РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

06 жовтня 2015 року Справа № 902/186/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

позивача - пред-ка ОСОБА_1 (пост.дов. НАК № 607386 від 29.12.2014 р.)

відповідача - не з'явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України - не з'явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 інфраструктури України - не з'явився

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 агентство автомобільних доріг України - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

на рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р.

у справі № 902/186/15

за позовом публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

до ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 інфраструктури України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 агентство автомобільних доріг України

про зобов'язання укласти договір №9 на експлуатацію єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами) від 12.01.2015 р.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р. у справі № 902/186/15 відмовлено у задоволенні позову публічному акціонерному товариству "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" до ОСОБА_4 автомобільних доріг України за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України та на стороні відповідача - ОСОБА_2 інфраструктури України, Державного агентства автомобільних доріг України про зобов'язання укласти договір № 9 на експлуатацію єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами) від 12.01.2015 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р. у справі № 902/186/15 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що рішення господарського суду є необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та нормам матеріального права.

Посилаючись на ст.326 Цивільного кодексу України, ч.5 ст.22 Господарського кодексу України, доводить, що ОСОБА_4 автомобільних доріг не є і не може бути власником майна, обслуговування якого визначено предметом договору на експлуатацію, оскільки це майно є державною власністю.

Пояснює, що ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області є замовником будівництва магістрального газопроводу - перемичка газопроводу, км 38 (точка підключення) газопроводу-відгалуження ДУ-200 до м.Вінниці, і саме відповідач збудував вказаний магістральний газопровід. Відповідачем було збудовано магістральний газопровід при будівництві автомобільної дороги М-21, здійснено перенесення (переустрій) ниток магістральних газопроводів. Доказом прийняття в експлуатацію магістрального газопроводу ОСОБА_4 автомобільних доріг є акт готовності обєкта до експлуатації від 10.11.2010 р./ а.с.52-55 у т.1/.

Звертає увагу суду, що листами ОСОБА_4 автомобільних доріг від 23.03.2011р. № 320, від 12.01.2011 р. № 13; довідкою про балансоутримувач обєкта передачі; технічною характеристикою обєкта передачі; характеристикою обєкта передачі (із зазначенням інвентарного номеру-М-21); технічною характеристикою перевлаштованих ділянок магістральних газопроводів та кабельних ліній технологічного звязку при будівництві автомобільної дороги М-21, Житомир-Могилів-Подільський (через Вінницю) в обхід м.Калинівки на ділянках: Павлівка- Ольхова та Байківка-Павлівка підтверджено належність магістрального газопроводу ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області.

Зазначає, що ОСОБА_4 автомобільних доріг магістральний газопровід в оперативне управління не передавався, оскільки йдеться про новостворене майно шляхом перенесення (переустрій) ниток магістральних газопроводів ОСОБА_4 при будівництві автодороги М-21

ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області у відзиві та в поясненнях, наданих представником в судовому засіданні, вважає рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р. у справі № 902/186/15 законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, і просить апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в особі Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Зазначає, що ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області є державною організацією, яка належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України. ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області є державною власністю і закріплене за нею на праві оперативного управління. ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області діє відповідно до «Положення про ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області», затвердженого наказом Укравтодору від 02.11.2011 р. № 12, відповідно до якого ОСОБА_4 володіє, користується та розпоряджається майном за погодженням Укравтодору. Вказав, що автомобільна дорога загального користування державного значення Житомир - Могилів-Подільський, індекс дороги М-21, обліковується на балансі ОСОБА_4 з залишковою вартістю 152577,9 тис.грн., протяжністю 179800 м (на території області) та зареєстрована в реєстрі майна державної власності за реєстровим № 25845655.2. АААЖИЖ930. Згідно з бухгалтерськими даними газопроводи на балансі служби не обліковуються та відсутні.

Відповідно до постанови НКРЕ від 07.03.2015 р. № 228 затверджено Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами. Зазначає, що ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області не являється власником жодної складової Єдиної газотранспортної системи, не володіє газопроводами, а відтак не підпадає під дію Постанови НКРЕ від 07.03.2015 р. № 228.

Пояснює, що при будівництві ділянки автомобільної дороги М-21, "Житомир - Могилів-Подільський (через Вінницю) в обхід м.Калинівки Вінницької області" у звязку з виробничою необхідністю проведено переукладення ниток магістрального газопроводу, філії «Управління магістральних газопроводів „Київтрансгаз ПАТ „Укртрансгаз. Переукладення ниток магістрального газопроводу проводилося з дозволу Бердичівського лінійного відділу Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз». Зазначає, що перед початком переукладення ниток магістральних газопроводів, вони на баланс ОСОБА_4 не передавалися.

Звертає увагу суду, що Бердичівське ЛВ УМГ забезпечувало експлуатацію переукладених ділянок магістральних газопроводів та забезпечувало газопостачання по даних ділянках до м.Вінниця.

Третя особа ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України не забезпечила явку представника в судове засідання, подала відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого підтримує доводи апеляційної скарги, вважає їх обґрунтованими і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Пояснює, що відповідно до Положення про ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 р. № 382, ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади у формуванні та забезпеченні реалізації державної політики в електроенергетичному, ядерно промисловому, вугільнопромисловому торфодобувному та нафтогазовому комплексах. Також зазначає, що ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України веде облік об'єктів державної власності, що перебувають в управлінні міністерства, здійснює контроль за їх ефективним використанням та збереженням.

Пояснює, що до ОСОБА_2 енергетики та вугільної промисловості України не надходили пропозиції щодо погодження передачі магістрального газопроводу, балансоутримувачем якого є ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області.

ОСОБА_2 інфраструктури України та ОСОБА_3 агентство автомобільних доріг України не забезпечили участь своїх представників у судовому засіданні та не надали відзивів на апеляційну скаргу.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін та третіх осіб про час і місце розгляду справи /а.с.150-155 у т. 2/, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача та третіх сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги чи позицією іншої сторони і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

При будівництві ділянки автомобільної дороги М-21 Житомир Могилів - Подільський (через Вінницю) в обхід м.Калинівки Вінницької області в зв'язку з виробничою необхідністю ОСОБА_4 автомобільних доріг за погодженням публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" проведено перенесення (переустрій) ниток магістральних газопроводів, що належали позивачеві з одного місця в інше, про що свідчить акт готовності об`акта до експлуатації від 10.11.2010 р. /а.с.52-55 у т.1/.

Відбувалось листування сторін щодо безоплатної передачі відповідачем позивачеві перенесеної ділянки магістрального газопроводу. Листи Бердичівського ЛВ УМГ УМГ Київтрансгаз ДК Укртрансгаз від 06.12.2011 р. № 2978 /а.с.29 у т.1/, від 06.02.2012 р. № 406 /а.с.30 у т.1/, від 11.01.2012 р. /а.с.31 у т.1/, від 23.02.2012 р. № 554 /а.с.34 у т.1/, лист відповідача від 23.03.2011 р. № 302 /а.с.56 у т.1/ до Державної служби автомобільних доріг України, лист Державного агентства автомобільних доріг України від 17.02.2012 р. № 1/10.1-7-87/10 /а.с.33 у т.1/, адресований ДК Укртрансгаз свідчать про відсутність заперечення проти безоплатної передачі ділянки магістрального газопроводу у державну власність на баланс ДК Укртрансгаз в особі Бердичівського ЛВ УМГ відповідно до Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 21.09.1998 р. № 1482.

12.01.2015 р. позивач надіслав відповідачеві лист № 38/3-01 про укладання договору № НОМЕР_1 на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами) / а.с.8-9 у т.1/ та два примірники проекту договору № НОМЕР_1 від 12.01.2015 р. / а.с.10-16 у т. 1/.

Відповідно до п.1.1., 1.2, 1.3, 1.5 проекту договору /а.с.10-16 у т.1/ замовник (відповідач) має передати виконавцю (позивачеві) в експлуатацію складові єдиної газотранспортної системи, які призначені для транзитного, міждержавного, міжрегіонального транспортування природного газу (надалі об'єкт): Під складовими (об'єктом) розуміється об'єкт газопостачання, наданий відповідачем для експлуатації позивачем, що перебуває у власності відповідача. Надання послуг з експлуатації об'єкта включає здійснення позивачем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення транспортування природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту. Надання послуг, робіт здійснюється за умови наявності у відповідача документів, що підтверджують право власності на об'єкт, а також виконавчо-технічної документації на об'єкт згідно з вимогами нормативно правових актів, акта розмежування меж балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, відповідності об'єктів газопостачання правилам технічної експлуатації та вимогам Правил безпеки.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ) від 07.03.2013 р. № 228, затверджено Типовий договір на експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами). Зазначений акт зареєстрований в ОСОБА_2 юстиції України 27.03.2013 р. за № 493/23025.

У постанові зазначено, що на підставі типового договору мають відбуватись договірні відносини між власниками складових Єдиної газотранспортної системи України та газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Згідно з ч.4 ст.179, ч.3 ст.184 ГК України укладення господарських договорів на основі типового договору повинно здійснюватись з додержанням умов, передбачених ст.179 ГК України, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документу, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору. Сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Звертаючись до відповідача із пропозицією укласти договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи, позивач у листі № 38/3-01 від 12.01.2015 р. зазначає про необхідність укладання договору на основі Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами), затвердженого постановою НКРЕ.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.1.2 Типового договору, про який зазначено вище, істотною умовою договору є обєкт газопостачання складова Єдиної газотранспортної системи, надана замовником для експлуатації виконавцем, що перебуває у власності замовника, - вказаний в додатку 1 до цього договору.

Умови розд.1 проекту договору, який позивач надіслав відповідачеві і на умовах якого просить суд зобовязати укласти договір № 9 від 12.01.2015 р. дублюють наведену умову - у п.1.2 проекту договору визначено «Під складовими Єдиної газотранспортної системи розуміється обєкт газопостачання, наданий замовником для експлуатації виконавцем, що перебуває у власності замовника, вказаний сторонами в додатку 1 до цього договору». При цьому запропонований до укладання додаток № 1 не містить жодної умови відсутні будь-які визначення найменування обєкту, місцезнаходження, протяжності (км), вартості тощо /а.с.15 у т.1/.

Тобто відсутня істотна умова договору у проекті, на умовах якого позивач пропонував відповідачеві укласти договір та просить суд зобовязати укласти договір, - всупереч вимогам ч.4 ст.179, ст.180, ч.3 ст.184 ГК України, ч.1 ст.638 та ч.1 ст.641 ЦК України.

За таких обставин договір не може бути укладений без чіткого визначення такої істотної умови договору як обєкт газопостачання, і у суду відсутні підстави для зобовязання особи до укладення договору, хоча б такий вид договору передбачений актом обовязкової дії.

Як зазначено вище, при укладення договору на основі типового, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках передбачених законом, іншим органом державної влади, сторони не можуть відступати від змісту типового договору. Враховуючи наведену норму, колегія суддів погоджується також з наступними висновками суду першої інстанції.

Згідно з постановою НКРЕ від 07.03.2013 р. № 228 і Типового договору, затвердженого цією постановою, договір на експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України, може укладатися тільки з замовником, який обов'язково має бути власником складової єдиної газотранспортної системи, і виконавцями, які є газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Отже, необхідною умовою для укладення договору на експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України є така обставина як належність відповідачеві ділянки магістрального газопроводу на праві власності чи оперативного управління.

Згідно ст.ст.133, 136, 137 ГК України основу правового режиму майна суб'єктів господарювання на якій будується їх господарська діяльність становлять право власності та інші речові права - право господарського відання, право оперативного управління.

Згідно з ч.1,2 ст.137 ГК України правом оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та майно, що використовується ним не за призначенням.

Право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Згідно з п.5.1, 5.2, 5.3 Положення про ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області /а.с.72 у т. 1/ майно відповідача складають закріплені за ним основні фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі. Відповідач володіє, користується та розпоряджається майном за погодженням з Укравтодором. Майно відповідача є державною власністю і закріплене за ним на праві оперативного управління.

Згідно п.1.1, 3.1, 3.2.1, 3.2.5 статуту позивача (а.с.156-157 у т.2), п.1.3 Ліцензійних умов, затверджених постановою НКРЕ від 13.01.2010 р. № 9 позивач є газотранспортним підприємством метою і предметом діяльності якого є транспортування природного газу магістральними газопроводами, їх експлуатація, реконструкція і сервісне обслуговування.

Згідно з п.1.1, 1.4, 1.5, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 Положення про ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області /а.с.66-73 у т.1/, затвердженого наказом Укравтодору від 02.11.2011 р. № 22, яке є установчим документом відповідача, передбачено, що ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агенства автомобільних доріг України (Укравтодор), є неприбутковою організацією і є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування. Метою діяльності ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користуваня удосконаленні і раціональному розвитку дорожньої інфраструктури, що обслуговується,.здійснення функцій замовника по всьому комплексу дорожніх робіт, технічного нагляду за станом автомобільних доріг загального користування, мостів, та інших штучних споруд, організовувати належне утримання автомобільних доріг, що обліковуються на її балансі.

Такі положення відповідають нормам Закону України «Про автомобільні дороги», зокрема, нормам ст.9, де визначено, що до складових автомобільної дороги не входять складові Єдиної газотранспортної системи/обєкти газопостачання. Може бути лише розміщення іншого обєкту у межах смуги відведення за погодженням з власником доріг.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про трубопровідний транспорт", п.1.3 Ліцензійних умов, затверджених постановою НКРЕ від 13.01.2010 р. № 9, магістральний трубопровідний транспорт має важливе народно господарське та оборонне значення і є державною власністю України.

Газотранспортна система - це майновий виробничий комплекс, який складається з організаційно і технологічно пов'язаних об'єктів, призначених для транспортування, зберігання газу і включає магістральні газопроводи, газопроводи - відгалуження, газорозподільні станції та підземні сховища газу.

Магістральний газопровід - це технологічний комплекс, що функціонує як єдина система і до якого входить окремий трубопровід з усіма об'єктами і спорудами, зв'язаними з ним єдиним технологічним процесом, за допомогою який здійснюється транспортування газу до газорозподільних станцій та які запроектовані і збудовані згідно з державними нормами щодо магістральних трубопроводів.

Газотранспортне підприємство - це суб'єкт господарювання, що здійснює транспортування газу магістральними трубопроводами з використанням об'єктів газотранспортної системи, які перебувають у його власності чи користуванні.

З огляду на вищевказані пункти Положення про ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області він не може набути цивільних прав та обов'язків як замовник за проектом договору на експлуатацію єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами), оскільки укладення відповідачем такого договору як замовником не відповідало б і суперечило установчому документу відповідача - п.1.1, 1.4, 1.5, 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 Положення про ОСОБА_4 автомобільних доріг у Вінницькій області, нормам Закону України «Про автомобільні дороги», а відтак і вимогам ч.1 ст.92 ЦК України, оскільки до мети відповідача не входить утримання магістральних газопроводів.

У копії обліку основних засобів поданих відповідачем з листом від 02.06.2015 р. не вбачається перебування у відповідача в оперативному управлінні (власності) складової магістрального газопроводу. Разом з тим,перебування на балансі майна, не є і не може бути доказом права власності на це майно особи у якої це майно перебуває на балансі.

З огляду на вказане, на зміст статуту позивача, Положення відповідача позивач є газотранспортним підприємством, а відповідач не є не може бути власником складової магістрального газопроводу, а відтак не може бути замовником за договором, який пропонується укласти на підставі Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними підприємствами). Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача відсутні правові підстави для спонукання відповідача до укладення договору на експлуатацію складових єдиної газотранспортної системи України, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується, що дійсною причиною виникнення спору є непередання позивачеві в установленому законом порядку перенесеної ділянки магістрального газопроводу, а не ухилення відповідача від укладення договору, який є предметом позову. Подання позову до суду про спонукання укласти договір, що є предметом спору, є намаганням позивача у спосіб, передбачений законом, вплинути на відповідача і змусити його передати на баланс позивачеві перенесену ділянку магістрального газопроводу, однак обраний позивачем спосіб захисту не відповідає необхідному за даних обставин.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р. у справі № 902/186/15 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 02.06.2015 р. у справі №902/186/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 902/186/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.