ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 916/3397/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" м. Одеса

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" м. Одеса

до відповідача-2: Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" с. Олександрівка, Словянський район, Донецька обл.

про: стягнення 67640,16грн.

За участю:

Від позивача: не зявився;

Від ТОВ "СОВАГРО": не зявився;

Від ДП "АГРОФІРМА ШАХТАР" ОП "ШАХТА ім. О.Ф.ЗАСЯДЬКА" :не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС", звернувся до господарського суду з позовом про стягнення солідарно з відповідача-1, Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО", та відповідача-2 Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" 67640,16грн. 3% річних.

В обгрунтування своїх вимог посилається на невиконання відповідачем-2 своїх зобовязань щодо оплати за договором поставки № 2203/06-1П від 22.03.2006 р., набуття позивачем права вимоги відповідно до угоди № 15-11/12-53 від 15.11.2012 р. про заміну кредитора у зобов'язанні, солідарну відповідальність відповідачів згідно з договором поруки № 03-02-2014-24 від 03.02.2014 р., встановлення рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2008 по справі № 36/166 факту прострочення виконання грошового зобовязання відповідачем-2, нарахування 67640,16грн. 3% річних за період з 11.11.2008 р. по 16.03.2010 р. та на інші вказані у позовній заяві обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" надало відзив на позов, яким повідомило що обізнано з позовними вимогами та визнає їх, проте задовольнити їх не може у звязку із скрутним фінансовим становищем.

Дочірнє підприємство "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" відзив на позов не надало, заперечень не представило.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (надалі - "Продавець") та Дочірнім підприємством "АГРОФІРМА ШАХТАР" Орендного підприємства "ШАХТА ім. О.Ф. ЗАСЯДЬКА" (надалі - "Покупець") 22.03.2006 р. був укладений договір поставки № 2203/06-1П (а.с.14-19), згідно з яким Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупцю насіння соняшнику та кукурудзи врожаю 2005 р. (надалі "товар" або "насіння") та хімічні засоби захисту рослин (надалі "товар" або "препарати"), а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені в специфікації до договору, що є невід'ємною його частиною, та у додаткових угодах до договору. Ціна товару та порядок розрахунків передбачені розділом 5 договору поставки. Датою фактичної поставки та передачі товару є дата, вказана у товарній накладній (п. 6.4 договору). Відповідальність сторін у разі невиконання або неналежного виконання своїх обов'язків за договором передбачена розділом 8 договору поставки. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1 договору).

Відповідно до п.1 ст.202 Цивільного Кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.93 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов не, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ "Корпорація "Агросинтез" свої зобов'язання за договором виконало, проте ДП "АГРОФІРМА ШАХТАР" Орендного підприємства "ШАХТА ім. О.Ф. ЗАСЯДЬКА" оплату товару в строки, встановлені розділом 5 договору своєчасно у повному обсязі не здійснило.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч.1 ст.513 Цивільного Кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Стаття 514 Цивільного Кодексу України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" (надалі - "Первісний кредитор") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (надалі - "Новий кредитор") 15.11.2012 р. була підписана угода № 15-11/12-53 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512 - 519 ЦК України) (а.с.27-28), згідно з якою Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Дочірнім підприємством "АГРОФІРМА ШАХТАР" Орендного підприємства "ШАХТА ім. О.Ф. ЗАСЯДЬКА", що іменується надалі "Боржник", зобов'язання щодо сплати 3% річних та інфляційних витрат, набутих Первісним кредитором на підставі договору поставки № 2203/06-1П від 22.03.2006 р., у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно з договором поставки № 2203/06-1П від 22.03.2006 р. Вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить 757756,50 грн. (п. 1.1 угоди).

22.04.2013 р. до вказаної угоди була підписана додаткова угода № 1, згідно з якою були змінені пункти 2.1, 2.2, 2.3 угоди № 15-11/12-53 від 15.11.2012 р. Відповідно до п. 2.1 вказаної угоди вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить 401957,67 грн.

Стягнення заборгованості за договором поставки № 2203/06-1П від 22.03.2006 р. було предметом судового розгляду.

Так, рішенням господарського суду Донецької області від 10.11.2008 по справі № 36/166 (а.с.22-24) встановлено факт прострочення виконання грошового зобовязання та з ДП "АГРОФІРМА ШАХТАР" Орендного підприємства "ШАХТА ім. О.Ф. ЗАСЯДЬКА" на користь ТОВ "Корпорація "Агросинтез" стягнуто 1679987,49 грн. основного боргу, 102398,33 грн. 3% річних, 595337,17 грн. інфляційних.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з п.2 ст.625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішення суду відповідно до наданих документів було виконано лише 17.03.2010, в звязку з чим позивачем обґрунтовано нараховано 67640,16 грн. 3% річних за період з моменту винесення рішення до моменту фактичного стягнення коштів, тобто з 11.11.2008 р. по 16.03.2010 р.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (надалі - "Поручитель") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (надалі - "Кредитор") 03.02.2014 р. був підписаний договір поруки № 03-02-2014-24 (а.с.34-35), відповідно до якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Дочірнім підприємством "АГРОФІРМА ШАХТАР" Орендного підприємства "ШАХТА ім. О.Ф. ЗАСЯДЬКА" (надалі - "Боржник") щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру 3% річних у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно з договором купівлі-продажу та угодою, передбаченими ст.2 цього договору (надалі - "основний договір") (п.1.1 договору).

Згідно з п.2.1 договору поруки, під основним договором розуміють угоду № 15-11/12-53 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512 - 519 ЦК України) від 15.11.2012 р., укладену на підставі договору поставки № 2203/06-1П від 22.03.2006 р.

Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру 3% річних у сумі 67640,16 грн. (п. 3.1 договору). У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором (п. 4.1 договору).

Згідно з ч.1, ч.2 ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і відповідає за порушення ним зобов'язання. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

За таких обставин вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 67640,16 грн. 3% річних за період з 11.11.2008 р. по 16.03.2010 р. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст.44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

До матеріалів справи наданий Договір № 28-5/13 від 28.01.2013, додаткова угода до вказаного договору від 25.02.2014 р., акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 19.03.2014 р. платіжне доручення № 195 від 28.01.2013 р. про сплату 5000,00 грн. за послуги згідно Договору № 28-5/13 від 28.01.2013 р., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3888 від 29.10.2009 р. на імя ОСОБА_1, копія посвідчення адвоката на імя ОСОБА_1

Відповідно до п.6.3. постанови Пленум Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою ст.49 ГПК України.

Згідно п.6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої ст.49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг. Солідарне стягнення судових витрат діючим Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

За таких обставин, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00 грн. та 5000грн. витрат на оплату послуг адвоката покладаються на відповідачів не солідарно, а в рівних долях, тобто по 1413,50 грн. витрат зі сплати судового збору та по 2500,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката на кожного з відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.202,512-514,525,526,553,554 ,625, 629 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст.33,35,36,43,44,49,82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" та Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" 67640,16грн. 3% річних за період з 11.11.2008 по 16.03.2010.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, код 33494460) та Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" (84168, Донецька обл., Словянський р-н, с. Олександрівка, вул. Комсомольська,17, код 25330750 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,38, офіс23, код 38039872) 67640/шістдесят сім тисяч шістсот сорок/грн.16 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СОВАГРО" (65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, код 33494460) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,38, офіс23, код 38039872) 2500/дві тисячі пятсот /грн. 00 коп. витрат по сплаті адвокатських послуг, 913/девятсот тринадцять/грн. 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства "АГРОФІРМА ШАХТАР" орендного підприємства "Шахта ім.О.Ф.Засядька" (84168, Донецька обл., Словянський р-н, с. Олександрівка, вул. Комсомольська,17, код 25330750 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного,38, офіс23, код 38039872) 2500/дві тисячі пятсот /грн. 00 коп. витрат по сплаті адвокатських послуг, 913/девятсот тринадцять/грн. 50 коп. судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 12.10.2015 року.

Повний текст рішення складено 19 жовтня 2015 р.

Суддя Р.В. Волков