РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015Справа №910/19579/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Укрнекстпулбрутт"
простягнення 8229,39 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Рачинський В.А. - представник;
від відповідача не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини" 30.07.2015 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" (після зміни найменування, місцезнаходження 11.08.2015 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнекстпулбрутт") заборгованості за договором №0020 на виконання робіт з монтажу вантажопасажирського підйомника STROS №2650 від 04.10.2013 у розмірі 6000,00 грн., 3% річних у розмірі 57,33 грн., витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1018,44 грн. та пені у розмірі 1153,62 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 6000,00 грн. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, пеню та витрати з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/19579/15 та розгляд справи призначено на 16.09.2015.

В процесі розгляду справи змінилося місцезнаходження відповідача, проте за правилами ч. 3 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкласти на 30.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 судом за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору у справі №910/19579/15 на 15 днів, а у зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 15.10.2015.

Представник позивача в судове засідання 15.10.2015 з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засіданні 15.10.2015 не з'явився, відзив на позов не надав, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2013 Товариством з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ант Япи" (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрнекстпулбрутт") (замовник, відповідач) було укладено договір №0020 на виконання робіт з монтажу вантажопасажирського підйомника STROS №2650 (надалі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання виконувати власними силами роботи з монтажу, демонтажу, технічного обслуговування та здійснювати якісне супроводження процедури сертифікації, проведення експертизи на відповідність вимогам чинного законодавства України та отримання дозволу на експлуатацію вантажопасажирського підйомника STROS №2650 на висоту 150 метрів на об'єкті замовника "Громадський центр по вул. Шолуденка, перетин просп. Перемоги та вул. Борщагівської в Шевченківському районі м. Києва" (п.1.1), загальна сума договору становить 117000,00 грн. (п.3.6), у випадку порушення строків оплати замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення (п.5.2).

Відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №552 від 06.10.2014 на суму 3000,00 грн. та №621 від 31.10.2014 на суму 3000,00 грн. позивачем було виконано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 6000,00 грн.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 31.12.2014 заборгованість відповідача перед позивачем склала 6000,00 грн.

11.03.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією за вих.№97 від 10.03.2015 з вимогою про оплату заборгованості, яка відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення №911 була отримана відповідачем 30.03.2015.

Як стверджує позивач в своїй позовній заяві, відповідач за виконані позивачем роботи не розрахувався, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Отже, з урахуванням положень ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем послуг настав 06.04.2015 (позивач звернувся до відповідача з претензією за вих.№97 від 10.03.2015 з вимогою про оплату заборгованості, яка була отримана відповідачем 30.03.2015 + 7 днів).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті виконаних позивачем та прийнятих відповідачем послуг належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 6000,00 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 6000,00 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 57,33 грн., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1018,44 грн. та пеню у розмірі 1153,62 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 5.2. укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку порушення строків оплати замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, то вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 1153,62 грн. нарахованої в межах визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визнаються судом обґрунтованими та задовольняються відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 57,33 грн. та витрат з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1018,44 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який перевірено судом.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрнекстпулбрутт" (79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Гнатюка, будинок 20/22, ідентифікаційний код 35573003) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Підйомні машини" (04073, м. Київ, пр-т. Московський, 5, ідентифікаційний код 37653944) заборгованість у розмірі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 57 (п'ятдесят сім) грн. 33 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 1018 (одна тисяча вісімнадцять) грн. 44 коп., 1153 (одна тисяча сто п'ятдесят три) грн. 62 коп. пені та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 19.10.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова