ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015р. Справа№ 914/3249/15

За позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів,

до відповідача: Благодійної організації Брати синів ОСОБА_1, м. Львів,

про стягнення 44 977,64 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго подано позов до Благодійної організації Брати синів ОСОБА_1 про стягнення 44 977,64 грн.

Ухвалою суду від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 06.10.2015 р. Розгляд справи відкладався на 20.10.2015р.

У судове засідання 20.10.2015р. представник позивача зявиdся, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях, просив припинити провадження у справі зі стягнення основного боргу в сумі 30 569,06 грн., оскільки вона оплачена відповідачем, та стягнути 13 741,39 грн. інфляційних втрат і 667,19 грн. 3% річних. Заяву про зменшення позовних вимог просив не розглядати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем у порушення договору №2358А від 19.10.2001 р. не здійснено вчасно оплати за отримані послуги з постачання теплової енергії в гарячій воді, внаслідок чого станом на 14.08.2015 р. виникла заборгованість.

У судові засідання 06.10.2015 р. та 20.10.2015 р. відповідач не зявився, хоча був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позов не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

19.10.2001р. між Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» (енергопостачальна організація, позивач у справі) та Благодійною організацією Брати синів ОСОБА_1 (споживач, відповідач у справі) було укладено договір №2358/А про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати покупцеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається покупцеві в обсягах згідно з додатком 1 до договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- Опалення та вентиляцію в період опалювального сезону;

- Гаряче водопостачання протягом року;

- Технологічні потреби;

- Кондиціювання повітря.

Облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності розрахунковим способом (п.5.1 договору).

Порядок розрахунків за спожиту теплову енергію сторони погодили у р.6 договору. Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо розрахунків на початок місяця).

22.10.2014 р. сторони підписали Акт про включення системи теплоспоживання в опалювальному сезоні 2014-2015 р.р.

Станом на дату прийняття рішення відповідачем погашено суму основного боргу, що підтверджується відповідними копіями платіжних доручень, долученими до матеріалів справи.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі договору про надання послуг з теплопостачання.

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 6 ст. 19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Споживач теплової енергії зобов'язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією (п.40 Правил).

Відповідно до п.3.2.2 договору відповідач зобовязувався оплачувати спожиту теплову енергію у терміни, передбачені договором.

Згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач після звернення позивача до суду з позовною заявою погасив основну суму боргу, що підтверджується наявними у справі платіжними дорученнями та визнавалося представником позивача у судовому засіданнях, провадження у справі щодо стягнення 30 569,06 грн. необхідно припинити у звязку з відсутністю предмета спору.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно просить стягнути з відповідача 13741,39 грн. інфляційних втрат та 667,19 грн. 3% річних.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

У силу вимог ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 526, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі щодо стягнення основної суми заборгованості у розмірі 30 569,06 грн.

2. Решта позовних вимог задоволити.

3. Стягнути з Благодійної організації Брати синів ОСОБА_1 (79066, м. Львів, вул. Довженка, 12, ідентифікаційний 0) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, буд. 1, ідентифікаційний ) 13 741,39 грн. інфляційних втрат, 667,19 грн. 3% річних та 1 218,00 грн. судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 20.10.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 22.10.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.