ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 916/2046/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Колоколова С.І., Гладишевої Т.Я.

(склад колегії суддів змінено на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду)

При секретарі судового засідання Молодові В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Кішинець В.А. за довіреністю б/н від 10.06.2015р.,

від відповідача: Моргун М.А. за довіреністю №1132 від 12.10.2015р., Вошколуп В.Г. за довіреністю №1131 від 12.10.2015р., Станєв М.І. за довіреністю №325 від 17.02.2015р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат"

на рішення господарського суду Одеської області від 28.07.2015р.

по справі № 916/2046/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС",

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат",

про стягнення 4489045,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (Далі - ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" (Далі - ПАТ "ІЦКК") про стягнення заборгованості за договором №167/14-О постачання природного газу від 30.12.2013р. заборгованості у сумі 4327601,52 грн. (а.с. 3-6).

03 червня 2015 року Позивач звернувся до суду із заявою про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку із частковим погашення Відповідачем боргу, і загалом просив суд стягнути з Відповідача 4324178,38 грн. заборгованості (а.с.30-31).

24 червня 2015 року Позивач звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, т.я. у зв'язку зі збільшенням кількості днів прострочення виконання зобов'язання, Позивачем здійснено перерахунок штрафних санкцій, і загалом сума позовних вимог, заявлена до стягнення з Відповідача склала 4489045,95 грн. заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилається на невиконання Відповідачем умов договору №167/14-О постачання природного газу від 30.12.2013р (з урахуванням укладених до нього додаткових угод) щодо своєчасної та повної оплати поставленого природного газу.

Відповідач не визнає позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та поясненнях, що надійшли до суду 22.07.2015р. (а.с.42-43, 82-83).

Рішенням господарського суду Одеської області від 28.07.2015р. (суддя Оборотова О.Ю.) позов ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" задоволено повністю, стягнуто з Відповідача на користь Позивача суму заборгованості у розмірі 4489045,95 грн., яка складається з суми основної заборгованості 3183950,39 грн., пені в розмірі 809688,85 грн. та 30% річних 495406,71 грн., витрати по оплаті судового збору 73080 грн. (а.с. 89-93).

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд, перевіривши розрахунки заборгованості, надані Позивачем до суду, дійшов висновку, що Відповідачем були виконані неналежним чином свої зобов'язання за договором №167/14-О постачання природного газу від 30.12.2013р. та не проведено оплату заборгованості за поставлений природний газ вчасно та в повному обсязі.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду Відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою.

Свої вимоги скаржник мотивує тим, що місцевий господарський суд прийняв рішення із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив, що вартість поставленого газу повинна була розраховуватись за формулою, встановленою п.4.2.2 договору про постачання природного газу №167/14-О від 30.12.2013р., та не брати до уваги умови додаткової угоди від 28.11.2014р. №20141201 до цього Договору. Оскільки, якщо застосовувати суму заборгованості згідно вказаної Додаткової угоди, то в такому випадку, на думку Відповідача, формула, вказана в п.4.2.1 вищевказаного Договору не повинна застосовуватись взагалі.

03 вересня 2015 року до Одеського апеляційного господарського суду від Позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Як встановлено місцевим судом, 30.12.2013р. між ТОВ "НАФТОГАЗ-АЛЬЯНС" (далі - Постачальник) та ПАТ "ІЦКК" (далі - Споживач) укладено договір №167/14-О постачання природного газу, відповідно до умов якого, Постачальник зобов'язався поставити Споживачу природний газ, а Споживач - прийняти та оплатити його у відповідності до умов даного Договору (а.с.12-15).

31 жовтня 2014 року сторони уклали до Договору додаткову угоду №20141102, якою, зокрема, узгодили викласти п. 5.1.1 Договору в іншій редакції,згідно якої Споживач зобов'язався сплатити вартість місячного об'єму газу на рахунок Постачальника на наступних умовах:

- 25 % вартості - до 15 числа місяця споживання природного газу;

- 25 % вартості - до 20 числа місяця споживання природного газу;

- 25 % вартості - до 28 числа місяця споживання природного газу;

- 25 % вартості - до 10 числа місяця, наступного за місяцем споживання природного газу (а.с.17).

28 листопада 2014 року сторони уклали до Договору додаткову угоду №20141201, якою узгодили викласти п. 4.1 Договору в іншій редакції,згідно якої ціна за 1000,0 кубічних метрів природного газу без ПДВ становить 6018,00 грн., в т.ч. збір у вигляді цільової надбавки до тарифу на природний газ (2%), крім того ПДВ - 1203,60 грн. Разом 7221,60 грн. (а.с.18).

Додатковою угодою №20140301 від 31.03.2014р. сторони домовились, що пролонгують дію договору до 31.12.2014р. (а.с.16).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору та додаткових угод до нього ТОВ "Нафтогаз-Альянс" поставило у грудні 2014 року природний газ ПАТ "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат", в об'ємі 313,866 тис. м. куб., що становить 2266614,71 грн. Поставлені обсяги природного газу підтверджуються актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2014р. (а.с.19).

За своєю правовою природою Договір №167/14-О постачання природного газу від 30.12.2013р. є договором поставки, а згідно з ч.ч.1, 6 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів негосподарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у ст. 712 ЦК України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Необхідно наголосити на положенні ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно Договору перша оплата за грудень 2014 року мала бути здійснена до 15.12.2014р. Проте, Відповідачем в порушення договору цього здійснено не було. Частина оплати за грудень 2014 року із значним порушенням строків була здійснена 06.01.2015р., 09.01.2015р., 08.05.2015р. (а.с.63). Зазначене не заперечується відповідачем.

Відповідно до п.п.4.2.1 Договору від 30.12.2013р., у випадку порушення Споживачем порядку оплати, передбаченого п.5.1 Договору, та зростання ЄВРО за офіційним курсом НБУ вище, ніж курс НБУ на день укладання даного договору, грн./ЄВРО (1 ЄВРО = 11,041530 грн.), Споживач зобов'язаний без укладання додаткової угоди оплатити обсяг поставленого йому газу.

Відповідно до ст. 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання: зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов'язання. Вимогами п.3 ч.1 ст.611 ЦК України також передбачено, що одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Так, п.п. 6.2.1 Договору передбачено, що Споживач сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня. Пеня нараховується від суми простроченого платежу за кожен день протягом всього періоду прострочення і не обмежується 6-місячним строком.

Відповідно до п.п. 6.2.1 Договору Позивачем (згідно заяви про збільшення позовних вимог) нараховано пеню в розмірі 809688,85 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами у п. 6.2.4 Договору узгоджено, що у випадку прострочення платежу більше тридцяти календарних днів, постачальник стягує з покупця 30% річних від простроченої суми за весь період прострочення.

Так, Позивач нарахував Відповідачу 30% річних в сумі 495406,71 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача щодо нарахування пені та 30% річних, апеляційний суд приходить до висновку, що розрахунки відповідають вимогам чинного законодавства.

Відтак, Позивач свої обов'язки за Договором виконав, натомість, Відповідач свої обов'язки щодо своєчасної оплати за Договором не виконав, чим як вважає колегія суддів порушив умови вказаного Договору.

Також судовою колегією не приймається до уваги твердження ПАТ "ІЦКК" щодо того, що вартість поставленого газу повинна була розраховуватись за формулою, встановленою п.4.2.2 Договору, не беручи до уваги умови додаткової угоди від 28.11.2014р. №20141201 до цього Договору з огляду на те, що сторонами за взаємною згодою підписано вказану додаткову угоду, якою було викладено п.4.1 Договору в новій редакції, тобто змінено ціну газу.

Отже, у зв'язку з тим, що Відповідач не дотримався графіку оплати, Позивачем було зроблено перерахунок основної суми боргу відповідно до умов п.4.2.1 Договору, який не змінювався жодною додатковою угодою.

Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом приписів ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на вищезазначене, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи місцевим господарським судом були встановлені всі фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правомірна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для скасування рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат" - залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 28.07.2015р. по справі №916/2046/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Т.Я. Гладишева