ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.15р. Справа № 904/6747/15

За позовом Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укріндустріалгруп", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання виконати певні дії

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: юрисконсульт ОСОБА_1, довіреність №1606-ню від 17.08.2015;

від відповідача: директор ОСОБА_2, паспорт серії АЕ №577563, виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській обл. 15.04.1997.

СУТЬ СПОРУ:

29.07.2015 позивач - Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" (далі - ДТГО "Південно-Західна залізниця") звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 18.06.2015 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укріндустріалгруп" (далі - ТОВ "Укріндустріалгруп") про зобовязання відповідача виконати гарантійний ремонт траншеєкопача та повернути його позивачу.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2015 було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 18.08.2015.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено: з 18.08.2015 на 15.09.2015 та з 15.09.2015 на 01.10.2015 та продовжено строк розгляду справи на 15 днів; з 01.10.2015 на 15.10.2015.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засіданні з'явився, але відзиву та витребуваних судом документів не надав.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши сторони, суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013 між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укріндустріалгруп" (далі - постачальник) було укладено договір поставки № ПЗ/Ш-131658/НЮ, за умовами п.1.1 якого, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність замовнику певну продукцію, далі товар, відповідно до специфікації (додаткок №1), а замовник зобов'язується прийняти і оплатити цей товар на умовах цього договору.

Найменування товару: Траншеєкопач гідравлічний, модель ТКГ1200, двигун дизельний Lombardini 12 LD 477-2 (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1 передбачено, що сертифікат відповідності є підтвердженням якості з боку постачальника. Замовник має право повернути неякісний товар (п. 2.2 договору). Кількість та асортимент товару визначається в специфікації (додаткок №1), яка є невід'ємною частиною договору (п. 3.1 договору).

Пунктами 6.1 та 6.3 договору передбачено, що замовник оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у специфікації. Загальна сума по договору становить 175000,00 грн.

Гарантійний строк товару, сторони обумовили у розділі 4 договору.

На виконання умов договору відповідач поставив позивачу товар, згідно акту приймання-передачі від 09.12.2013 (а.с. 14),підписаного обома сторонами та скріпленого печатками підприємств, а останній в свою чергу сплатив відповідачу 175000,00 грн за платіжним дорученням від 13.10.2014 №7330 (а.с. 15).

В процесі експлуатації траншеєкопача позивачем були виявлені технічні недоліки в його роботі.

Згідно до п. 4.2 договору при виявлені товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні виробничих дефектів в гарантійний період експлуатації, виклик представника постачальника є обов'язковим.

Позивачем було викликано представника відповідача та при комісійному обстеженні траншеєкопача представниками сторін договору було встановлено, що технічний стан основних вузлів не задовільний, в зв'язку з чим траншеєкопач не придатний для використання. В результаті обстеження складений дефектний акт від 20.11.2014 та підписаний членами комісії (а.с. 16).

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 20.04.2015 № НЮ-16-127/15п про повернення грошових коштів сплачених за товар у сумі 175000, 00 грн, але вона залишена без відповіді та без задоволення. В результаті чого позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) є, зокрема, договір.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі є договором поставки, до якого слід застосовувати відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України.

Відповідно до ч.1 ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Пунктом 4.1 договору постачальник гарантує якість та надійність товару, що постачається на протязі терміну, який передбачено технічними умовами та стандартами на даний товар, протягом 12 місяців з моменту отримання.

Судом встановлено, що траншеєкопач вийшов з ладу у гарантійний строк експлуатації, оскільки матеріалами справи підтверджується, що товар отримано позивачем 09.12.2013, а факт несправності зафіксовано 20.11.2014 дефектним актом комісії сторін.

Приписами ст.530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 15.1 договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2013, а у частині зобов'язань до повного їх виконання сторонами.

Таким чином, всупереч чинному законодавству України та істотним умовам договору відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, оскільки на час розгляду справи гарантійний ремонт траншеєкопача не здійснений та траншеєкопач позивачу не повернутий.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 627, 629, 638, 639 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. ст.ст. 43, 32, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Укріндустріалгруп" (м. Дніпропетровськ, пров. Водіїв, 8, ідентифікаційний код 34986307):

виконати гарантійний ремонт траншеєкопача гідравлічного, модель ТКГ1200, двигун дизельний Lombardini 12 LD 477-2;

повернути Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" (м. Київ-30, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 25883147) траншеєкопач гідравлічний, модель ТКГ1200, двигун дизельний Lombardini 12 LD 477-2.

3. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Укріндустріалгруп" (м. Дніпропетровськ, пров. Водіїв, 8, ідентифікаційний код 34986307) на користь Державному територіально-галузевому об'єднанню "Південно-Західна залізниця" (м. Київ-30, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 25883147) 2436,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати накази позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 16.10.2015.

Суддя В.Д. Воронько