РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/6531/14

За позовом Виробничого кооперативу «Промбуд»

до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд»

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київська міська рада

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промбуд"

про визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання не відчужувати нерухоме майно

Головуючий суддя Отрош І.М.

судді Балац С.В.

Морозов С.М.

Представники сторін:

від позивача: Сєріков В.О. - керівник

Моргун Д.М. - представник за довіреністю № 15 від 02.07.2015;

від відповідача: Гаврилова В.А. - представник за довіреністю № 056/24-4043 від 08.07.2015;

Сидорчук Р.Д. - представник за довіреністю № 056/24-5834 від 25.09.2015;

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Рожко Ю.П. - представник за довіреністю № 056/95-53 від 14.01.2015;

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: не з'явився;

від третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.03.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Виробничого кооперативу «Промбуд» з вимогами до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про визнання права власності на нерухоме майно та зобов'язання не відчужувати нерухоме майно.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що на підставі інвестиційного договору на будівництво житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва від 29.01.2005 є інвестором зазначеного будівництва.

Відповідно до п. 2 Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Про будівництво житлового будинку на вул. Булгакова,13 у Святошинському районі" № 1075 від 25.06.2012, Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було надано доручення за участю ліквідаційної комісії Святошинської районної у м. Києві ради та спільно з КП "Спецжитлофонд" вирішити в установленому порядку майнові питання інвесторів (фізичних та юридичних осіб), з якими укладені договори на участь у фінансуванні будівництва житлового будинку, зазначеного у пункті 1 цього розпорядження.

Зважаючи на те, що вищевказаний пункт Розпорядження виконаний не був, позивач наголошував на тому, що йому було спричинено матеріальну шкоду в загальному розмірі 3842119 грн. 00 коп., оскільки вказані кошти були витрачені позивачем на виконання робіт з будівництва будинку в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, і за результатами будівництва позивачу мало бути передано 1249,46 кв.м. проінвестованої площі. В свою чергу, за попередніми домовленостями, проінвестовані площі мали складатися з ізольованих квартир № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 (далі - спірне нерухоме майно), у звґязку з чим позивач і звернувся до суду та просив визнати право власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме: ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79.

В обґрунтування вказаних позовних вимог позивач також зазначив, що відповідач завдав йому матеріальну шкоду на загальну суму 3 842 119,00 грн., та послався, зокрема, на ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України, і в рахунок відшкодування вказаної шкоди просив визнати за ним визнати право власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме: ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79, а також зобов'язати відповідача не відчужувати спірне нерухоме майно у новоствореному житловому будинку, що належать позивачу.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просив суд в якості забезпечення позову встановити обмеження Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» вчиняти будь-які дії, результатом яких може бути відчуження майнових прав на нерухоме майно, до вирішення справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2014 (суддя Удалова О.Г.) порушено провадження у справі № 910/6531/14; розгляд справи призначено на 20.05.2014.

20.05.2014 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові заперечення на позов, а також клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було задоволено судом.

У письмових запереченнях на позов відповідач наголошував на тому, що позивач у заявленому позові просить визнати за ним право власності на 24 квартири в будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва, посилаючись на спричинення відповідачем ВК «Промбуд» матеріальної шкоди у розмірі 3842119 грн. 00 коп. Проте, відповідач не брав на себе договірні зобовґязання перед ВК «Промбуд» по передачі такої кількості квартир. Також, такий обовґязок не був покладений на відповідача і рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 та Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2012 № 1075. Крім того, відповідач зазначав, що ним не заперечується право на отримання квартир інвесторів, з якими укладено договори на фінансування будівництва житлового будинку з відповідним підтвердженням сплати профінансованого обґєкту фінансовими документами.

Від представника позивача через загальний відділ діловодства суду надійшла довідка про відсутність аналогічного спору.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

У судовому засіданні 20.05.2014 було оголошено перерву до 27.05.2014 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

27.05.2014 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Крім того, представники сторін заявили спільне клопотання про продовження строку розгляду спору, яке було задоволено судом на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 залучено до участі у справі Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було відкладено на 24.06.2014.

Крім того, судом були направлені запити до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна" з метою отримання відомостей щодо реєстрації права власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79.

Також, судом був направлений запит до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві з метою отримання відомостей щодо введення в експлуатацію житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова 11-13 у Святошинському районі м. Києва (адреса земельної ділянки: м. Київ, вул. Булгакова, 13).

16.06.2014 через загальний відділ діловодства суду від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві надійшла відповідь на запит.

20.06.2014 р. через загальний відділ діловодства суду від Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна Київської міської державної адміністрації надійшла відповідь на запит.

Через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи, а також клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального приладу, яке було задоволено судом. Крім того, представник позивач заявив клопотання про забезпечення позову та призначення комплексної будівельно-фінансової експертизи, розгляд яких було відкладено до наступного судового засідання.

У судовому засіданні 24.06.2014 представники позивача підтримали позовні вимоги, клопотання про забезпечення позову та призначення судової експертизи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову та клопотання про забезпечення позову заперечували, клопотання про призначення судової експертизи залишили на розсуд суду.

Враховуючи складність спірних правовідносин, суд ухвалив подальший розгляд справи здійснювати колегіально.

Ухвалою суду від 24.06.2014, на підставі розпорядження голови Господарського суду міста Києва від 24.06.2014, справу № 910/6531/13 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Удалова О.Г. (головуючий), Балац С.В., Літвінова М.Є., та призначено її до розгляду на 15.07.2014.

Також, судом був направлений запит до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з метою отримання відомостей щодо введення в експлуатацію житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова 11-13 у Святошинському районі м. Києва (адреса земельної ділянки: м. Київ, вул. Булгакова, 13).

26.06.2014 від Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві через загальний відділ діловодства суду надійшла відповідь на запит.

14.07.2014 від представника позивача через загальний відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення по суті заявлених клопотань про забезпечення позову та призначення судової експертизи.

15.07.2014 у судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, клопотання про забезпечення позову та призначення судової експертизи.

Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову та клопотання про забезпечення позову заперечували, клопотання про призначення судової експертизи залишили на розсуд суду.

У судовому засіданні було оголошено перерву до 07.08.2014 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2014 у задоволенні клопотання про забезпечення позову судом було відмовлено.

У судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та клопотання про призначення експертизи, надали усні пояснення по справі.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили, клопотання про призначення судової експертизи залишили на розсуд суду. Крім того, представники відповідача надали документи, які були залучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 було призначено судову експертизу по справі № 910/6531/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 провадження у справі № 910/6531/14 зупинено до проведення експертизи та отримання висновків експертів.

24.10.2014 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (експерти Ліньов С.Л., Колесник С.В.) надійшло клопотання про надання додаткових документів та даних необхідних для проведення дослідження.

Відповідно до резолюції голови Господарського суду міста Києва, розгляд даного клопотання доручено здійснювати судді Отрош І.М.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 30.10.2014 у зв'язку з припиненням повноважень у судді Удалової О.Г., справу-замінник № 910/6531/14 передано на повторний автоматичний розподіл.

В результаті повторного автоматичного розподілу справу № 910/6531/14 передано на розгляд судді Отрош І.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 поновлено провадження у справі № 910/6531/14 для розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових документів та даних, необхідних для проведення дослідження, задоволено клопотання експертів Київського науково-дослідного інститут судових експертиз Ліньова С.Л. та Колесника С.В. про надання додаткових документів та даних, необхідних для проведення дослідження, зобовґязано сторін надати суду витребувану документацію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 провадження у справі № 910/6531/14 зупинено до проведення експертизи, отримання висновків експертів (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи) та повернення матеріалів справи до суду.

30.06.2015 матеріали справи № 910/6531/14 повернулись до Господарського суду міста Києва разом із висновком експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи № 12409/14-42/12410/14-45 від 23.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2015 справу № 910/6531/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Отрош І.М., суддя Балац С.В., суддя Літвінова М.Є., поновлено провадження у справі № 910/6531/14, розгляд справи призначено на 03.08.2015.

29.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

30.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 розгляд справи відкладено на 14.09.2015 у зв'язку із задоволенням клопотань представників позивача та відповідача про відкладення розгляду справи.

05.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

05.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про витребування додаткових доказів.

14.08.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення.

11.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли пояснення та клопотання про витребування доказів.

11.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про призначення додаткової судової експертизи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва справу № 910/6531/14 передано на повторний автоматичний розподіл у зв'язку із перебуванням судді Літвінової М.Є. на лікарняному.

За результатами автоматичного розподілу справи № 910/6531/14 визначено склад колегії для розгляду справи: головуючий суддя Отрош І.М., судді Балац С.В. та Морозов С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2015 колегією суддів прийнято до провадження справу № 910/6531/14.

14.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких зокрема вказувало на те, що відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи № 12409/14-42/12410/14-45 від 23.06.2015, сума коштів, яка проінвестована ТОВ ВБК «Промбуд» в житловий будинок з комплексом соціально - побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, складає 2 943,947 тис.грн. станом на 2005 рік, або 7 981,891 тис.грн. станом на жовтень 2012 року. Станом на момент дослідження, кількість квадратних метрів загальної площі, відповідно до проінсвестованих у будівництво житлового будинку коштів, яка належить ВК «Промбуд» становить 831,94 кв.м.

Крім того, у наданих поясненнях Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) просив суд слухати справу без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промбуд", а також третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Київську міську раду, розгляд справи відкладено до 05.10.2015.

В судовому засіданні 05.10.2015 судом було розглянуті наступні клопотання сторін.

05.08.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло письмове клопотання про витребування додаткових доказів по справі, а саме: докази виконання угоди від 11.11.2005 № 11-2005, укладеної між ВБК «Промбуд» та СПД ОСОБА_12, докази виконання договору підряду від 24.04.2007, укладеного між позивачем та ПП «Матара», платіжні документи щодо оплати угод № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, укладеними між ТОВ «ВБК «Промбуд», ВБК «Промбуд» та інвесторами, докази виконання робіт по договору від 02.03.2005 № 6, укладеному між позивачем та ТОВ «Енергоспецпроект». Відповідач вказує на необхідності витребування таких доказів в підтвердження доводів позивача у позові.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників стосовно заявленого клопотання, дійшов висновку що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд зазначає, що відповідачем не було дотримано приписів статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обгрунтування підстав заявленого клопотання. Крім того, суд звертає увагу на те, що спір у справі виник між сторонами стосовно наявності або відсутності у позивача права власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79, вимогу про визнання права власності щодо якого заявлено позивачем з підстав понесення шкоди, розмір відшкодування якої визначено останнім в еквіваленті квадратних метрів певного майна.

З огляду на викладене, судом відхиляється клопотання відповідача про витребування додаткових доказів по справі як безпідставне та необґрунтоване.

11.09.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло письмове клопотання про надання повторних запитів до: Державної архітектурно - будівельної інспекції щодо введення обґєкту в експлуатацію; КП Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обґєкти нерухомого майна - щодо надання результатів технічної інвентаризації обґєкту; Міністерства юстиції України - щодо наявності зареєстрованих власників зазначеного обґєкту.

Суд зазначає, що відповідачем не було дотримано приписів статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обгрунтування підстав заявленого клопотання. Крім того, відповіді зазначених установ наявні в матеріалах справи, а згідно наданих господарському суду прав, останнім було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44322180 станом на 22.09.2015 щодо відомостей по будинку № 13 по вул. Булгакова, 13 у м. Києві, копія якої наявна в матеріалах справи.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи (на виконання клопотання експерта) сертифікат серії ІУ № 56 від 25.12.2014, виданий Державною архітектурно - будівельною інспекцією України, щодо відповідності закінченого будівництвом обґєкта «Будівництво житлового будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва» проектній документації та який підтверджує його готовність до експлуатації.

З огляду на викладене, судом відхиляється клопотання позивача про надання повторних запитів до державних установ як безпідставне та необґрунтоване.

11.09.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло письмове клопотання про призначення у справі повторної судової експертизи. Клопотання мотивовано необгрунтованістю та сумнівністю висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 15.2 Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

У відповідності до частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, при необхідності суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Як встановлено судом, судовими експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи, було складено висновок № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015, експерти були повідомлені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивого висновку, ними були надані відповіді на усі питання, поставлені судом в ухвалі про призначення судової експертизи. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підстави для призначення повторної судової експертизи у справі - відсутні. Крім того, суд зазначає про те, що оцінка висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 здійснюється в процесі судового розгляду в сукупності з іншими обставинами справи і наявними у справі доказами.

З огляду на викладене, судом відхиляється як безпідставне та необгрунтоване клопотання відповідача про призначення у справі повторної судової експертизи.

25.09.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло письмове клопотання про залучення до участі у розгляді справи вигодонабувачів (фізичних осіб: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20) за угодами № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, а також витребування від вказаних осіб та ВК «Промбуд» документів, які підтверджують виконання наведених угод.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку що клопотання про залучення до участі у розгляді справи вигодонабувачів задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Ч. 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України визначено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Суд зазначає, що спір у справі виник між позивачем та відповідачем стосовно наявності або відсутності у позивача права власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79, вимогу про визнання права власності щодо якого заявлено позивачем з підстав понесення шкоди на підставі Інвестиційного договору.

Правовідносини сторін за угодами № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, предметом яких є майнові права на інші квартири - не є предметом спору у даній справі, а тому рішення зі вказаного спору не може вплинути на права або обов'язки вигодонабувачів (фізичних осіб: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20) щодо однієї з сторін спору, а тому підстави для їх залучення до участі у розгляді справи у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - відсутні, а тому відсутні а також витребування від вказаних осіб та ВК «Промбуд» документів, які підтверджують виконання наведених угод.

З огляду на викладене, судом відхиляється як безпідставне та необгрунтоване клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справи вигодонабувачів (фізичних осіб: ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20) за угодами № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, а також витребування від вказаних осіб та ВК «Промбуд» документів, які підтверджують виконання наведених угод.

02.10.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло письмове клопотання про витребування у позивача документів (акти прийому-передачі, накладні, тощо), що підтверджують отримання позивачем від Святошинської в місті Києві державної адміністрації вихідних даних, дозволів, інших документів, необхідних для початку будівельних робіт, а також документи, що посвідчують право на забудову (дозволи на виконання робіт, дозвіл на будівництво, вихідні дані, проектну документацію, містобудівну документацію, тощо), у зв'язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Клопотання мотивовано тим, що позивач мав отримати дозвільні документи перед виконанням будівництва будинку по вул. Булгакова, 13 у м.Києві, проте, матеріали справи не містять яких документів, а тому, невідомо на якій підставі позивач взагалі виконував будівельні роботи.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, дійшов висновку що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Як зазначалось судом вище, спір у справі виник між позивачем та відповідачем стосовно наявності або відсутності у позивача права власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79, вимогу про визнання права власності щодо якого заявлено позивачем з підстав понесення збитків на підставі Інвестиційного договору.

Наявність або відсутність дозвільних документів, на підставі яких позивач здійснював виконання будівельних робіт щодо будівництва будинку по вул. Булгакова, 13 у м.Києві - не є предметом спору у даній справі, і дослідження таких документів здійснювалось експертами при наданні експертного висновку щодо поставлених судом на експертизу питань.

З огляду на викладене, судом відхиляється клопотання відповідача про витребування у позивача документів як безпідставне.

Представники позивача у судовому засіданні 05.10.2015 надали усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 05.10.2015 надали усні пояснення по суті спору; проти задоволення позову заперечили.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні 05.10.2015 надав усні пояснення по суті спору; підтримав позицію відповідача.

Представник третьої особі-2 у судове засідання 05.10.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 406.

При цьому, 05.10.2015 до відділу діловодства суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю представника третьої особи бути присутнім у призначеному судовому засіданні.

Розглянувши клопотання представника третьої особи-2 про відкладення розгляду справи, суд відмовив у його задоволенні, зважаючи на те, що чинним законодавством України не обмежено коло осіб, які можуть бути представниками сторін при розгляді справи.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, будь-яких інших поважних причин відкладення розгляду справи, зокрема, необхідність подання пояснень чи додаткових доказів, третьою особою-3 зазначено та обґрунтовано не було.

При цьому, згідно із п. 3.9.2 постанови N 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскільки матеріали справи містять достатній обсяг документів, який необхідний для правильного вирішення спору, неявка представника Київської міської ради не перешкоджає вирішенню спору по суті, розгляд справи триває значний час і з метою уникнення затягування розгляду справи, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Крім того. суд зазначає і про те, що Київська міська рада не була позбавлена права надати пояснення по суті спору шляхом їх направлення до суду поштовим відправленням.

Представник третьої особі-3 у судове засідання 05.10.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 392; 02.10.2015 через відділ діловодства суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника.

У судовому засіданні 05.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради № 638/798 від 10.07.2003 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею» вирішено затвердити проект відведення земельної ділянки Святошинській районній у м. Києві раді для будівництва житлового будинку з відкритою автостоянкою на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва; передати Святошинській районній у місті Києві раді, за умови виконання п. 57.1 цього рішення, у короткострокову оренду на 2 роки земельну ділянку площею 0,34 га для будівництва житлового будинку з відкритою автостоянкою на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови; зобов'язано Святошинську районну у місті Києві раду передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 5% загальної площі будинку (крім службової), а по земельних ділянках у центральній частині міста Києва, яка визначається Генеральним планом розвитку міста, 10% загальної площі будинку (крім службової) на підставі п. 50 рішення Київської міської ради від 28.12.2002 № 23/392 «Про бюджет міста Києва на 2003 рік».

20.10.2003 між Українсько-канадським підприємством Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпроект» (виконавець), Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією (замовник) та Закритим акціонерним товариством «Фінансист» (інвестор) укладено Договір № 50 на створення (передачу) науково-технічної продукції, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки з розробки проекту (стадія проекту «П») житлового будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва; термін здачі за договором - грудень 2003 року.

Засіданням секції містобудування та архітектури архітектурно-містобудівної ради при Головному управлінні містобудування, архітектури та дизайну міського середовища, яке проведене 27.12.2004 та оформлене відповідним протоколом, ухвалено схвалити та рекомендувати до подальшого розроблення і погодження у встановленому порядку архітектурне рішення проекту будівництва житлового будинку за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Булгакова, 13 за умови виконання наведених у протоколі зауважень.

У позовній заяві позивач зазначив, що в силу різних причин (у тому зв'язку і у зв'язку із зміною основного інвестора, яким став позивач) передача проекту затрималась.

05.04.2004 між Київською міською радою (орендодавець) та Святошинською районною у місті Києві радою (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_21 та зареєстрований в реєстрі за № 309, відповідно до умов якого орендодавець на підставі п. 57 рішення Київської міської ради від 10.07.2003 № 638/798, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду на 2 роки земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Київ, Святошинський р-н, вул. Булгакова, 13, загальною площею 0,3367 га, із цільовим призначенням - для будівництва житлового будинку з відкритою автостоянкою, кадастровий номер - :75:319:0047.

Головним управлінням контролю за благоустроєм та зовнішнім дизайном міста Києва Київської міської державної адміністрації видано ордер № 04080101 на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення у зв'язку з встановленням тимчасової огорожі в межах землевідводу по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва.

29.01.2005 між Святошинською у місті Києві державною адміністрацією (замовник) та Виробничо-будівельним кооперативом «Промбуд», правонаступником якого є Виробничий кооператив «Промбуд» відповідно до п. 1.2 Статуту, (інвестор-забудовник) укладено Інвестиційний договір на будівництво житлового будинку з комплекс соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, предметом якого є будівництво житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва.

Відповідно до п. 1.2 Інвестиційного договору, терміни, вартість будівництва, джерела фінансування та інші умови співпраці будуть визначені додатковими угодами.

Згідно з п. 2.1.5 Інвестиційного договору, замовник зобов'язаний на період проектування та будівництва об'єкта передати інвестору-забудовнику функції замовника в частині фінансування будівництва об'єкту, забезпечення матеріалами та обладнанням.

Згідно з п. 2.1.7 та п. 2.1.8 Інвестиційного договору, замовник зобов'язаний передати за актами інвестору-забудовнику 83% від побудованої житлової площі об'єкту; від решти 17% площі квартир об'єкту провести передачу 5% загальної житлової площі Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, 2% - експлуатуючій організації для службового жила. Інша загальна житлова площа об'єкту у розмірі 10% використовується замовником на свій розсуд.

Відповідно до п. 2.1.9 Інвестиційного договору, замовник зобов'язаний у випадку, коли проектом буде передбачено розміщення в житлових будинках нежитлових приміщень, передати їх інвестору-забудовнику у повному обсязі.

Згідно з п. 2.1.10 Інвестиційного договору, замовник зобов'язаний надати у двотижневий термін після затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкту документи, в межах свої компетенції, які передбачені цим Договором та чинним законодавством України і необхідні для оформлення інвестором-забудовником права власності на його частку загальної площі об'єкту.

Відповідно до п. 2.2.3 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний забезпечити у повному обсязі фінансування проектування та будівництва об'єкту у термін згідно проекту організації будівництва, а також здійснити фінансування витрат, пов'язаних з оформленням документів здачі об'єкту, передачі на баланс експлуатуючій організації.

Відповідно до п. 2.2.7 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний оформити у встановленому порядку необхідні документи про право власності на проінвестовані фізичними та юридичними особами житлові та вбудовані приміщення та передати їм правовстановлюючі документи.

Пунктом 2.2.10 Інвестиційного договору сторони визначили, що інвестор-забудовник зобов'язаний прийняти за актом від замовника 100% нежитлових приміщень та 83% загальної площі квартир.

Відповідно до п. 2.2.12 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний провести розрахунки із замовником у грошовому еквіваленті поточної вартості будівництва (загальна сума) - 10% житлової площі будинків наступним чином: 30% загальної суми, що належить до сплати, перерахувати на бюджетний рахунок цільового спеціального фонду замовника до отримання дозвільних документів на будівництво; 30% загальної суми, що належить до сплати, перерахувати на бюджетний рахунок цільового спеціального фонду замовника по закінченню робіт нульового циклу; 40% загальної суми перерахувати на бюджетний рахунок цільового спеціального фонду замовника, розрахованої за ринковими цінами, що склались на час закінчення будівництва.

Відповідно до п. 2.2.13 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний із загальної житлової площі будинків провести передачу 5% загальної житлової площі Головному управлінню житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, 2% для службового житла експлуатуючій організації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що інвестування, здійснюваного громадянами, недержавними підприємствами, господарськими асоціаціями, спілками і товариствами, а також громадськими і релігійними організаціями, іншими юридичними особами, заснованими на колективній власності.

Частиною 5 статті 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» визначено, що інвестори - суб'єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об'єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність», основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

У позовній заяві позивач зазначив, що з незалежних від нього причин у грудні 2005 року будівництво об'єкту - житлового будинку з комплекс соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва було зупинено.

Крім того, позивач долучив до матеріалів справи копії угод № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, укладених з Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Промбуд», як замовником, який діяв в інтересах певної фізичної особи (вигодонабувачів ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20), та Виробничо-будівельним кооперативом «Промбуд», як забудовником, відповідно до умов яких забудовник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати роботи із спорудження об'єкта житлового фонду (квартири), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи; результатами таких робіт є індивідуально визначені квартири (№ 87, №18, № 25, № 24, № 41, № 17, № 89), розміщені у житловому будинку з комплекс соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва.

Також, умовами угод № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005 визначено, що результатом виконуваних робіт є квартира, право власності на яку з моменту здачі обґєкта будівництва в експлуатацію та підписання акта приймання - передачі належить вигодонабувачу (пункти 2, 3).

Таким чином, згідно умов наведених угод, саме вигодонабувачі (фізичні особи) після введення будинку по вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва в експлуатацію, набувають право власності на визначені умовами договорів квартири (№ 87, №18, № 25, № 24, № 41, № 17, № 89).

Крім того, позивачем до матеріалів справи долучено копії:

- договору підряду на виконання проектних робіт від 24.04.2007, укладеного між Святошинською у місті Києві державною адміністрацією (замовник), Виробничо-будівельним кооперативом «Промбуд», правонаступником якого є Виробничий кооператив «Промбуд» відповідно до п. 1.2 Статуту, як інвестором, та ПП «Матара», як підрядником, за умовами якого підрядник зобовґязався за рахунок інвестора виконати на користь замовника проектні роботи з будівництва житлової будівлі по вул. Булгакова, 13 у м.Києві, а інвестор і замовник зобовґязались прийняти проектну документацію та оплатити її вартість;

- угоди № 11-2005 на виконання проектних робіт від 11.11.2005, укладеної між ВБК «Промбуд» та СПД ФО ОСОБА_12;

- договору підряду № 6 від 02.03.2005, укладеного між ВБК «Промбуд», як замовником, та ТОВ «Енергоспецпроект», як підрядником, за яким підрядник зобовґязався виконати проектно - технічну документацію по реконструкції ТП -4637, від якої має бути виконано електропостачання ж/б по вул. Булгакова, 11-13, згідно ТУ№33739, виданих АК «Київенерго».

Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 «Про надання Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва вирішено: надати Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» за умови виконання п. 2 цього рішення в постійне користування земельну ділянку, площе. 0,34 га для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва за рахунок земель, відведених відповідно до п. 57 рішення Київської міської ради № 638/798 від 10.07.2003.

У пункті 2 Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 зазначено, що Комунальному підприємству з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» необхідно виконувати обов'язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України; у місячний термін звернутися до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) із клопотанням щодо організації робіт по винесенню між земельної ділянки в натурі (на місцевість) та виготовлення документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою; вирішити питання майнових відносин в установленому порядку; визнати таким, що втратив чинність, п. 57 Рішення Київської міської ради № 638/798 від 10.07.2003.

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2012 № 1075 «Про будівництво житлового будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі» вирішено: визначити Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» замовником будівництва житлового будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі у встановленим законодавством порядку; Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за участю ліквідаційної комісії Святошинської районної у м. Києві ради та спільно з КП «Спецжитлофонд» вирішити в установленому порядку майнові питання інвесторів (фізичних та юридичних осіб), з якими укладені договори на участь у фінансуванні будівництва вказаного житлового будинку.

Також, у 2013 році ДП «Укрдержбудекспертиза» було затверджено Експертний звіт (позитивний) щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва (за програмою доступного житла)», у якому містяться відомості про те, що виконано станом на 06.03.2012 робіт на суму 2 943,947 тис. грн., з яких будівельно - монтажні роботи - 2 254,853 тис. грн., інші витрати - 689,094 тис. грн.

Звертаючись з позовом до суду позивач зауважив, що відповідач не виконав Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 та Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2012 № 1075 та не вирішив майнові питання інвесторів будівництва.

В свою чергу, відповідач зазначав, що на виконання Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 та Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2012 № 1075, та з метою вирішення майнових питань інвесторів Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 056/24-3761 від 20.03.2013 та КП «Спецжитлофонд» листами № 056/24-2046 від 26.03.2013, №056/24-2263 від 05.04.2013, № 056/24-2432 від 15.04.2013, № 056/24-3329 від 31.05.2013, №056/24-4328 від 26.07.2013, № 056/24-8451 від 11.12.2013, № 056/24-4740 від 11.04.2014 звертались до ВК «Промбуд» з проханнями надати інформацію щодо укладених договорів з фізичними і юридичними особами для передачі їм через ВК «Промбуд» житла, що надасть можливість здійснити розподіл площ серед інвесторів для вирішення їхніх майнових питань.

Крім того, КП «Спецжитлофонд» отримано від ВК «Промбуд» листи № 135 від 01.07.2013, № 23 від 21.03.2013, в яких останнім заявлено до відшкодування витрати, понесені при організації та виконанні будівельно - монтажних робіт будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м.Києва шляхом передачі 804 кв.м. площі житла.

Також, відповідачем було надано:

- проект договору передачі майнових прав, за умовами якого відповідач мав передати позивачу майнові права на квартири № 16, № 21, № 24, № 28,№ 30, № 31, № 32, № 34, № 41, № 42, № 43, № 57, № 76, № 73 в будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м.Києва, що належать відповідачу на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 та Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 25.06.2012 № 1075. Як встановлено судом, наведений проект договору передачі майнових прав повноважними представниками сторін - не підписаний і печатками сторін не посвідчений, а отже, станом на момент вирішення спору, вказаний договір не є укладеним між сторонами в розумінні вимог статті 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України;

- сертифікат серії ІУ № 56 від 25.12.2014 виданий Державною архітектурно - будівельною інспекцією України щодо відповідності закінченого обґєкта «Будівництво житлового будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва» проектній документації та який підтверджує його готовність до експлуатації;

- державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 389707, згідно якого КП з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 126/6342 є постійним користувачем земельної ділянки, що розташована по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування доступного житла;

- зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 та акти виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, складені ВК «Промбуд» за квітень 2005 на суму 508,608 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за травень 2005 року на суму 618,81720 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за червень 2005 року на суму 779,64240 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за липень 2005 року на суму 85,70160 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за серпень 2005 року на суму 238,20240 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за вересень 2005 року на суму 135,72000 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за жовтень 2005 року на суму 296,68920 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за листопад 2005 року на суму 524,21880 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів, за грудень 2005 року на суму 402,02040 тис. грн. з підсумковою відомістю ресурсів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014 було призначено судову експертизу по справі № 910/6531/14; на вирішення експерта були поставлені питання: 1) який об'єм робіт виконано на об'єкті (житловий будинок з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва) та чи відповідає вказаний об'єм робіт первинним обліковим документам за зведеною відомістю та типовим формам № КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт» та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт», наданим до матеріалів справи?; 2) Яка загальна вартість виконаних позивачем робіт на об'єкті (житловий будинок з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва)?; 3) Яку суму коштів проінвестовано позивачем в житловий будинок з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва? 4) Яка кількість квадратних метрів загальної площі належить позивачу з урахуванням кількості проінвестованих у будівництво житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва коштів?

30.06.2015 через загальний відділ канцелярії суду надійшли матеріали справи № 910/6531/14 та висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 (далі - висновок № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015).

По першому та другому питаннях, поставлених на вирішення експертизи ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014, експертами у мотивувальній частині висновку № 12409/14-42/12410/14-45 від 23.06.2015 зазначено про те, що станом на 2005 рік виконано будівельно - монтажних робіт, з урахуванням інших витрат, виконано на суму 2 943,947 тис.грн.; вартість виконаних будівельно - монтажних робіт станом на 2005 рік на суму 2 943,947 тис.грн. була визначена за результатами обміру конструкцій незавершеного будівництва житлового будинку по вул. Булгакова, 13 в м. Києві виконаних НДІ будівельного виробництва; вартість робіт виконаних з будівництва житлового будинку по вул. Булгакова, 13 в м. Києві в перерахунку станом на жовтень 2012 становить 7 981,891 тис.грн.

У розділі «Висновки» експертного висновку № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 по першому та другому питаннях експертизи надано відповідь про те, що встановити за результатами обстеження який обґєм робіт виконано на обґєкті (житловий будинок по вул. Булгакова, 13 в м. Києві) та чи відповідач вказаний обґєм робіт первинним обліковим документам за зведеною відомістю та типовим формам КБ-2в «Акт приймання виконаних підрядних робіт» та КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт», не вбачається за можливе, оскільки роботи перелічені в актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 1-9 за період з квітня по грудень 2005 фактично відносяться до первинного етапу будівництва обґєкту, а також основна частина робіт є прихованими роботами, які перевіряються поетапно в процесі їх виконання і не можуть бути перевірені в процесі їх виконання. Вартість виконаних ТОВ ВБК «Промбуд» робіт на обґєкті (житловий будинок по вул. Булгакова, 13 в м. Києві) відповідно до Експертного звіту (позитивним) щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва» визначена за результатами обмірів конструкцій незавершеного будівництва житлового будинку по вул. Булгакова, 13 у м.Києві, виконаних НДІ будівельного виробництва та розробкою кошторисної документації станом на 2005 рік з урахуванням інших витрат становить 2 943,947 тис.грн., в перерахунку станом на жовтень 2012 становить 7 981,891 тис.грн.

По третьому питанню, поставленому на вирішення експертизи ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2014, експертами у мотивувальній частині висновку зазначено про те, що в наданих на дослідженнях матеріалах наявні Акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в № 1-9 за період з квітня 2005 по грудень 2005 року та довідки про вартість виконаних робіт форми КБ-3, які підписані тільки ВБК «Промбуд» на не погоджені (підписані) замовником - Святошинською у місті Києві державною адміністрацією. Перевірити відповідність даних, що внесені до актів приймання виконаних робіт, фактичному стану виконання робіт на сьогоднішній день неможливо. Отже, оскільки інших даних, щодо можливо проінвестованих коштів у будівництво обґєкта, які б підтверджувались би відповідною погодженою у встановленому законом порядку документацією, на дослідження не надано, то можливо вважати, що вартість виконаних робіт у сумі 2 943,947 тис.грн. станом на 2005 рік, або 7 981,891 тис.грн. станом на жовтень 2012 року, яка підтверджується висновками НДІ будівельного виробництва та Експертним звітом (позитивним) щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво, експлуатація та обслуговування житлового будинку по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва».

У розділі «Висновки» експертного висновку № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 по третьому питанню експертизи надано відповідь про те, що сума коштів, яка проінвестована ТОВ ВБК «Промбуд» в житловий будинок з комплексом соціально - побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, складає 2 943,947 тис.грн. станом на 2005 рік, або 7 981,891 тис.грн. станом на жовтень 2012 року.

У розділі «Висновки» експертного висновку № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 по четвертому питанню експертизи надано відповідь про те, що оскільки в наданих на дослідження матеріалах відсутні дані, що підтверджують фактичну суму пайової участі у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва, то при розрахунку частки загальної площі, яка належить ВК «Промбуд», запропоновані суми пайової участі при проведенні дослідження - не враховуються. Станом на момент дослідження кількість квадратних метрів загальної площі відповідно до кількості проінвестованих у будівництво житлового будинку з комплексом соціально - побутового обслуговування по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва коштів, яка належить ВК «Промбуд» становить 831,94 кв.м. Разом з тим, експерти зазначили, що в залежності від суми пайового внеску, яка буде підтверджена документально та відповідними розрахунками частка ВК «Промбуд» може бути змінена.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

З урахуванням наведеного, судом в порядку ст.ст. 32, 33, 41, 42 Господарського процесуального кодексу України приймається висновок експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення комплексної судової будівельно - технічної та економічної експертизи № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 як належний і допустимий доказ, отриманий внаслідок застосування спеціальних знань акредитованим судовим експертом експертної установи, який підтверджує, що сума коштів, яка проінвестована ТОВ ВБК «Промбуд» в житловий будинок з комплексом соціально - побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, складає 2 943,947 тис.грн. станом на 2005 рік, або 7 981,891 тис.грн. станом на жовтень 2012 року.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу норм пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та частини 2 статті 20 Господарського кодексу України, способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Відповідно до статті 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

За приписами частин 1-4 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України).

Отже, повнота панування власника над річчю означає можливість здійснення з цією річчю будь-яких дій не заборонених законом.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, позитивний аспект права власності означає можливість реалізації прав на річ (майно) без участі всіх інших осіб, а негативний - усунення всіх інших осіб від речі і захист її від всіх цих осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вказаний спосіб захисту права власності пов'язаний з тим, що право власності має спиратись на певний титул, щоб бути доведеним перед іншими особами. Саме суд, в разі виникнення спору, здійснює це доведення.

Отже, рішення суду про визнання права власності, яке приймається за результатами розгляду позову, поданого в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України, є правозахисним актом і спрямоване на захист наявного у позивача права власності.

Тобто, позивачем у позові про визнання права власності є особа, яка вже є власником. У зв'язку із цим, момент виникнення права не залежить від набрання рішенням суду законної сили, оскільки підставою для прийняття рішення є наявність у позивача до звернення до суду тих матеріально-правових фактів, з якими закон пов'язує виникнення права власності.

Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності, згідно зі статтею 392 Цивільного кодексу України, є оспорення або не визнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Отже, позов про визнання права власності може пред'являтись у випадках, коли належне певній особі право або набуття цією особою права не визнається, оспорюється іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує її майнове право.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014.

Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

З аналізу чинного законодавства (статті 190, 656, 717 ЦК, Закон від 2 жовтня 1992 р. № 2654-ХІІ «Про заставу», Закон від 19 червня 2003 р. № 979-ІV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати», Закон від 5 червня 2003 р. № 898-ІV «Про іпотеку»), а також з урахуванням висновків Верховного Суду України за результатами розгляду спорів з приводу майнових прав (справи № 6-29429св09, 6-52295св10, 6-32594св10), вбачається, що майнові права, поряд з будь-якими рухомими, нерухомими речами, грошима, цінними паперами, є об'єктами цивільного обороту.

В свою чергу, Верховний Суд України в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ звернув увагу, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати, що до майнових прав належить, зокрема, право вимоги, що виникає з приводу володіння, користування та розпорядження майном (наприклад: спадкові права; права вимоги особи за зобов'язаннями, за якими вона є кредитором; виключні права автора і под.), право вчиняти дії щодо оформлення права власності на майно.

При вирішенні питання про виникнення, зміну та припинення суб'єктивних цивільних прав стосовно об'єкта незавершеного будівництва слід враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Зазначений висновок підтверджується також положенням ч. 1 ст. 1 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого державна реєстрація прав на об'єкт незавершеного будівництва та їх обтяжень у випадках, установлених законом, проводиться у порядку, визначеному цим Законом, з урахуванням особливостей правового статусу такого об'єкта.

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями статей 182, 331, 334 Цивільного кодексу України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості (у тому числі й тих об'єктів, правовий статус яких законодавчими актами не визначений: асфальтовані чи бетонні площадки, під'їзні колії, автомобільна дорога, автомобільні платформи, спортивні споруди тощо) є державна реєстрація прав на нього.

Законом України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ст. 2).

Згідно з нормами Цивільного кодексу України до первинного способу набуття права власності належить, зокрема, набуття права власності на новостворену (виготовлену) річ (у т. ч. на об'єкт незавершеного будівництва), на яку раніше не було і не могло бути встановлене нічиє право власності (ст. 331 ЦК).

Похідними способами набуття права власності зазвичай є різні договори: купівлі-продажу, міни, дарування, ренти, оренди з викупом, а також спадкування майна або правонаступництво щодо майна юридичних осіб чи публічно-правових утворень.

Таким чином, підставою первинного способу набуття права власності є правопороджуючі юридичні факти, а для похідного - правовідносини, які виникли на підставі відповідних юридичних фактів.

Слід мати на увазі, що судове рішення за загальним правилом не є підставою виникнення права власності. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

На об'єкти нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, право власності у набувача за договором відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК виникає з дня державної реєстрації (ст. 182 ЦК), а не в момент фактичного передання майна або в будь-який інший момент, визначений угодою сторін (наприклад, передача ключів від будинку не свідчить про набуття права власності на будинок за відсутності договору та державної реєстрації).

Щодо моменту виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч. 2 ст. 331 ЦК, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації (прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів регулюється відповідним Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав - ст. 6 Закону № 1952-ІV).

Положення ч. 2 ст. 331 ЦК слід розуміти у системному зв'язку із положенням ст. 182 ЦК щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає винятків. Як правило, всі об'єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.

Як встановлено судом, 25.12.2014 Державною архітектурно - будівельною інспекцією України було видано сертифікат серії ІУ № 56 щодо відповідності закінченого будівництвом обґєкта «Будівництво житлового будинку на вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва» проектній документації та підтвердження його готовності до експлуатації.

В свою чергу, судом встановлено, що згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обґєкта нерухомого майна № 23163037, № 23162799, № 23162612, № 23162374, № 23161843, № 23161505, № 23161205, № 23160925, № 23160680, № 23160344, № 23160020, № 23159784, № 23159559, № 23157346, № 23157025, № 23156780, № 23156519, № 23156241, № 23155958, № 23155716, № 23147878, № № 23147674, № 23147469, сформованим на запит суду Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві 18.06.2014, згідно яких у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації права власності (інші речові права, іпотеки, обтяження) на квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва - відсутні.

Відсутність такої державної реєстрації станом на 22.09.2015 підтверджується додатково Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 44322180 від 22.09.2015, сформованою з реєстру на запит суду.

Суд наголошує на тому, що рішення суду про визнання права власності є правозахисним актом і спрямоване на захист наявного у позивача права власності на певний обґєкт.

В свою чергу, недоведення позивачем наявності у нього суб'єктивного матеріального права, на захист якого подано позов, а саме права власності на спірне майно, виключає можливість задоволення позовних вимог, які заявлено на підставі статті 392 Цивільного кодексу України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 18.02.2015 у справі № 6-244цс14, суд зазначив що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 331 ЦК України встановила загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності.

Ні нормами Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» та Закону України «Про інвестиційну діяльність», ні нормою статті 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі судового рішення.

Порядок оформлення права власності на об'єкт інвестування після прийняття такого об'єкту в експлуатацію визначено зазначеними нормами.

Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Як встановлено судом, 29.01.2005 між Святошинською у місті Києві державною адміністрацією (замовник) та Виробничо-будівельним кооперативом «Промбуд», правонаступником якого є Виробничий кооператив «Промбуд» відповідно до п. 1.2 Статуту, (інвестор-забудовник) укладено Інвестиційний договір на будівництво житлового будинку з комплекс соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, предметом якого є будівництво житлового будинку з комплексом соціально-побутового обслуговування в кварталі вулиці Булгакова 11-13 у Святошинському районі міста Києва.

Відповідно до п. 2.2.3 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний забезпечити у повному обсязі фінансування проектування та будівництва об'єкту у термін згідно проекту організації будівництва, а також здійснити фінансування витрат, пов'язаних з оформленням документів здачі об'єкту, передачі на баланс експлуатуючій організації.

Відповідно до п. 2.2.7 Інвестиційного договору, інвестор-забудовник зобов'язаний оформити у встановленому порядку необхідні документи про право власності на проінвестовані фізичними та юридичними особами житлові та вбудовані приміщення та передати їм правовстановлюючі документи.

В свою чергу, суд зазначає, що позивачем не доведено, а з наявних в матеріалах справи доказів, не підтверджується наявність суб'єктивного матеріального права позивача (права власності) на спірне нерухоме майно - на квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, оскільки по-перше, державна реєстрація зазначених квартир, як новостворених обґєктів нерухомості, станом на момент вирішення спору не проведена, а по-друге, станом на момент вирішення спору суду не було надано належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, який би підтверджував, що за умовами Інвестиційного договору позивач має набути у власність саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 (зокрема, відсутні будь-які додаткові угоди, протоколи розподілу площ, тощо).

Посилання позивача на те, що зазначені квартири визначені ним самостійно на підставі попередньої домовленості, про яку ним наголошується у позові як одна з підстав заявлення позову про визнання права власності - судом відхиляється як безпідставне та необгрунтоване та таке, що суперечить приписам чинного законодавства, зокрема ст. 11, 509, 626 Цивільного кодексу України, оскільки право власності певної визначеної площі не може виникнути на підставі попередньої домовленості, яка не підтверджена належним документом, оскільки таке право виникає або на підставі договору (що у даному випадку не було доведено позивачем належними та допустимими доказами) або в силу вимог закону.

У даному випадку, закон, на який позивач посилається у позові, як на підставу виникнення у нього права власності на спірне майно, є приписи ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України.

Так, в обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач завдав йому матеріальну шкоду на загальну суму 3 842 119,00 грн. (що складає вартість виконаних робіт та вартість витрачених будівельних матеріалів), та послався, зокрема, на ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України, і в рахунок відшкодування вказаної шкоди просив визнати за ним визнати право власності на нерухоме майно у житловому будинку, що будується за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі м. Києва, а саме: ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зазнала або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України передбачає, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Стаття 225 Господарського кодексу України встановлює, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Статтею 226 Господарського кодексу України визначено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам,- зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі (ч. 1). Сторона, яка порушила своє зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків (ч. 2). Сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше (ч. 3). Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов'язаної сторони від подальшого виконання зобов'язання (ч. 4). У разі невиконання зобов'язання про передачу їй індивідуально визначеної речі (речей, визначених родовими ознаками) управнена сторона має право вимагати відібрання цієї речі (речей) у зобов'язаної сторони або вимагати відшкодування останньою збитків (ч. 5). У разі невиконання зобов'язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов'язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов'язання (ч. 6). Відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов'язання, не звільняє зобов'язану сторону від виконання зобов'язання в натурі, крім випадків, зазначених у частині третій статті 193 цього Кодексу (ч. 7).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ані умовам Інвестиційного договору, ані положеннями ст.ст. 224-226 Господарського кодексу України не передбачено такого способу відшкодування збитків як передача стороною зобовґязання особі, на думку якої їй завдано збитків порушенням зобовґязання, у власність певних квартир певної площі, вартість якої пропорційна витраченим коштам на виконання умов зобовґязання.

Крім того, суд враховує і те, що в експертному висновку № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 по третьому питанню експертизи надано відповідь про те, що сума коштів, яка проінвестована ТОВ ВБК «Промбуд» в житловий будинок з комплексом соціально - побутового обслуговування в кварталі вул. Булгакова, 11-13 у Святошинському районі міста Києва, складає 2 943,947 тис.грн. станом на 2005 рік, або 7 981,891 тис.грн. станом на жовтень 2012 року.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи угоди № 08/03/08 від 30.11.2005, №7/03/07 від 30.11.2005, № 6/03/06 від 14.11.2005, № 5/03/5 від 04.10.2005, № 4/03/03 від 23.09.2005, №1/03/1 від 25.08.2005, №2/03/2 від 05.09.2005, №3/03/03 від 21.09.2005, укладені між ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Промбуд», як замовником, який діяв в інтересах певної фізичної особи (вигодонабувача), та Виробничо-будівельним кооперативом «Промбуд» (правонаступником якого є позивач), як забудовником, свідчать про те, що забудовник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати роботи із спорудження об'єкта житлового фонду (квартири), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконані роботи, результатами таких робіт є індивідуально визначені квартири № 87, №18, № 25, № 24, № 41, № 17, № 89 (які не є предметом даного спору), право власності на які набувається саме вигодонабувачами (тобто фізичними особами).

При цьому, суд зазначає, що в експертному висновку № 12409/14-42/12410/14-45від 23.06.2015 міститься твердження про те, що оскільки в наданих на дослідження матеріалах відсутні дані, що підтверджують фактичну суму пайової участі у створенні соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури міста Києва, то при розрахунку частки загальної площі, яка належить ВК «Промбуд», запропоновані суми пайової участі при проведенні дослідження - не враховуються. Станом на момент дослідження кількість квадратних метрів загальної площі відповідно до кількості проінвестованих у будівництво житлового будинку з комплексом соціально - побутового обслуговування по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва коштів, яка належить ВК «Промбуд» становить 831,94 кв.м.

Тобто, що висновком судових експертів дійсно визначено, що кількість квадратних метрів загальної площі відповідно до кількості проінвестованих у будівництво житлового будинку з комплексом соціально - побутового обслуговування по вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва коштів, яка належить ВК «Промбуд» становить 831,94 кв.м., проте, станом на момент вирішення спору матеріали справи не містять доказів перетворення вказаних метрів на окремі обґєкти нерухомості (спірні квартири, які існують окремо у просторі, як окремі обґєкти нерухомого майна), як не містять і доказів реєстрації права власності на них у встановленому законом порядку.

Отже, дослідивши в сукупності усі обставини справи та перевіривши їх наявними у справі доказами, суд дійшов висновку що станом на момент вирішення спору суду не було надано належного та допустимого доказу в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, який би підтверджував, що за умовами Інвестиційного договору позивач має набути у власність саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 (як - то додаткова угода, протокол розподілу площ, тощо), матеріали справи не містять доказів реєстрації права власності на спірне майно у встановленому законом порядку, без чого є неможливим виникнення обґєкта нерухомості у цивільному обороті, як обґєкта цивільних прав та обовґязків, на який можливо б було набути право власності у встановленому законом порядку.

Крім того, приписами чинного законодавства не передбачено і такого способу відшкодування збитків в порядку ст. 224-226 Господарського кодексу України, як передача позивачу у власність нерухомого майна в рахунок відшкодування понесених грошових витрат на будівництво.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в установленому законом порядку до відповідача про відшкодування збитків в грошовому еквіваленті понесених ним витрат.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Виробничого кооперативу «Промбуд» до Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення «Спецжитлофонд» про визнання права власності на нерухоме майно у житловому будинку за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва, а саме: ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 є необгрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині зобов'язання відповідача не відчужувати нерухоме майно, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 у житловому будинку за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Однак, з огляду на те, що позивачем не доведено суду, що він є власником вищевказаного майна, суд вважає позовні вимоги позивача в частині зобов'язання відповідача не відчужувати нерухоме майно, а саме ізольовані квартири № 11, № 12, № 22, № 23, № 28, № 30-34, № 47, № 49, № 52, № 58, № 60, № 61, № 65-67, № 75, № 76, № 78, № 79 у житловому будинку за адресою: вул. Булгакова, 13 у Святошинському районі міста Києва, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.10.2015

Головуючий суддя І.М. Отрош

Судді С.В. Балац

С.М. Морозов