РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015Справа №910/23428/15

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Український бізнес банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг"
простягнення 2 664 433 грн 61 коп.
Представники:
від позивача: Пріцак І.Є. - представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.09.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" про стягнення 2 664 433 грн 61 коп. заборгованості за кредитним договором № 301/Ю від 24.01.2014, у тому числі: 2 564 356 грн 13 коп. заборгованості по кредиту, 84 409 грн 92 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 6 539 грн 56 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 9 128 грн 00 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору № 301/Ю від 24.01.2014, належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останньої виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 2 564 356 грн 13 коп. та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 84 409 грн 92 коп., крім того у зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 539 грн 56 коп. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 9 128 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2015 порушено провадження у справі № 910/23428/15 та справу призначено до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 виправлено описку допущену у пункті 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду м. Києва від 04.09.2015 у справі 910/23428/15.

07.10.2015 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з матеріалами справи.

12.10.2015 до відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду

Представник відповідача у судове засідання 12.10.2015 не з'явився, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд відмовляє в його задоволенні, з тих підстав, що відповідачем не наведено обставин, з якими закон пов'язує неможливість вирішення спору в даному засіданні. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, представникa відповідача було ознайомлено з матеріалами справи, про що свідчить відповідний напис на поданому відповідачем клопотанні.

У судове засідання 12.10.2015 з'явився представник позивача, надав документи на виконання вимог ухвали суду та надав усні пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 12.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 між Публічним акціонерним товариством "Український бізнес банк" (банк за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" (позичальник за договором) укладено кредитний договір № 301/Ю, відповідно до умов якого банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі не поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 3 856 618 грн 00 коп. на придбання основних 23.01.2017 зі сплатою 20% річних. Ліміт кредитування зменшується відповідно до графіку погашення (додаток № 1). Проценти за користування кредитом нараховуються за кожен календарний день за методом "факт/360", тобто для розрахунку застосовується умовно 360 днів у році.

Згідно з пунктом 3.1 договору банк зобов'язується відкрити відповідачу рахунок для заборгованості за кредитом № 3161.980.1 та рахунок для обліку нарахованих процентів № 3161.980.1.

Положеннями пункту 4.2 договору сторони погодили, що позичальник зобов'язується щомісячно, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним перераховувати на рахунок № 3162 суму процентів за користування кредитом у відповідності до договору.

Позичальник зобов'язується погашати наданий банком кредит згідно з графіком погашення, наведеним у додатку № 1, який є невід'ємною частиною цього договору (пункт 4.5 договору).

У відповідності до пункту 4.6 договору у разі невиконання зобов'язань відповідно до пункту 4.5 цього договору а саме - невиконання зобов'язання щодо зменшення суми кредитування з графіком погашення та/або невиконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту до 23.01.2017 включно, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Відповідно до пункту 4.7 договору кошти у погашення будь-якої заборгованості за цим договором направляти на рахунок № 3162 для розподілу у наступній послідовності: прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за процентами; прострочена заборгованість за кредитом; комісії строк сплати яких настав; проценти, строк сплати яких настав; поточна заборгованість за кредитом.

Строк дії цього договору встановлюється з дня підписання цього договору і до повного погашення позичальником усіх зобов'язань за цим договором (пункт 8.12 договору).

В подальшому між сторонами укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 301/Ю від 24.01.2014, відповідно до яких вносилися зміни та доповнення до кредитного договору, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 13.10.2014 внесено зміни до пункту 1.1 кредитного договору щодо розміру відсотків, а саме: в період з 24.01.2014 по 30.09.2014 включно відсоткова ставка складає 20% річних, в період з 01.10.2014 по 23.01.2017 включно - 15 % річних; а також внесено зміни до пункту 4.6 кредитного договору щодо розміру відсотків, у зв'язку з невиконання зобов'язання щодо зменшення суми кредитування з графіком погашення та/або невиконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту, а саме: в період з 24.01.2014 по 30.09.2014 включно відсоткова ставка складає 50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення, починаючи з 01.10.2014 - 15 % річних включно відсоткова ставка складає 50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення;

- додатковою угодою № 2 від 13.10.2014 внесено зміни до пункту 1.1 кредитного договору щодо розміру відсотків, а саме відсоткова ставка складає 20%.

Відповідно до пункту 5.3 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків у разі: не погашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску за кредитом згідно з графіком впродовж двох місяців; ухилення від банківського контролю; не дотримання позичальником умов цього договору; несплати позичальником комісій, передбачених кредитним договором; виявлення фактів використання кредиту не за цільовим призначенням; якщо виданий кредит виявиться з будь-яких причин не забезпеченим; відмова позичальника застрахувати заставлене майно по закінченні строку дії договору страхування або у разі відмови застрахувати заставлене майно у страховій компанії, рекомендованій банком. Про намір достроково розірвати кредитний договір та/або вимогу достроково погасити суми кредиту, комісій, неустойок, та збитків, банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов'язаний впродовж 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії, неустойку, передбачені даним договором.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Як встановлено судом, на виконання умов договору та на підставі наданих заявки на отримання довгострокового кредиту позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 3 660 000 грн 00 коп. на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитним договором № 301/Ю від 24.01.2014, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 1 від 24.01.2014.

Судом встановлено, що позичальник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання щодо повної та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та погашення кредиту у відповідності з графіком погашення, наведеним у додатку № 2, який є невід'ємною частиною кредитного договору.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 301/Ю від 24.01.2014 щодо повної та своєчасної сплати відсотків за користування кредитними коштами та погашення кредиту у відповідності з графіком погашення, позивач направив на адресу відповідача вимогу № 3728 від 15.07.2015 про дострокове повернення кредиту та сплати процентів за користуванням кредитом за договором, що підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист від 17.07.2015.

З урахуванням положень пункту 5.3 кредитного договору № 301/Ю від 24.01.2014 та у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання щодо повної та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом та погашення кредиту у відповідності з графіком погашення, у позивальника перед банком виникла заборгованість з повернення кредиту у розмірі 2 564 356 грн 13 коп. та заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у розмірі 84 409 грн 92 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення кредиту у розмірі 2 564 356 грн 13 коп. та сплати процентів за користування кредитом у розмірі 84 409 грн 92 коп.

Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредиту у розмірі 2 564 356 грн 13 коп. та заборгованість зі відсотків за користування кредитом у розмірі 84 409 грн 92 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за кредитним № 301/Ю від 24.01.2014, позивачем нараховано позичальнику пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 539 грн 56 коп. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 9 128 грн 00 коп.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно пунктом 5.10 кредитного договору у разі порушення строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій (пункти 4.2, 4.3, 4.5) банк має право вимагати від позичальника за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 5.10 договору.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за кредитним договором № 301/Ю від 24.01.2014, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 539 грн 56 коп. та пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 9 128 грн 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на день звернення позивача за позовом до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 28.12.2014, № 80-VIII, з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн 00 коп.

Нормами пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на день звернення позивача за позовом до суду) встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 23.04.2015 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24.04.2015 № 87, "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Укрбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Укрбізнесбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Укрбізнесбанк".

Враховуючи викладене та виходячи з розміру заявлених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору до державного бюджету покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст., 75 ст. 82, ст. 82-1, ст. 84, ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" (03680, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 13, офіс 211, ідентифікаційний код 38291386) на користь Публічного акціонерного товариства "Український бізнес банк" (83001, Донецька обл., м. Донецьк, вул. Артема, буд. 125, ідентифікаційний код 19388768) заборгованість по кредиту у розмірі 2 564 356 (два мільйони п'ятсот шістдесят чотири триста п'ятдесят шість) грн 13 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 84 409 (вісімдесят чотири тисячі чотириста дев'ять) грн 92 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 6 539 (шість тисяч п'ятсот тридцять дев'ять) грн 56 коп. та пеню за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 9 128 (дев'ять тисяч сто двадцять вісім) грн 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" (03680, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 13, офіс 211, ідентифікаційний код 38291386) в дохід Державного бюджету України (р/р 3001, Одержувач: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Банк одержувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, ідентифікаційний код 37993783, код платежу: 22030001) судовий збір у розмірі 53 288 (п'ятдесят три тисячі твісті вісімдесят вісім) грн 67 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 19.10.2015

Суддя Н.Б. Плотницька