (позивач) та Публічним акціонерним товариством Міжнародний ОСОБА_1 (третя особа у справі), була укладена угода про умови консорціумного кредитування, відповідно до п. 1.1 якої з метою консолідації кредитних коштів, диверсифікації кредитного ризику і підтримання ліквідності своїх балансів, сторони створюють банківський консорціум тимчасове банківське обєднання без прав юридичної особи з метою акумуляції кредитних ресурсів в національній валюті для здійснення кредитування позичальника (ВАТ «Топаз»), в сумі 8000000,00 грн. (граничний ліміт заборгованості за кредитною лінією), терміном до 12.04.2011 р. (включно) з відсотковою ставкою у розмірі 20% річних із метою поповнення обігових коштів та здійснення іншої статутної діяльності.

Згідно з п. 1.2 банки-учасники домовились щодо участі в кредитуванні позичальника наступним чином: кредитні кошти в сумі 60000,00 грн. (0,75% від граничного ліміту заборгованості за кредитною лінією) надає позивач; кредитні кошти в сумі 7940000,00 грн. (99,25% від граничного ліміту заборгованості за кредитною лінією) надає третя особа.

Кредитні взаємовідносини між консорціумом та позичальником регулюються укладанням відповідного кредитного договору (п. 2.12).

Сторонами до даної угоди укладалися додаткові договори, якими змінювалися термін повернення кредитних коштів та відсоткова ставка. Згідно з додатковим договором № 11 від 23.01.2014 р. термін кредитування встановлений до 25.07.2014 р. (включно) з відсотковою ставкою у розмірі 21% річних.

Відповідно до угоди про умови консорціумного кредитування від 14.01.2011 р. між позивачем, третьою особою та Відкритим акціонерним товариством «Топаз» (згідно з п. 1.2 нової редакції ПАТ «Топаз» Відкрите акціонерне товариство «Топаз» перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Топаз») укладений кредитний договір № 01-КЛ/11, відповідно до якого позивач та третя особа прийшли до згоди надати позичальнику (відповідачу) консорціум ний кредит у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії строком користування до 12.04.2011 р. (включно). Граничний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 8000000,00 грн. Позичальник (відповідач) зобовязався повернути кредит в строк, не пізніше 12.04.2011 р. (п.п. 1.1, 1.4, договору).

Згідно з п. 1.2 розміри участі кредитодавців у консорціумному кредитуванні складають: позивача 60000,00 грн., що складає 0,75% від граничного ліміту заборгованості за кредитною лінією; третьої особи 7940000,00 грн., що складає 99,25% від граничного ліміту заборгованості за кредитною лінією.

Кредитні кошти надаються шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника № 1 у ПАТ «Укргазпромбанк» для використання за цільовим призначенням (п. 1.9).

Згідно з пп. 1.7.1, 1.7.2, 1.7.3 договору процентна ставка за користування кредитом у межах визначеного п. 1.5 договору строку встановлюється в розмірі 20,0% річних. Відсотки за користування кредитом розраховуються кредитодавцями щомісячно за поточний календарний місяць з урахуванням фактичного періоду користування кредитом на фактичну суму заборгованості позичальника по позичкових рахунках, відкритих кредитодавцями, із врахуванням 365 днів у році. Розрахунок суми відсотків за один день користування кредитом здійснюється за такою формулою: Р=(D*Q):100:365, де Р сума відсотків за один день користування кредитом, D сума заборгованості за кредитом станом на кінець зазначеного для, Q розмір проценту, діючого протягом зазначеного дня, 365 кількість днів у році. Позичальник сплачує відсотки за користування кредитом щомісячно не пізніше передостаннього робочого дня місяця, у якому здійснюється нарахування відсотків.

Відповідно до п. 9.2 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами, скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

У подальшому сторонами укладалися договори про внесення змін до кредитного договору № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. Зокрема, договором про внесення змін № 1 від 12.04.2011 р. встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 21% річних. Договором про внесення змін № 14 від 23.01.2014 р. встановлено строк користування кредитними коштами до 25.07.2014 р. включно.

Згідно з меморіальним ордером № 1958 від 17.01.2011 р. позивач перерахував відповідачу за умовами кредитного договору № 01-КЛ/11 суму 60000,00 грн.

Згідно з меморіальним ордером № 57830 від 17.01.2011 р. третьою особою перераховано за умовами кредитного договору № 01-КЛ/11 суму 7940000,00 грн.

26.02.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Міжнародний інвестиційний банк» (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» (новий кредитор) укладений договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до п. 1 якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває всі права вимоги за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р., укладеного між первісним кредитором та ПАТ «Топаз».

Згідно з п. 2 новий кредитор набуває всі права вимоги та ризики за договором, зазначеними в п. 1 цього договору і стає кредитором за кредитним договором відповідно до умов п. 6 цього договору.

За цим договором новий кредитор набуває право вимагати від позичальника виконання обовязків у повному обсязі і на умовах, встановлених відповідно до кредитного договору (п. 3).

Відповідно до п. 6 сторони домовились, що права первісного кредитора за кредитним договором будуть вважатися такими, що передані новому кредитору з моменту повної сплати новим кредитором первісному кредитору грошових коштів, передбачених п. 5 даного договору.

Пунктом 5 договору встановлено, що за відступлення прав новий кредитор сплачує первісному кредитору грошові кошти в строк не пізніше 25.07.2014 р. Сума платежу по цьому договору буде відповідати кредитній заборгованості по кредитному договору та буде визначена на день здійснення платежу.

В день повної сплати новим кредитором первісному кредитору грошових коштів, передбачених п. 5 даного договору, первісний кредитор передає новому кредитору оригінал кредитного договору, додаткових угод/додатків до нього. Передача документів здійснюється на підставі акту прийому-передачі (п. 7).

Відповідно до п. 11 цей договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками та діє до повного його виконання сторонами.

Сторонами даного договору 25.07.2014 р. підписаний акт прийому-передачі документів. Позивач у судовому засіданні надав суду для огляду оригінали кредитного договору № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. з додатками, угоди про умови консорціумного кредитування від 14.01.2011 р., договору про відступлення права вимоги № 2 від 26.02.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору про відступлення прав вимоги № 2 перерахував третій особі грошові кошти, що підтверджується меморіальними ордерами № 1776 від 25.07.2014 р., № 1786 від 25.07.2014 р. Перерахування коштів у розмірі 1592000,00 грн. на баланс здійснено згідно з меморіальним ордером № 362 від 02.07.2015 р.

У звязку з наявною заборгованістю відповідача за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким порушено провадження у даній справі.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.04.2015 р. № 70 з 08.04.2015 р. розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 08.04.2015 р. по 07.07.2015 р. включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.09.2015 р. № 168 з 15.09.2015 р. по 14.09.2017 р. розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк».

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК).

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи встановлено належне виконання позивачем та третьою особою зобовязань за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р., що підтверджується випискою по рахунку та меморіальними ордерами. Представник відповідача в судовому засіданні отримання кредитних коштів не заперечив. Відповідач належним чином зобовязання за кредитом не виконав, заборгованість за кредитом складає 1592000,00 грн., що підтверджується матеріалами справи. Представник відповідача в письмовому відзиві прострочену заборгованість в сумі 1592000,00 грн. визнав, у судовому засіданні пояснив виникнення заборгованості тяжким фінансовим станом товариства.

Відповідно до умов договору відповідачу щомісячно здійснювалося нарахування відсотків в установленому порядку та розмірі. Згідно з розрахунком позивача, відповідачу нараховувалися відсотки по відсотковій ставці 20% річних, а з 12.04.2011 р. - 21% річних на існуючу суму заборгованості, які відповідачем не сплачені. Згідно з розрахунком позивача відповідач в останній раз сплатив відсотки 24.02.2014 р. Сума заборгованості за відсотками становить 495935,99 грн.

Відповідач доказів належного виконання договірних зобовязань по поверненню кредитних коштів та сплаті у встановленому порядку відсотків за користування кредитом не надав. Розрахунок заборгованості відповідає умовам договору та письмовим доказам, які надані позивачем і долучені до матеріалів справи.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 1592000,00 грн. заборгованості за кредитом та суми 495935,99 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом основані на договорі, законі та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми 284890,42 грн. неустойки, із яких згідно з розрахунком заборгованості пеня, нарахована на прострочений кредит за період з 26.07.2014 р. по 25.01.2015 р., становить 210318,47 грн.; пеня, нарахована на прострочені відсотки за період з 26.07.2014 р. по 12.07.2015 р., становить 74571,96 грн.

Згідно з п.п. 5.3, 5.4 кредитного договору № 01-КЛ/11 позичальник за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом сплачує кредитодавцям пеню у сумі, що розраховується виходячи з річної подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період порушення, від суми простроченого платежу за період прострочення. У разі прострочення погашення основної суми кредиту, позичальник повертає кредитодавцям прострочену суму, та за першою вимогою кредитодавців самостійно сплачує кредитодавцям пеню у сумі, що розраховується виходячи із річної подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент невиконання зобовязань, від простроченої суми за період прострочення.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 даного Закону період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.

Таким чином, періодом проведення антитерористичної операції вважається час з 14 квітня 2014 року до дати набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, до якого входить м. Донецьк.

Згідно з представлених відповідачем статутних документів станом на час укладання та виконання кредитного договору місцезнаходженням відповідача було місто Донецьк, вул. Соколина, 1-А, де він і провадив свою господарську діяльність до 07.10.2014 р. включно. 08.10.2014 р. внесено зміни щодо місцезнаходження ПАТ Топаз, а саме: місцезнаходженням відповідача визначено місто Запоріжжя, вул. Магістральна, 84.

Проведення на територіях Донецької та Луганської областей, в т.ч. м.Донецьк, антитерористичної операції є загальновідомим фактом і не потребує доказування на підставі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Листом від 05.11.2014 р. № 18-112/64483 Національний банк України повідомив банкам про необхідність неухильного дотримання вимог України „Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та про відповідальність керівників банків за їх невиконання. Реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком будь-яких інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати.

Позивач не надав суду доказів скасування банком пені, нарахованої на основну суму заборгованості (на прострочені відсотки та тіло кредиту) із зобовязань за кредитним договором у період проведення антитерористичної операції.

При вирішенні спору суд також враховує, що діяльність відповідача має стратегічне значення для країни, оскільки відповідно до Спеціального витягу з ЄДРЮОтаФОП станом на 05.08.2015 р. основним видом діяльності товариства є виробництво зброї та боєприпасів, крім того, засновником ПАТ «Топаз» є Фонд державного майна України.

Пеня на прострочену заборгованість за основним боргом в розмірі 210318,47 грн., пеня на прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 74571,96 грн. нарахована позивачем відповідачу безпідставно, внаслідок чого в цій частині позовних вимог відмовляється.

Заперечення відповідача, викладені в письмовому відзиві щодо настання форс-мажорних обставин, судом до уваги не беруться, оскільки наданий відповідачем сертифікат (висновок) № 2396 Торгово-промислової палати від 29.12.2014 р. про настання обставин непереборної сили стосується справляння та сплати відповідачем податків та обовязкових платежів. Щодо застосування ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції до позовної вимоги про стягнення суми нарахованих відсотків, суд зазначає, що відсотки, які нараховуються на тіло кредиту, за своєю правовою природою є основним зобовязанням за кредитним договором (плата за користування) та, відповідно, не являються ані штрафом, ані пенею.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цілому задовольняються частково.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 41758,72 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Топаз (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укргазпромбанк» (02098, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 13, ) заборгованість за кредитним договором № 01-КЛ/11 від 14.01.2011 р. в сумі 2087935 (два мільйони вісімдесят сім тисяч девятсот тридцять пять) грн. 99 коп., що складається з заборгованості по кредиту 1592000 (один мільйон пятсот девяносто дві тисячі) грн. 00 коп., заборгованості по відсоткам 495935 (чотириста девяносто пять тисяч девятсот тридцять пять) грн. 99 коп. Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Топаз (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, ) на користь Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), код класифікації доходів бюджету 22030001, банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, р/р 3007, МФО 813015, ) суму 41758 (сорок одна тисяча сімсот пятдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 23 жовтня 2015 р.

Суддя Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.