РІШЕННЯ

15 жовтня 2015 року Справа № 913/785/15

Провадження № 29/913/785/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго", м. Київ в особі структурної одиниці "Старобешівської ТЕС", м. Словянськ, м. Миколаїв Донецької області

до відповідача ОСОБА_1 підприємства № 52 "Термоізоляція", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 36 570 грн. 10 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Мєшкова Д.О.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, провідний юрисконсульт відділу правового забезпечення та договорів структурної одиниці ПАТ "Донбасенерго" за довіреністю № 19-290 від 30.10.2014;

від відповідача - представник в судове засідання не прибув.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду справи не заявлено вимоги про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" в особі структурної одиниці "Старобешівської ТЕС" (далі ПАТ «Донбасенерго», позивач у справі) звернулося з позовом від 01.09.2015 № 02-01/02301 до господарського суду Луганської області до відповідача ОСОБА_1 підприємства № 52 "Термоізоляція" (далі КП №52 "Термоізоляція", відповідач у справі) про стягнення з останнього 36 570 грн. 10 коп. - заборгованості за надані послуги проживання в готелі «Енергетик» та гуртожитку № 7, розташованих в смт. Новий Світ Старобешівського району Донецької області за договором № 128 від 10.01.2013, працівників відповідача за період роботи на Старобешівській ТЕС з лютого по травень 2013 року.

Позивач, посилаючись на норми статей 175, 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) та статей 11, 14, 526, 530, 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору № 128 від 10.01.2013 щодо повної оплати за надані послуги за актами приймання передачі послуг/виконаних робіт, які залучені до матеріалів справи.

Колективне підприємство № 52 "Термоізоляція" (далі КП №52 "Термоізоляція") відповідач у справі, відзив на позов та витребувані судом докази не подало, не скористалося правом участі в судовому засіданні, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялося належним чином, ухвали суду направлялися завчасно рекомендованими листами з повідомленнями за адресою місцезнаходження юридичної особи згідно витягу державного реєстратора станом на 29.09.2015 за № 21252404 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Ухвалу про порушення провадження у цій справі від 10.09.2015 отримав повноважний представник відповідача «Женина» 21.09.2015, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Пунктом 3.9.2 вказаної постанови Пленуму передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався в звязку з неявкою відповідача.

Відповідачу надавалася можливість прийняти участь у судовому засіданні та надати докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням наданих позивачем у справі доказів, суд

В С Т А Н О В И В:

Між сторонами за позовом 10.01.2013 укладено договір № 128 (далі - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого Виконавець, позивач у справі, надає Замовнику, відповідачу у справі, послуги проживання в готелі (гуртожитку) Старобешівської ТЕС, останній оплачує вартість проживання в порядку встановленому цим договором (а.с.10,11).

Розмір плати за проживання в готелі (гуртожитку) складає 30 грн 15 коп., 37 грн 50 коп. за добу одного проживаючого (пункт 2.1 договору).

Оплата за проживання в готелі (гуртожитку) здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, позивача у справі, згідно з наданими до оплати рахунків у порядку попереднього платежу. Оплата здійснюється не пізніше 1 (першого) числа місяця, в якому планується отримання послуг проживання (пункт 2.3 договору).

Згідно з умовами пункту 3.4 договору надання послуг проживання підтверджується шляхом оформлення двостороннього акту, підписаному уповноваженими представниками сторін, підписи яких скріплені печатками сторін.

Виконавець зобовязаний надати Замовнику місця в готелі (гуртожитку) за предявленням представником Замовника списка осіб, що поселяються та документа, що підтверджує виконання попередньої оплати за проживання персоналу (пункт 3.2 договору).

Строк дії договору сторони визначили до 31.12.2013 (пункт 7.2 договору).

Відповідач у справі 21.01.2013 звернувся до позивача з листом № 07-11, в якому просив дозволити заселення в гуртожиток його співробітників, що направлялися для виконання робіт з теплової ізоляції корпусу електричного фільтра енергоблока № 13 на Старобешівській ТЕС, при цьому гарантував оплату проживання за безготівковим розрахунком.

На виконання своїх зобовязань за договором позивач надав місця для проживання працівникам відповідача у готелі гуртожитку на період їх роботи на Старобешівській ТЕС.

Всі працівники відповідача були зареєстровані в журналі обліку осіб, у порядку передбаченому чинним Положенням, та мешкали у вказаних приміщеннях протягом лютого, березня, квітня, травня 2013 року і користувалися всіма комунальними послугами та майном, що належить позивачу.

У відповідності з Положенням про спортивно оздоровчий та готельний комплекс Старобешівській ТЕС плата за користування житловою площею в приміщеннях з засобами обліку теплової, електричної енергії, водопостачання для всіх мешканців є рівною, та проводиться за встановленими ставками (фіксованим тарифом), незалежно від їхнього фактичного споживання житлово комунальних послуг, та складає 37,50 грн на добу за одну особу у готелі, 30,15 грн. у гуртожитку.

Факт надання послуг відповідачу підтверджується актами приймання передачі послуг/виконаних робіт, оформленими, відповідно до пункту 3.4 договору:

- від 20.02.2013 на суму 3 225,51 грн.;

- від 28.03.2013 на суму 18 945,00 грн.;

- від 29.04.2013 на суму 7 830,00 грн.;

- від 29.05.2013 на суму 6 570,00 грн.

Всього на суму 36 570 грн 10 коп.

Всі вказані акти підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств.

Відповідач не оплатив направлені позивачем рахунки:

- № 112 від 20.02.2013 на суму 15 525,00 грн.;

- № 15 від 20.02.2013 на суму 361,80 грн.;

- № 263 від 26.03.2013 на суму 12 645,00 грн.;

- № 266 від 28.03.2013 на суму 6 300,00 грн.;

- № 286 від 03.04.2013 на суму 1 890,00 грн.;

- № 373 від 29.04.2013 на суму 5 940,00 грн.;

- № 470 від 29.05.2013 на суму 6 570,00 грн.

Заборгованість складає 36 570 грн 10 коп., що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист. Під час судового розгляду справи вимоги позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши подані позивачем у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору № 128 від 10.01.2013, який за своєю правовою природою є договором надання послуг, до яких застосовуються положення глави 63 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та глави 22 «Виконання господарських зобовязань. Припинення зобовязань» Господарського кодексу України (далі ГК України).

Відповідно до статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим до виконання (стаття 629 ЦК України).

За правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При зясуванні фактичних обставин судом встановлено, що факт надання позивачем послуг підтверджено актами приймання передачі послуг/виконаних робіт, підписаними обома сторонами без зауважень та скріпленими печатками підприємств.

Вартість виконаних робіт складає 36 570 грн 10 коп.

Відповідач в порушення зобовязань визначених пунктом 2.3 договору вартість отриманих послуг не оплатив.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн 00 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства № 52 "Термоізоляція", м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Пивоварова, буд.1В, ідентифікаційний код 01414956, на користь Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго", м. Київ, вул. Предславинська, буд.34А, ідентифікаційний код 23343582 в особі структурної одиниці "Старобешівської ТЕС", Донецька область, м. Словянськ, м. Миколаївка, вул. Горького, буд.9, ідентифікаційний код 00131083, грошові кошти в сумі 36 570 грн 10 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 16.10.2015.

Суддя Р.Є. Якушенко