Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
12102015
Р І Ш Е Н Н Я

"06" жовтня 2015 р. Справа № 927/1061/15

Позивач: Ніжинська міська рада,

площа ОСОБА_1, 1, м. Ніжин, Чернігівська область,16600,

Відповідач: Ніжинська районна спілка споживчих товариств,

вул. Пржевальського, 7, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-1: ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області,

вул. Лащенка, 12, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-2: ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області,

вул. Лащенка, 12, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600

Предмет спору: про внесення змін до договору оренди землі

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_3 спеціаліст І категорії юридичного відділу, довіреність № 02-18/158 від 03.02.2015;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність №01-10/42 від 12.08.2015, представник;

від третьої особи-1: не зявився;

від третьої особи-2: не зявився.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Ніжинською міською радою подано позов до Ніжинської районної спілки споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки про:

- про внесення змін в п.1.1. Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 січня 2003 року між Ніжинською міською радою та Ніжинською районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки та посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області 15 січня 2003 року (зареєстрований в реєстрі за №137), зареєстрованого у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради 24 січня 2003 року за реєстраційним №162, виклавши в наступній редакції:

Орендодавець передає, а Орендар бере у довгострокову оренду земельну ділянку, згідно рішення 7 сесії 24 скликання Ніжинської міської ради від 31 грудня 2002 року, що знаходиться в місті Ніжині по вулиці Пржевальського, 7(сім), площею 0,1720 га, для обслуговування нежитлового приміщення прирейкового складу. Грошова оцінка земельної ділянки 600710 (шістсот тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок (ОСОБА_4 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданий ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області) .

- про внесення змін в п.3.1. Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 січня 2003 року між Ніжинською міською радою та Ніжинською районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки та посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області 15 січня 2003 року (зареєстрований в реєстрі за №137), зареєстрованого у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради 24 січня 2003 року за реєстраційним №162, виклавши в наступній редакції:

Орендна плата визначається на рівні семи ставок земельного податку, що складає 4376 грн 67 коп. (три тисячі пятсот чотири гривні чотирнадцять копійок) за один календарний місяць з подальшою місячною індексацією за офіційно встановленим індексом інфляції і сплачується Орендарем виключно грошовими коштами в терміни, визначені Податковим кодексом України, а саме ст. 288.7 на р/р 0005 Ніжинське УК /м. Ніжин/ 18010600, код 37716092 в установі банку ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

3. Стягнути на користь Ніжинської міської ради (р/р 9658, код 04061783, МФО 853592, Банк ГУДКСУ у Чернігівській області ОСОБА_5) судовий збір в розмірі 1218 гривень з Ніжинської районної спілки споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що сторонами в укладеному Договорі оренди земельної ділянки від 15.01.2003 передбачена можливість збільшення розміру орендної плати, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, а зміна нормативної грошової оцінки та граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 07.08.2015 порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 18.08.2015.

Ухвалами господарського суду Чернігівської області від 18.08.2015, 03.09.2015 та 10.09.2015 розгляд справи відкладався на 03.09.2015, 10.09.2015 та 06.10.2015 відповідно.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 10.09.2015 відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області.

До суду надійшли письмові пояснення від ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області № 9-28-0.4-382/15-15 від 08.09.2015 та № 9-28-99.5-640/15-15 від 29.09.2015, у яких надається відповідь на питання , які були поставлені судом ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області в ухвалах господарського суду Чернігівської області від 03.09.2015 та 10.09.2015.

Відповідно до порядку здійснення заходів, повязаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074, Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, наказом Держгеокадастру від 29.05.2015 року № 90 "Про питання діяльності Головного управління "Держгеокадастру у Чернігівській області" функції Головного управління Держземагентства у Чернігівській області припинено, оскільки відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області з 30.04.2015 перебуває у стані припинення за рішенням засновників.

На даний час повноваження щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності та інших відповідних функцій вже перейшли до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, яке діє на підставі положення, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 12, зареєстрованого 24.04.2015 року № 0011941.

Отже належною третьою особою є Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

За приписами ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залучає у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області (вул. Лащенка, 12, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600). Зважаючи на факт подання ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області письмових пояснень по суті спору, суд вважає останнього повідомленим належним чином про можливість його участі у розгляді даної справи.

У судовому засіданні 03.09.2015 представником позивача подано клопотання про уточнення позовних вимог № 02-18/1458 від 01.09.2015, у якому позивач просив уточнити позовні вимоги та викласти їх у наступній редакції:

1. Прийняти позовну заяву Ніжинської міської ради та порушити провадження у справі.

2. Внести змін в п.1.1. Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 січня 2003 року між Ніжинською міською радою та Ніжинською районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки та посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області 15 січня 2003 року (зареєстрований в реєстрі за №137), зареєстрованого у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради 24 січня 2003 року за реєстраційним №162, виклавши в наступній редакції:

Орендодавець передає, а Орендар бере у довгострокову оренду земельну ділянку, згідно рішення 7 сесії 24 скликання Ніжинської міської ради від 31 грудня 2002 року, що знаходиться в місті Ніжині по вулиці Пржевальського, 7(сім), площею 0,1720 га, для обслуговування нежитлового приміщення прирейкового складу. Грошова оцінка земельної ділянки 600710 (шістсот тисяч сімсот десять) гривень 00 копійок (ОСОБА_4 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданий ОСОБА_2 Держземагенства у Ніжинському районі Чернігівської області) .

3. Внести змін в п.3.1. Договору оренди земельної ділянки, укладеного 15 січня 2003 року між Ніжинською міською радою та Ніжинською районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки та посвідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області 15 січня 2003 року (зареєстрований в реєстрі за №137), зареєстрованого у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради 24 січня 2003 року за реєстраційним №162, виклавши в наступній редакції:

Орендна плата визначається на рівні семи ставок земельного податку, що складає 3504 грн 14 коп. (три тисячі пятсот чотири гривні чотирнадцять копійок) за один календарний місяць з подальшою місячною індексацією за офіційно встановленим індексом інфляції і сплачується Орендарем виключно грошовими коштами в терміни, визначені Податковим кодексом України, а саме ст. 288.7, на р/р 0005 Ніжинське УК /м. Ніжин/ 18010600, код 37716092 в установі банку ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592.

3. Стягнути на користь Ніжинської міської ради (р/р 9658, код 04061783, МФО 853592, Банк ГУДКСУ у Чернігівській області ОСОБА_5) судовий збір в розмірі 1218 гривень з Ніжинської районної спілки споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки.

Відповідно до п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі Постанова № 18), Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержало правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України та зазначені в цій постанові.

Дослідивши матеріали справи суд розцінив клопотання про уточнення позовних вимог як клопотання про зміну предмету позову, оскільки позивачем крім зазначення у позові орендної плати у розмірі 4376,67 грн додано розрахунок орендної плати саме на суму 4376, 67 грн, тому початковою вимогою позивача суд вважає саме 4376,67 грн, а не 3504,14 грн.

Згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п. 3.12 Постанови № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12р. Про судове рішення зміна предмета або підстав позову за заявою позивача допустима лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та якщо при цьому не порушено процесуальних прав відповідача, передбачених статтями 22 і 23 Господарського процесуального кодексу України, і відповідачеві було надано можливість подання доказів щодо нового предмета або підстав позову та наведення його доводів у судовому засіданні. Волевиявлення позивача повинно викладатись у письмовій формі.

Представником позивача додано до матеріалів справи докази отримання відповідачем та ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області клопотання про уточнення позовних вимог (зміну предмету) № 02-18/1458 від 01.09.2015 (а.с.155-156).

Клопотання позивача про уточнення позовних вимог (зміну предмету) № 02-18/1458 від 01.09.2015 приймається судом, спір вирішується з його урахуванням.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на наступні обставини:

- відсутність правових підстав, які могли б бути підставою для внесення змін до Договору в частині розміру орендної плати;

- наявність лише рішення Ніжинської міської ради від 29.12.2010 про затвердження грошової оцінки земель, а не про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у м. Ніжин, як того вимагає чинне законодавство;

- невірне застосування коефіцієнтів функціонального призначення та зональності;

- ненабрання чинності рішень Ніжинської міської ради.

Також відповідач зазначив, що відповідно до установчих документів, а саме Статуту у редакціях від 06.11.1992 та 10.08.2006 найменуванням відповідача є Ніжинська районна спілка споживчих товариств, назву ж Ніжинська районна спілка споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки на час виникнення спірних відносин відповідач мав тимчасово згідно Статуту у редакції від 02.03.01999. Це відбулося у звязку з тим, що Укоопспілка (вищий кооперативний орган) довела типові форми статутів для районних спілок споживчих товариств, у якому зазначалася приналежність районних спілок до обласних спілок споживчих товариств. Однак, як вказує у поясненнях відповідач, це не було оформлено як зміна чи реорганізація Ніжинської райспоживспілки. Таким чином, на теперішній час правильна назва відповідача - Ніжинська районна спілка споживчих товариств.

За таких обставин суд застосовує назву відповідача саме як Ніжинська районна спілка споживчих товариств.

У поданих письмових пояснення на відзив б/н від 02.09.2015 представник позивача заперечував проти доводів відповідача щодо відсутності правових підстав, які могли б бути підставою для внесення змін до Договору в частині розміру орендної плати, посилаючись на п. 3.2. та розділ 5 Договору, а також на норми чинного законодавства, зокрема ст. 632 Цивільного кодексу України, відповідно до яких розмір орендної плати переглядається щорічно у разі: збільшення розмірів ставки земельного податку; в інших випадках передбачених законодавчими актами України. Зміна умов Договору можлива за взаємної згоди сторін, а у разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов Договору, ці питання вирішуються у судовому порядку. Ціна у договорі встановлюється за взаємною згодою сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Позивач зазначає, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Крім того, позивач повідомляє, що на замовлення виконавчого комітету Ніжинської міської ради у 2010 році Товариством з обмеженою відповідальністю Укрземресурси була виготовлена технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжина. А затверджено Ніжинською міською радою було грошову оцінку земель м. Ніжина, яка фактично являє собою таблицю Ж.3 Грошова оцінка земель різного функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон, що є складовою технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжина.

Як додатково пояснив представник позивача у судовому засіданні, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжина Ніжинською міською радою взагалі не затверджувалась.

У поясненнях позивача відсутнє будь-які правові обґрунтування застосування грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати без затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та докази застосування при розрахунку орендної плати коефіцієнтів зональності місцезнаходження спірної земельної ділянки, як це вимагалось судом в ухвалах від 03.09.2015 та 10.09.2015.

У письмових поясненнях № 9-28-0,4-382/15-15 від 08.09.2015 та № 9-28-99.5-640/15-15 від 29.09.2015 третя особа-2 зазначила, що рішенням пятдесят другої сесії пятого скликання Ніжинської міської ради від 23.10.2009 надано згоду на проведення нормативної грошової оцінки земель м. Ніжина. 29 грудня 2010 року рішенням пятої сесії шостого скликання Ніжинської міської ради затверджено грошову оцінку земель м. Ніжина, яка виконана ТОВ «Укрземресурси» згідно додатку, та введена в дію з 01.01.2011. Як зазначила третя особа, технічна документація з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжина наявна у позивача. Також у 2011 році ОСОБА_2 Держкомзему у місті Ніжин Чернігівської області (станом на сьогоднішній день у результаті реорганізації ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області) Ніжинській районній спілці споживчих товариств надавався витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 0,1720 га, розташованої в м. Ніжин по вул. Пржевальського, 7, згідно якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 27.01.2011 становила 600708,80 грн=1720 м. кв. х 102,06 грн/м.кв. х 1,16 х1,18 х2,5 х1.

У технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжин базова вартість землі вказана 102,06 грн за кв. м.. Згідно схеми економіко-планувального зонування, що міститься у технічній документації з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжин, земельна ділянка, розташована у м. Ніжин по вул. Пржевальського, 7, знаходиться у сьомій економіко-планувальній зоні та у 66 оціночному районі. Відповідно до таблиці грошової оцінки земель різного функціонального призначення у розрізі економіко-планувальних зон з урахуванням локальних коефіцієнтів, що містяться у додатку до технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Ніжин, зональний коефіцієнт сьомої економіко-планувальної зони складає 1,16, а локальний коефіцієнт 66 оціночного району складає 1,18; коефіцієнт індексації станом на 2011 рік складав 1. Дана земельна ділянка відноситься до земель комерційного використання, оскільки згідно п. 3.5 Порядку нормативної грошової оцінки земель, затвердженого Наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук 27.01.2006 № 18/15/21/11, віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№ 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Державного комітету статистики України від 05 листопада 1998 року № 377 (Інструкція) відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики;відповідно до довідки про включення до ЄДРПОУ, наданої Ніжинським районним відділом статистики від 31.12.1999 року № 428, копія якої міститься у технічній документації по складанню договору оренди вищевказаної земельної ділянки, видами діяльності Ніжинської районної спілки споживчих товариств є, зокрема, роздрібна торгівля та прокат і здавання під найм нерухомого майна, тобто відповідач здійснює комерційну діяльність, яка підпадає під опис економічної діяльності на землях, що використовуються у комерційних цілях.

У судовому засіданні 06.10.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа-2 у питанні щодо задоволення позовних вимог поклалася на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши надані представником позивача докази та оглянувши в судовому засіданні їх оригінали, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановив суд, рішенням УІІ сесії ХХІУ скликання Ніжинської міської ради від 31.12.2002 "Про надання земельних ділянок в оренду, переоформлення права користування земельними ділянками" надано Ніжинській районній спілці споживчих товариств у оренду терміном на 49 років земельну ділянку площею 0,1720 га по вул.. Пржевальського, 7, де розташований прирейковий склад, який є власністю спілки згідно реєстраційного посвідчення, виданого Ніжинським МБТІ 22.11.2002 року. Пунктом 7.2. рішення міської ради передбачено у десятиденний термін заключити договір оренди земельної ділянки площею 0,1720 га по вул. Пржевальського, 7.

15 січня 2003 року між Ніжинською міською радою в особі міського голови ОСОБА_6 (Орендодавець) та Ніжинською районною спілкою споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар бере у довгострокову оренду земельну ділянку, згідно рішення УІІ сесії ХХІУ скликання Ніжинської міської ради від 31 грудня 2002 року, що знаходиться у місті Ніжині по вулиці Пржевальського, 7 (сім), площею 0,1720 га для обслуговування нежитлового приміщення прирейкового складу. Грошова оцінка земельної ділянки 277113(двісті сімдесят сім тисяч сто тринадцять) гривень 00 коп. (довідка про грошову оцінку земельної ділянки Ніжинського міського відділу земельних ресурсів № 387-Д від 31 грудня 2002 року).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору земельна ділянка передається у оренду для обслуговування нежитлового приміщення прирейкового складу. Договір укладається на строк 49 (сорок девять) років.

Згідно п. 3.1 Договору за оренду земельної ділянки Орендарем вноситься орендна плата на рівні ставки земельного податку 230 (двісті тридцять) гривень 93 коп. за один календарний місяць до 10 числа місяця наступного за звітним на рахунок, визначений податковою інспекцією у місті Ніжині.

У Договорі сторони погодили, що розмір орендної плати щорічно переглядається у разі: збільшення розмірів ставки земельного податку; у інших випадках, передбачених законодавчими актами України (п. 3.2. Договору).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, зокрема, право Орендодавця вимагати від Орендаря збільшення розмірів орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розмірів земельного податку та інших мотивів, визначених у пункті 3 цього Договору.

Сторони домовились, що зміна умов Договору можлива за взаємною згодою сторін (п. 5 Договору).

Відповідно до п. 8 Договору сторони погодились, що спірні питання, які виникають у ході виконання цього договору вирішуються за згодою сторін. Якщо не буде досягнуто згоди, спір має вирішуватись у суді (господарському суді).

За умовами п. 9 цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації у Ніжинській міській раді.

Даний договір 15 січня 2003 року посвідчено приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_7 та зареєстровано у реєстрі за № 137.

24 січня 2003 року Договір зареєстрований у виконавчому комітеті Ніжинської міської ради, про що у Книзі державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 162.

Факт передачі земельної ділянки 27.01.2003 Ніжинській районній спілці споживчих товариств Чернігівської облспоживспілки підтверджується актом прийому передачі земельної ділянки, копія якого наявна у матеріалах справи.

Рішенням пятої сесії шостого скликання Ніжинської міської ради № 6-У/2010 від 29.12.2010 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Ніжина» затверджено грошову оцінку земель м. Ніжина, яка виконана Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрземресурси», згідно додатку, та введена в дію з 01 січня 2011 року.

12 квітня 2012 року Рішенням двадцять пятої сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про внесення змін до рішення міської ради щодо збільшення кратності ставок земельного податку» внесено зміни у пункт 7.1 рішення УІІ сесії ХХІУ скликання міської ради від 31 грудня 2002 року «Про надання земельних ділянок в оренду, переоформлення права користування земельними ділянками" та встановлено орендну плату за земельну ділянку площею 0,1720 га по вул. Пржевальського, 7, Ніжинській районній спілці споживчих товариств райспоживспілки Чернігівської облспоживспілки, для розміщення прирейкового складу (землі громадської забудови) на рівні семи ставок земельного податку 3504 грн 14 коп. за один календарний місяць.

На виконання вищевказаного рішення позивач листом № 3-12/570 від 11.05.2012 звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,1720 га по вул. Пржевальського, 7, укладеного з Ніжинською районною спілкою споживчих товариств райспоживспілки Чернігівської облспоживспілки. 06 грудня 2012 року листом № 3-12/1505 позивач повторно звернувся до відповідача з аналогічною пропозицією. Листи позивача щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки відповідачем було залишено без відповіді.

27 липня 2015 року супровідним листом № 02-17/1233 та листом б/н представнику ОСОБА_8Р за вхідними № 14 та № 15 Ніжинської районної спілки споживчих товариств було вручено два примірника проекту додаткової угоди та претензію з вимогою про внесення змін до договору оренди оренди земельної ділянки площею 0,1720 га по вул. Пржевальського, 7, укладеного з Ніжинською районною спілкою споживчих товариств райспоживспілки Чернігівської облспоживспілки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення Договору) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду).

За змістом ст. 19 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент укладення Договору) орендна плата за земельну ділянку - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за угодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю"/Податкового кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст.21 Закону України «Про оренду землі» із змінами внесеними згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у звязку з прийняттям Податкового кодексу України» розмір, форма і строки внесення орендної плати заземлю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Згідно ст. 271, 274, 288, 289 Податкового кодексу України (чинний з 01.01.2011 по теперішній час) базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом. Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом.

Відповідно до положень частини першої статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 632 Цивільного кодексу України визначено, що ціна у договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

На час укладання договору оренди земельної ділянки, відповідно до ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка може бути нормативною та експертною.

На час виникнення спору, обов'язковим елементом визначення розміру орендних платежів є нормативна грошова оцінка земельних ділянок (ст. 5 Закону України "Про оцінку земель"), яка у відповідності до положень статті 18 цього закону, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватися як зміна розміру орендної плати, а є лише її передумовою. Невнесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюються у законодавчому порядку, не звільняє сторін від обов'язку їх виконання, оскільки відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Ініціатива щодо приведення у відповідність умов договору обов'язковим умовам, встановлених у визначеному законом порядку, може виходити як від орендодавця, так і від орендаря.

Якщо сторонами в договорі оренди передбачено можливість збільшення розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду її розміру, встановленого умовами договору.

Аналогічна правова позиція викладена у судових рішеннях у справах № 41/81пд від 04.07.2011; № 17/299-10 від 30.05.2011; № 7/105-10 (30/234-09) від 23.05.2011; № 5017/781-2012 від 20.08.2013.

Відповідно до вимог ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» до компетенції міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження відповідно до закону ставок земельного податку, розмірів плати за користування природними ресурсами, що є у власності відповідних територіальних громад.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Такий висновок зроблений Верховним Судом України 03.12.2013 у справі №5009/3430/12 (3-34гс13).

Так, діючим законодавством України, у т.ч., ст. 188 Господарського кодексу України, передбачено, що сторона за договором може звернутися до іншої сторони або до суду, з вимогою щодо внесення змін до діючого договору, за умови, якщо сторони не дійшли згоди про внесення відповідних змін у договірному порядку.

Отже, враховуючи зазначене, а також те, що умовами Договору, зокрема п. 3.2, 4.1 передбачено можливість збільшення розмірів орендної плати, суд вважає, що позивач має правові підстави для внесення змін у Договір оренди земельної ділянки щодо збільшення розміру орендної плати, і тому суд відхиляє відповідні заперечення відповідача.

Крім правомірності внесення змін до договору оренди землі щодо збільшення розміру орендної плати суд встановлює обґрунтованість визначення такого розміру.

Як встановлено судом, Рішенням пятої сесії шостого скликання Ніжинської міської ради № 6-У/2010 від 29.12.2010 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Ніжина» затверджено саме грошову оцінку земель м. Ніжина згідно з додатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» у редакції, що діяла станом на 29.12.2010, за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Згідно статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межами населених пунктів, затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Таким чином, позивачем технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок не затверджувалась, чим не дотримано вимоги Закону України "Про оцінку земель".

Рішенням ХХХУІ сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про затвердження розмірів орендної плати за користування земельними ділянками» від 26.02.2008 (із змінами і доповненнями) на основі індексно-кадастрової карти затверджено розподіл земельного фонду міста на три зони щодо визначення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які надаються в оренду з земель державної та комунальної власності, зокрема: зона І центральна частина міста, кадастровий квартал 1, 3 та земельні ділянки вздовж вул. Московська, вул. Подвойського, вул. Незалежності, вздовж вул. Шевченка (від р. Остер до вул. Носівський шлях), в районі залізничного вокзалу та в районі АТС № 3 (вул. Обїжджа ); зона ІІ середня частина міста, кадастрові квартали 2, 4, 6, 8, 10, 13, 14, 15, 17, 18, 19, 21, 35, 40, 71, 75; зона ІІІ периферійна частина міста, всі інші кадастрові квартали, по 164 квартал включно та встановлено розмір орендної плати за користування земельними ділянками у відношенні до ставки земельного податку в залежності від виду економічної діяльності.

Так, коефіцієнт розміру орендної плати до ставки земельного податку для обєктів складського господарства, які розташовані у ІІ зоні міста встановлено на рівні 7 ставок, а які розташовані у ІІІ зоні міста на рівні 6 ставок.

Як встановлено судом, позивач при визначені розміру орендної плати застосовує коефіцієнт розміру такої плати до ставки земельного податку як для ІІ зони, а саме 7 ставок. При цьому, відповідно до інформації, яка міститься у листі № 3-12/6-920 від 11.08.2011 за підписом Ніжинського міського голови, спірна земельна ділянка відповідно до раніше знаходилась у 141 економіко-планувальному районі, яка відносилась до ІІІ зони міста а відповідно до нового поділу земель м. Ніжина на оціночні райони спірна земельна ділянка знаходиться у 66 оціночному районі, що відповідає знову ж таки ІІІ зоні міста (коефіцієнт розміру орендної плати до ставки земельного податку - 6).

Дослідивши матеріали справи суд позбавлений можливості визначити, до якої саме зони (ІІ чи ІІІ) віднесено спірну земельну ділянку, оскільки доказів розташування цієї земельної ділянки у ІІ або ІІІ зоні, зокрема, індексно-кадастрові карти, позивачем суду не надано.

Аналізуючи усі зазначені рішення Ніжинської міської ради, а саме, Рішення пятої сесії шостого скликання Ніжинської міської ради № 6-У/2010 від 29.12.2010 «Про затвердження грошової оцінки земель м. Ніжина», Рішення ХХХУІ сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про затвердження розмірів орендної плати за користування земельними ділянками» від 26.02.2008 (із змінами і доповненнями), Рішення двадцять пятої сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про внесення змін до рішення міської ради щодо збільшення кратності ставок земельного податку» від 12.04.2012, суд зважає на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» (у редакції чинній на момент винесення рішень) рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо радою не встановлено більш пізній строк введення цих рішень у дію.

За приписами ст. 22 Закону України «Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації", рішення органів місцевого самоврядування, інші нормативно-правові акти публікуються в офіційних виданнях (відомостях, бюлетенях, збірниках, інформаційних листках тощо) та друкованих засобах масової інформації відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Позивачем не надано суду будь-яких належних доказів опублікування зазначених рішень у встановленому порядку, а відтак, і набрання ними (рішеннями) чинності.

Суд не приймає як доказ набрання чинності Рішення двадцять пятої сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про внесення змін до рішення міської ради щодо збільшення кратності ставок земельного податку» від 12.04.2012 розміщення такого рішення на офіційному сайті Ніжинської міської ради, оскільки Закон України Про доступ до публічної інформації, визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, а не визначає порядок офіційного оприлюднення прийнятого місцевою радою регуляторного акту.

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Не будучи опублікованим у засобах масової інформації, вказані регуляторні акти не набирають чинності, що узгоджується з частиною 2 статті 57 Конституції України. За обставин ненабрання чинності рішень Ніжинської міської ради суд позбавлений можливості констатувати підстави зміни правовідносин сторін.

За таких обставин суд вважає, що відповідні заперечення відповідача про не затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель у м. Ніжин, як того вимагає чинне законодавство, невірне застосування коефіцієнтів зональності; ненабрання чинності рішень Ніжинської міської ради є правомірними, а доводи позивача необґрунтовані та не доведені належним чином.

При цьому, судом відхиляється заперечення відповідача про невірне застосування коефіцієнтів функціонального призначення - Кф у розмірі 2,5, оскільки відповідно до наданих ОСОБА_2 Держгеокадастру у Ніжинському районі Чернігівської області письмових пояснень та витягу із земельно-облікових документів (форма 6-зем) по обліку земельної ділянки площею 0,1720 га по вул. Пржевальського, 7, спірна земельна ділянка відноситься до земель комерційного використання (а.с. 145, 158).

Згідно п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельного податку є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

За приписами ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення.

Встановлені норми свідчать про обовязковість застосування коефіцієнта індексації при визначенні розміру орендної плати за земельну ділянку.

Натомість, позивач у позовних вимогах просить встановити орендну плату у розмірі 3504,14 грн без урахування коефіцієнту індексації.

12.04.2012 Рішенням двадцять пятої сесії пятого скликання Ніжинської міської ради Про внесення змін до рішення міської ради щодо збільшення кратності ставок земельного податку» відповідачу встановлено орендну плату за спірну земельну ділянку на рівні семи ставок земельного податку 3504 грн 14 коп. за один календарний місяць.

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У ч. 3 ст. 23 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Позивачем суду надано лише витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки № 182 від 23.07.2013, який видано після прийняття зазначеного рішення, а тому такий витяг як доказ розрахунку орендної плати, встановленої цим рішенням, судом не приймається.

Будь-яких інших витягів з технічної документації з нормативної грошової оцінки та розрахунків такої орендної плати, у тому числі, станом на день подання позову, суду не надано.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 27, 32-36, 43, 49, 59, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 12.10.2015.

Суддя В.В. Шморгун