УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.10.2015Справа № 910/26922/15
Суддя Борисенко І.І., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС-БІЛДИНГ"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (п. 4 ст. 63 ГПК України).

Позивачем в порушення пункту третього частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015р. було внесено зміни у Закон України "Про судовий збір" зокрема щодо ставок судового збору та пільг щодо сплати судового збору.

Так, згідно з частиною 2 статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто від 1 218,00 грн. до 182 700,00 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.01.2015р. мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 218,00 гривень.

Позивач просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЛЮКС- БІЛДИНГ" майно (автомобіль самоскид Mercedes Benz Actros 4140 К, 2007 року випуску, державний номер АА 4880 ЕН, № шасі WDB 932315 1L 227338, № двигуна 118), що перебуває в незаконному володінні та передати його в розпорядження Товариству з обмеженою відповідальністю "КрАЗ Лізинг" (вул. Івана Мазепи 11 б, м. Київ, 01015).

На підтвердження факту сплати судового збору позивачем надано суду оригінал платіжного доручення №19 від 07.10.2015р. на суму 1 378,00 грн.

Позивач помилково вважає, що вказаний позов є немайновим, а судовий збір підлягає сплаті за ставками позовів немайнового характеру, проте суд не погоджується з таким твердженням в силу наступного.

Відповідно до п. 2.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача

Згідно з п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Проте Позивач, як вбачається з описової частини поданого ним позову, помилково кваліфікує даний позов як немайновий, та сплачує 1 378,00 грн. судового збору, тоді як необхідно було кваліфікувати даний спір як майновий та визначати судовий збір виходячи з вартості спірного майна.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 63 ГПК України не подання доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Пункт 6 статті 63 ГПК України - не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом другим частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Таким чином, враховуючи положення статті 56 Господарського процесуального кодексу України, належним та допустимим доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані суду в оригіналі.

Натомість Позивачем надано суду лише фіскальний чек №0806 від 12.10.2015р.

Копія опису, який міститься в матеріалах справи з проставленням календарного штемпеля 28.07.2015р. та копія чеку не підтверджують направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу оскільки вказаний опис не містить позовної заяви та додатків доданих до позовної заяви (а лише листи та припис), а також датується 28.07.2015р., а позовна заява підписана 12.10.2015р.

Отже, позивачем в порушення ст. 56 ГПК України не надано доказів відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів за адресою відповідача листом з описом вкладення поданим позивачем в оригіналі.

Згідно із пунктом 6 статті 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України "Про судовий збір", п.п. 4, 6 ст. 63 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя І.І. Борисенко