ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

13.10.2015р. Справа № 917/1210/14

скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", вул. Будівельників 1, с.Білики, Кобеляцький район, Полтавська область,39220

на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, вул.Тєвелева,13, м.Полтава, 36014

по справі №917/1210/14

за позовом Прокуратура Полтавської області, вул. 1100-річчя Полтава, 7, м.Полтава, 36000 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Полтавській області, вул.Коцюбинського,6, м.Полтава, 36039

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", вул. Будівельників 1, с.Білики, Кобеляцький район, Полтавська область,39220

ІІІ особа: Управління Державної казначейської служби у Кобеляцькому районі, вул.Огія,17, м.Кобеляки, 39200

про стягнення грошових коштів

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від скаржника: не з"явився

від ВДВС: ОСОБА_1, посв. № 205 від 07.10.2013р.

від прокуратури: не з"явився

від ІІІ особи: не з"явився

Розглядається скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції" на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Скаржник просить суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 неправомірними, скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області: про відкриття виконавчого провадження ВП №47743917 від 05.06.2015р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.06.2015р., про стягнення з боржника виконавчого збору від 22.06.2015р., про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 22.06.2015р. та визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відносно вирішення клопотання про зупинення виконавчого провадження.

Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої сулужби Головного управління юстиції у Полтавській області проти скарги заперечує, з підстав, викладених у відзиві від 29.09.2015р. вхід. №14142

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.10.2014р. по справі №917/1210/14 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Сільські традиції» збитки, завдані самовільним використанням водних ресурсів при відсутності спеціального дозволу на користування надрами в сумі 8 688 686,90 грн. для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності», символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області та до Державного бюджету України 73080,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014р. рішення рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 у справі №917/1210/14 скасовано та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Вищий господарський суд України постановою від 19.02.2015р. скасував постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2014 у справі № 917/1210/14, рішення господарського суду Полтавської області від 21.10.2014 залишив без зміни.

04.03.2015р. господарським судом Полтавської області видано наказ.

Судом встановлено, що 05.06.2015р. постановою Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відкрито виконавче провадження №47743917 з виконання наказу господарського суду Полтавської області від 04.03.2015. №917/1210/14

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається на те, що Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області позбавив його строку для самостійного виконання постанови, оскільки згідно відмітки на поштовому конверті дана постанова була направлена 11.06.2015р. а отримана 12.06.2015р., тобто направлено через 6 днів після її винесення, а для самостійного виконання постанови встановлено 7 - денний термін.

22.06.2015 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику в межах суми боргу. Скаржник зазначає, що виконавчою службою не встановлена відсутність достатніх коштів на рахунках товариства, тому в порушення вимог діючого законодавства, арешт був накладений на лише на рахунки, а і на рухоме та нерухоме майно товариства. Постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 868868,70грн. від 22.06.2015р. та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 62,10грн. від 22.06.2015р. скаржник вважає незаконними, так як ще до їх винесення скаржиком було направлено звернення, в якому повідомлялося про порушення провадження у справі №917/1210/14 про перегляд рішення від 21.10.2015р. за нововиявленими обставинами та клопотання про зупинення виконавчого провадження до вирішення по суті заяви

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» ( далі - Закон) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 05.06.2015 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, державним виконавцем повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження по стягненню заборгованості.

Постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області від 05.06.2015 встановлено семиденний строк для самостійного виконання наказу Господарського суду Полтавської області № 917/1210/14, виданого 04.03.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії постанов державного виконавця та інших документів виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Пунктом 3.20 Інструкції передбачено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами за адресами, зазначеними у виконавчому документі, або іншими адресами, про які стало відомо державному виконавцю, або зазначеними у письмовій заяві сторони виконавчого провадження, у тому числі шляхом факсимільного зв'язку або електронною поштою.

Зі змісту самої скарги боржник не заперечує факт того, що постанову про відкриття виконавчого провадження отримано ним 12.06.2015, тобто, у строк, наданий для самостійного виконання рішення суду. Також скаржник не скористався наданим йому правом щодо відкладення виконавчих дій відповідно до ст. 35 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами виконавчих документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або за власною ініціативою на строк до десяти робочих днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам у передбаченому законодавством порядку. Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону постанова державного виконавця про відкладення провадження виконавчих дій може бути оскаржена у триденний строк.

Пунктом 6 ст.35 статті Закону серед обов'язків державного виконавця визначено також обов'язки накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно статті 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Серед способів накладення арешту державним виконавцем на майно боржника, визначених частиною 2 ст. 57 Закону є винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Відповідно до частини 3 вказаної норми постановами, передбаченими частиною 2 ст. 57 даного Закону, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Так, оскільки рішення боржником не виконано у строк, наданий для добровільного його виконання, державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення суду і 22.06.2015р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 25 Закону у разі невиконання рішення суду боржником у строк, наданий для самостійного виконання, розпочинається примусове виконання рішення зі стягнення з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом.

Постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно та за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі. Виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування стягнення з боржника виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною 2 статті 25 Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому Законом. Тобто, єдиною умовою стягнення виконавчого збору є невиконання боржником самостійно виконавчого документу. Законодавцем не передбачено залежність стягнення виконавчого збору від примусового виконання судового рішення. Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» (набрав чинності 05.04.2015) внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження», а саме: відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, передбачених даним Законом.

Тобто, державним виконавцем постанову про стягнення з боржника виконавчого збору 22.06.2015 винесено відповідно до вимог чинного законодавства України про виконавче провадження.

До того ж, п. З.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, (далі - Інструкція) вказує, що постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів

державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Вони здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, які використовуються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, ч. 4 ст. 41 Закону до витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, відносить кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, реалізацію і зберігання майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

Під час проведення виконавчих дій, понесено витрати, зокрема, внесення даних до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, конверти з марками, канцтовари, постановою державного виконавця від 22.06.2015 по ВП № 47743917.

Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Полтавській області 22.06.2015 винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 62,10 грн. ВП№ 47743917.

Вказану постанову затверджено начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Щодо вимоги скаржника про визнання неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Полтавській області відносно вирішення клопотання про зупинення виконавчого провадження, суд зазначає, що у Законі України «Про виконавче провадження», зокрема, статтею 37 передбачено вичерпний перелік підстав для зупинення виконавчого провадження, серед якого провадження у справах за нововиявленими обставинами відсутня обставина, а також і подання касаційної скарги на рішення судів апеляційної інстанції.

За даних обствин суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Відмовити ТОВ "Сільські традиції" у задоволенні скарги

Суддя Кльопов І.Г.