ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Справа № 908/2340/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючого суддіОвечкіна В.Е.,
суддівЧернова Є.В.,
Цвігун В.Л.,
розглянув касаційну скаргу
ВАТ "Запоріжжяобленерго"
на постановувід 30.06.2015 Донецького апеляційного господарського суду
у справі№908/2340/14 господарського суду Запорізької області
за позовомТОВ "Оріс-Нива"
доВАТ "Запоріжжяобленерго"
провизнання недійсним рішення
за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: Ковальчук О.С., дов. від 15.06.2015 №377;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 27.01.2015 справа направлялася на новий розгляд. Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 (суддя Л. Гандюкова) у задоволенні позову про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією від 05.06.2014 відмовлено. Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення ВАТ «Запоріжжяобленерго» прийнято правомірно, а позивач не довів, що воно не відповідає чинному законодавству та договору сторін.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2015 (судді Л. Чернота, К. Бойченко, О. Стойка) рішення місцевого суду від 10.04.2015 скасовано, прийнято нове, яким рішення, оформлене протоколом №11 від 05.06.2014 комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією скасовано. Апеляційний суд дійшов висновку, що не доведено суду зв'язок між діями споживача та наявності зміни показників обліку електроенергії. Зрив пломби не тягне за собою зміни показників приладів обліку електроенергії.

ВАТ «Запоріжжяобленерго» у касаційній скарзі просить скасувати постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2015 та залишити в силі рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2015. Вважає, що апеляційним судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме, норми Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджені постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 (із подальшими змінами) - п. 3.2,3.3,10.2.26,6.40,6.41; п.п.2 п.21 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ (далі - Методика); ст. 27 ЗУ «Про електроенергетику»; умови договору сторін про постачання електроенергії №33 від 01.03.2009. Судом не дотримано зауважень, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2015.

У відзиві ТОВ «Орис-Нива» просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами укладено договір на користування електричною енергією № 0468 від 20.06.2002 р., відповідно до якого відповідач (постачальник електричної енергії) постачає електричну енергію позивачу (споживач) згідно з умовами даного договору та договірними величинами електроспоживання та потужності, а позивач своєчасно оплачує відповідачу вартість спожитої електроенергії, інші платежі за розрахунковий період згідно зі встановленою системою обліку електроенергії, класом напруги та умовами цього договору, та виконує інші умови, визначені цим договором (розділ 1 договору, п.п. 2.1.1, 2.2.1).

Згідно з п. 8.4 по питанням розрахунків за електроенергію, які не обумовлені даним договором, сторони керуються чинним законодавством, постановами Кабінету Міністрів, Указами Президента, нормативними актами (роз'ясненнями) Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ), положеннями ПКЕЕ та іншими законодавчими документами.

Дію договору № 0468 від 20.06.2002 р. було продовжено, тому на період виникнення спору сторони перебували у договірних відносинах.

До моменту укладення між сторонами зазначеного договору, представниками сторін був підписаний 10.05.2002 р. акт розмежування балансової належності електроустановок та експлуатаційної відповідальності між сторонами, визначено, то живлення електроенергією ток, майстерня, ГСМ, столова, склад здійснюється від КТП - 213/263 та КТП-213/264, КТП-213/252.

Розрахунковий засіб обліку електроенергії в діючій електроустановці позивача, встановлений в с. Широке, ток КТП № 216/263, був опломбований представниками відповідача згідно з актом від 07.06.2002 р. про пломбування. В акті зазначено, що опломбовані слідуючі засоби розрахункового обліку: на кріпленні кожуху лічильника - 3 пломби, трансформатори току мають 3 пломби, кришка колодки виводів електролічильника опломбована 1 пломбою, трансформатори току двері ввідного щита КТП 216/263 зі сторони 0,4 кВ - пломба № 98 ЗЦС в кількості 1 шт. відповідальність за цілісність пломб в кількості 8 шт. покладається на позивача.

Спірна пломба № R11583433 була пред'явлена позивачем та опломбована відповідачем 05.11.2013 р. на огорожі виводів 0,4 кВ, про що сторонами був складений акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії. В акті зазначено, що відповідальність за збереження та цілісність розрахункових засобів обліку електроенергії та пломб на них, у тому числі спірної, покладається на представника позивача. У пункті 8 акту вказано, що при пошкодженні або відсутності розрахункових засобів обліку електроенергії, порушенні цілісності або відсутності пломб на них, до споживача будуть застосовані заходи у відповідності до Правил користування електроенергії та Методики визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ. Акт підписаний уповноваженими представниками сторін.

22.05.2014 р. представниками відповідача за участю представника позивача (технолога агрономії Панченко Ю.М.) складено Акт № 00010792 про порушення, в якому зазначено, що споживач - ТОВ "Оріс - Нива" (позивач у справі) при користуванні електричною енергією на об'єкті "ток, майстерня, ГСМ" за адресою: с. Широке, вул. Маракулова, 1, порушив: п. 3.31, п. 3.3, п. 10.2.26 ПКЕЕ, а саме: відсутність (зрив) пломби ВАТ "Запоріжжяобленерго", яка вказана в акті про пломбування від 05.11.2013 р., пломба № R11583433 зірвана на огородженні виводів 0,4 кВ. В акті зазначено про відсутність самовільного підключення. Також зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 05.06.2014 р. за зазначеною адресою, на засідання комісії запрошується споживач або уповноважена ним особа. Акт підписаний чотирма уповноваженими представниками постачальника електроенергії, зазначено, що представник споживача від підпису відмовився. В пункті 10 акту зазначено про отримання Панченко Ю.М. акту 22.05.2014 р., в графі акту "зауваження до складеного акта" будь-які записи відсутні.

Відповідно до Протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) від 05.06.2014 р., при розгляді акту № 00010792 від 22.05.2014 р. про порушення Правил користування електричною енергією споживачем (ТОВ "Оріс - Нива") за договором № 468 від 20.06.2002 р. комісія прийняла рішення: виконати розрахунок недоврахованої електроенергії по акту згідно з Методики, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. із змінами і доповненнями Постановами НКРЕ № 154 від 08.02.2007 р., № 1384 від 18.12.2008 р., № 1338 від 14.10.2010 р. пп. 2 п. 2.1 "відсутність пломб з відбитками тавр енергопостачальника", а також згідно з пунктів 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 за період з 22.11.2013 р. по 22.05.2014 р., при часі роботи: 6 днів на тиждень, 8 годин на добу; при розрахунку врахувати згідно з переліку струмоприймачі в доданих до акту про порушення від 22.05.2014 р.; визначено кількість недоврахованої електроенергії - 43368 кВт.г на суму 54123,94 грн. Протокол засідання комісії був складений у присутності споживача - ген. директора Горуненка О.В. В протоколі мається підпис Горуненка О.В. із зазначенням, що останній 05.06.2014 р. отримав другий примірник цього протоколу, розрахунок і рахунок на сплату недоврахованої електроенергії по акту № 00010792 від 22.05.2014 р., повідомлений про право оскарження рішення комісії у судовому порядку.

Оскаржуючи вищевказане рішення (протокол) відповідача, ухвалене на підставі Акту про порушення від 22.05.2014 р. № 00010792, позивач аргументує свої вимоги тим, що зрив пломби стався не з вини позивача, а внаслідок погодних умов, при складенні акту про порушення була присутня не уповноважена особа позивача, не було проведено електротехнічну експертизу, а також тим, що така господарсько-оперативна санкція, як нарахування недоврахованої електроенергії, не передбачена умовами укладеного між сторонами договору.

Суд дійшов висновку, що згідно з ч. 2 ст. 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Рішення постачальника електричної енергії (відповідача) про нарахування вартості недоврахованої спожитої електроенергії, яке оформлене протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ від 05.06.2014 р., є саме оперативно-господарською санкцією в розумінні ст.ст. 235, 237 ГК України.

Між сторонами у справі укладений договір на користування електричною енергією від 20.06.2002 р. № 0469, який є діючим на час розгляду спору. Досліджуючи на виконання постанови Вищого господарського суду України від 27.01.2015 р. умови договору, судом були витребувані всі додатки і невід'ємні частини до нього. Відповідно до п. 8.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань по даному договору, як і за недотримання вимог Закону України "Про електроенергетику" чи інших спеціальних норм діючого законодавства. Згідно з п. 8.4 договору з питань розрахунків за електроенергію, не обумовлених цим договором, сторони керуються чинним законодавством, постановами Кабінету Міністрів, Указами Президента, нормативними актами (роз'ясненнями) Національної комісії електроенергетики України (НКРЕ), положеннями ПКЕЕ й іншими законодавчими документами.

Застосування енергопостачальником до споживача оперативно-господарської санкції у вигляді нарахування плати за недовраховану (не обліковану) електроенергію є правомірним, виходячи з положень укладеного між сторонами договору від 20.06.2002 р. № 0469.

Відповідно до п. 6.40 ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

Згідно з п. 3.3 ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

За приписами п. 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення, зокрема, такого порушення ПКЕЕ: пп. 2 - пошкодження або відсутності пломб з відбитками тавр енергопостачальника чи інших заінтересованих сторін, індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, складеному в порядку, визначеному ПКЕЕ, або в іншому документі, який підтверджує факт пломбування і передачу на збереження приладів обліку, установлених пломб та індикаторів.

Пунктом 4.1 Методики встановлено, що у разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

У роз'ясненні Національної комісії регулювання електроенергетики України від 07.05.2007 р. № 2996/11/17-07 зазначено, що в разі незгоди споживача із зафіксованим в акті порушень фактом пошкодження пломб, енергопостачальна компанія має довести те, що пломби дійсно пошкоджені та те, що пошкодження пломб відбулося в результаті дій (бездіяльності) споживача. Те, що порушення пломб призвело до змін показів засобів обліку доводити не обов'язково.

Частиною 1 ст. 35 ГПК України визначено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Позивач не заперечував факту зриву пломби № R11583433 на об'єкті позивача, отже даний факт суд вважає доведеним та підтвердженим матеріалами справи. Позивач, зі свого боку, відсутності порушення ним Правил користування електричною енергією, які зазначено в акті про порушення № 00010792, суду не довів. Судом враховано, що обов'язок зі збереження пломби (її цілісності) покладений на споживача (позивача).

Стосовно зазначення позивачем того, що акт про порушення № 00010792 був складений відповідачем у присутності не уповноваженої споживачем особи, суд до уваги не прийняв. З даного акту не вбачається, що особа, присутня при складенні акту - технолог з агрономії ТОВ "Оріс - Нива" Панченко Ю.М., попередив представників відповідача, що він не уповноважений бути присутнім при проведенні перевірки дотримання споживачем ПКЕЕ. Зокрема, будь-яких зауважень до складеного акту, в т.ч. з цього приводу, в п. 10 акту не зазначено. Суд також взяв до уваги, що саме за участі даного представника споживача (Панченко Ю.М.) представниками відповідача був складений акт від 22.05.2014 р. про опломбування розрахункового засобу обліку після відновлення порушення. Позивач опломбування відповідно до даного акту не заперечував, на його недійсність не посилався, навпаки, зазначив, що порушення було усунуте (проведене опломбування) в день його виявлення.

Натомість, суд апеляційної інстанції дійшов інших висновків.

Предметом спору у цій справі є визнання недійсним рішення комісії енергопостачальника про визначення обсягу та вартості недорахованої електричної енергії, оформленого протоколом №11 від 05.06.2014 року, з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією. І як результат такого розгляду є його скасування.

За загальним правилом, при застосувнні господарсько-правової відповідальності необхідно враховувати умови такої відповідальності, які складаються із чотирьох елементів.

Відповідно до ст.27 Закону України "Про електроенергетику", правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену Законом України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність, а за змістом ч. 2 вказаної норми, правопорушеннями в електроенергетиці, зокрема, є крадіжка електричної енергії.

Недоврахована електрична енергія - це збитки енергопостачальника через правопорушення споживача у сфері електроенергетики, які підлягають доказуванню з урахуванням приписів ст. 225 ГК України та ст.ст. 22, 614 ЦК України.

У даному випадку складено акт згідно з пунктом 6.41 Правил КЕЕ.

Відповідно до п. 6.40 Правил КЕЕ, у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показників перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656.

Згідно п.п. 3 п. 2.1 цієї Методики, вона застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕ, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ як, зокрема, пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів ( у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо.

Вказана методика прямо зазначає про необхідність наявності зв'язку, зокрема, між діями споживача, та наявністю зміни показників приладу обліку.

Згідно з п. 2.1 Методики, у разі незгоди споживача із зафіксованим в акті про порушення фактом пошкодження пломб та/або приладів обліку, факт пошкодження установлюється експертизою, проведеною відповідно до законодавства (далі - експертиза). До отримання енергопостачальною компанією результатів експертизи Методика не застосовується.

У даному випадку за актом визначено зрив пломби за місцем знаходження 8 пломб, що унеможливлює встановити розмір спожитої електричної енергії позивачем і визначити її вартість за відсутності однієї спірної пломби.

Із зазначеного, апеляційний суд дійшов висновку про те, що зрив однієї з кількох пломб, встановлених на тотожному місці на комірці трансформатора напруги, не тягне за собою зміни показників приладів обліку, адже опломбування зазначених комірок прямо не передбачено в п.3.31 ПКЕЕ.

Переглядаючи оскаржувану постанову апеляційного суду у касаційному порядку, колегія суддів зазначає наступне.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що чинне законодавство не містить вичерпного переліку оперативно-господарських санкцій. Сторони можуть передбачити в договорі і інші оперативно-господарські санкції (ст. 236 ГК України). Згідно з ч.2 ст. 237 ГК України порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди із застосування оперативно-господарської санкції зацікавлена сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Дослідивши умови договору сторін, суди дійшли висновку, що рішення комісії постачальника електроенергії, оформлене протоколом від 05.06.2014 є саме оперативно-господарською санкцією. Дійшовши такого висновку, апеляційний суд вказав, що понесені збитки у вигляді оплати за недовраховану електричну енергію енергопостачальна організація повинна довести з врахуванням приписів ст. 225 ГК України, ст.ст. 22,614 ЦК України. Таке твердження протирічить умовам ст. 235 ГК України, де зазначено, що оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання. І в даному випадку їх застосування передбачено договором сторін (Постанова Верховного суду України від 16.05.2011).

З наведеного вбачається, що апеляційний суд невірно застосував ст. 225 ГК України та ст.ст. 22,614 ЦК України та не застосував до спірних правовідносин ст. 235 ГК України. Доводи касаційної скарги з цього приводу є обґрунтованими.

В порушення вимог ст.34 ГПК України апеляційний суд не вказав у постанові на підставі яких допустимих доказів у справі він дійшов висновку, що зрив пломби відбувся на комірці трансформатора напруги (т. 2, арк. 179 на звороті).

Відповідно до п. 3.3 ПКЕЕ відсутність пломб, переданих у встановленому порядку на збереження є окремим видом порушення ПКЕЕ.

При доведеності факту порушення пломб, доведення можливості позаоблікового споживання електроенергії є необов'язковим, оскільки спеціальними нормативними актами в галузі електроенергетики (ст. 26 ЗУ «Про електроенергетику», п.3.3 ПКЕЕ, п. 2.1 Методики) передбачено проведення донарахування не в разі позаоблікового споживання при порушенні пломб, а саме за порушення пломб. В такому випадку необхідність доведення факту втручання в роботу лічильника нормами чинного законодавства не передбачено. Пунктом 3.3 ПКЕЕ встановлено, що відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території якої вони встановлені.

Висновки апеляційного суду про необхідність проведення постачальником електроенергії експертизи і доведення розміру своїх збитків є помилковим. Апеляційний суд залишив поза увагою обставини, встановлені судом першої інстанції, а саме, що споживач не заперечував зрив пломби, обов'язок зі збереження якої покладений на споживача, що акт порушення ПКЕЕ від 22.05.2014 є чинним та підписаний представником споживача без будь-яких зауважень. Підставою для проведення відповідної експертизи є зауваження представника споживача до акта про порушення ПКЕЕ в самому акті. У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше, ніж трьома представниками постачальника електроенергії (п. 6.41 ПКЕЕ).

З наведеного вбачається, що доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом спеціальних норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини є обґрунтованими.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова винесене судом апеляційної інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права, і, відповідно до вимог ст. 11110 ГПК України підлягає скасуванню, а рішення місцевого суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, - Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ "Запоріжжяобленерго" задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 30.06.2015 скасувати.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.04.2015 залишити без змін.

Головуючий, суддяВ. Овечкін

Судді:Є.Чернов

В. Цвігун