РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/24226/15

За позовомКомунального підприємства «Гарант» територіальної громади смт. Попільня
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Укртранстех»
простягнення 35924 грн. 42 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Сероветник О.А. - представник за довіреністю б/н від 18.09.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.09.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Гарант» територіальної громади смт. Попільня з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранстех» про стягнення 35924 грн. 42 коп., з яких 25500 грн. 00 коп. основного богу та 10424 грн. 42 коп. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України та укладеного між сторонами Договору № 14/04/2015/3 про поставку товарів від 14.04.2015, не здійснив поставку узгодженого між сторонами товару, внаслідок чого у позивача виникло право вимагати повернення попередньої оплати за товар у розмірі 25500 грн. 00 коп. Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку з поставки товару, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 10424 грн. 42 коп. за період з 16.05.2015 по 03.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24226/15; розгляд справи призначено на 09.10.2015.

У судовому засіданні 09.10.2015 представник позивача подав додаткові документи на виконання вимог ухвали суду; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 09.10.2015 не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 787.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 09.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртранстех» (продавець) та Комунальним підприємством «Гарант» територіальної громади смт. Попільня (покупець) укладено Договір № 14/04/2015/3 про поставку товарів (надалі - Договір № 14/04/2015/3), відповідно до умов якого продавець зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити предмет поставки (товар), зазначений у п. 1.2 Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 14/04/2015/3 товаром є механізм пресування та плита пресування на навісне обладнання КО 440 нове, заднє навантаження, 10 куб.м.

Згідно з п. 3.1 Договору № 14/04/2015/3 ціна Договору становить 85000 грн 00 коп., у тому числі ПДВ - 14166 грн. 66 коп.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 14/04/2015/3 покупець здійснює 30% передоплату на розрахунковий рахунок продавця, що становить 25500 грн 00 коп., з моменту підписання Договору і виставлення рахунку-фактури протягом 3-х банківських днів.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 14/04/2015/3 покупець здійснює другу частину 70% оплати на розрахунковий рахунок продавця, що становить 59500 грн. в день відвантаження товару.

Згідно з п. 5.1 Договору № 14/04/2015/3 строк поставки товару складає протягом 30 календарних днів з моменту перерахування 30% передоплати вартості Договору, зазначеної у п. 4.1 Договору.

Місце поставки (передачі) товару: Україна, м. Київ, склад покупця (п. 5.2 Договору № 14/04/2015/3).

Згідно з п. 10.1 Договору № 14/04/2015/3 він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному Договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відповідно до положень п. 4.1 Договору № 14/04/2015/3, 15.04.2015 позивач здійснив попередню оплату у розмірі 30% вартості товару, що становить 25500 грн. 00 коп., що підтверджується долученим позивачем до позовної заяви платіжним дорученням № 136 від 15.04.2015 на суму 25500 грн. 00 коп. (призначення платежу -попередня оплата за Договором № 14/04/2015/3 від 14.04.2015).

Згідно зі статтею 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 5.1 Договору № 14/04/2015/3 строк поставки товару складає протягом 30 календарних днів з моменту перерахування 30% передоплати вартості Договору, зазначеної у п. 4.1 Договору.

Враховуючи дату здійснення позивачем попередньої оплати - 15.04.2015, відповідно до платіжного доручення № 136 від 15.04.2015, суд дійшов висновку, що свій обов'язок з поставки товару відповідач повинен був виконати у строк до 15.05.2015 (включно).

Однак, відповідач свій обов'язок з поставки товару не виконав, що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів поставки позивачу товару, а саме відповідних видаткових накладних, що підтверджують факт вручення товару покупцю.

Судом встановлено, що 04.08.2015 позивач направив відповідачу претензію вих. № 1840 від 03.08.2015 (враховуючи письмові пояснення позивача, подані у судовому засіданні 09.10.2015, стосовно допущеної технічної помилки при зазначенні дати вказаної претензії) на суму 32906 грн. 22 коп. (25500 грн. 00 коп. попередньої оплати та 7406 грн. 22 коп. пені), в якій вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 25500 грн. 00 коп. та сплатити пеню у розмірі 7406 грн. 22 коп., що підтверджується копією фіскального чеку № 8653 від 04.08.2015, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Однак станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач попередню оплату не повернув.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Наявність обов'язку відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати у розмірі 25500 грн. 00 коп. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не було спростовано, зокрема, відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу грошових коштів у розмірі 25500 грн. 00 коп., у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Гарант» територіальної громади смт. Попільня в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранстех» суми попередньої оплати у розмірі 25500 грн. 00 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем обов'язку з поставки товару (в тому числі, з урахуванням письмових пояснень, поданих представником позивача у судовому засіданні 09.10.2015), позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 10424 грн. 42 коп. за період з 16.05.2015 по 03.09.2015.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 4 ст. 232 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.3 Договору № 14/04/2015/3 у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань продавцем при поставці товару, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент порушення строків, за кожний робочий день прострочення від загальної вартості товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Виходячи із змісту вищевикладених норм, покупець має право на односторонню відмову від договору купівлі-продажу, зокрема, у випадку здійснення покупцем попередньої оплати та непередання продавцем товару після її отримання у встановлені договором строки. У такому випадку покупець має право на повернення попередньої оплати, водночас, з моменту відмови покупця від договору та вимоги повернути попередню оплату - обов'язок продавця поставити товар припиняється.

Отже, відповідне право передбачає собою відмову від договору купівлі-продажу та припинення зобов'язань сторін за договором, в тому числі припинення обов'язку продавця поставити погоджений товар.

Як встановлено судом, 04.08.2015 позивач направив відповідачу претензію вих. № 1840 від 03.08.2015 на суму 32906 грн. 22 коп. (25500 грн. 00 коп. попередньої оплати та 7406 грн. 22 коп. пені), в якій вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 25500 грн. 00 коп. та сплатити пеню у розмірі 7406 грн. 22 коп., що підтверджується копією фіскального чеку № 8653 від 04.08.2015, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Як встановлено судом, вказана претензія вих. № 1840 датована саме 03.08.2015, з огляду на письмові пояснення, подані представником позивача у судовому засіданні 09.10.2015, щодо технічної описки, та з урахуванням змістовного тлумачення самої претензії (в тому числі, вказівку у тексті претензії про заборгованість станом на 03.08.2015).

Таким чином, позивач реалізував своє право на односторонню відмову від Договору № 14/04/2015/3, направивши 04.08.2015 відповідачу претензію про повернення суми попередньої оплати за договором, у зв'язку з чим між сторонами припинились зобов'язання з поставки товару, зокрема, у відповідача припинився обов'язок поставити позивачу товар з 04.08.2015.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованим для нарахування пені саме за невиконання зобов'язання продавцем з поставки товару (п. 7.3 Договору) період з 16.05.2015 по 03.08.2015.

Крім того, як вбачається з п. 7.3 Договору № 14/04/2015/3, позивач має право нараховувати пеню за невиконання зобов'язання продавцем з поставки товару виключно за робочі дні прострочення, тоді як позивачем при розрахунку пені вказані положення Договору не враховані.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок пені за невиконання продавцем (відповідачем) свого обов'язку з поставки товару:

Загальна вартість товаруДата поставки (за договором)Період нарахування пеніКількість робочих днів у вказаному періоді Розмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення, грн.
85000,00 грн.до 15.05.2015 (включно)16.05.2015 - 03.08.201554 робочі дні30%7545,21 грн.
Всього:7545,21 грн.
Таким чином, позовні вимоги Комунального підприємства «Гарант» територіальної громади смт. Попільня в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранстех» пені у розмірі 10424 грн. 42 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 7545 грн. 21 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртранстех» (01030, м. Київ, вул. Пирогова, буд. 10-Г, офіс 14; ідентифікаційний код: 39455049) на користь Комунального підприємства «Гарант» територіальної громади смт. Попільня (13501, Житомирська обл., Попільнянський р-н, смт. Попільня, вул. Б. Хмельницького, буд. 37 Б; ідентифікаційний код: 36899630) основний борг у розмірі 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., пеню у розмірі 7545 (сім тисяч п'ятсот сорок п'ять) грн. 21 коп. та судовий збір у розмірі 1120 (одна тисяча сто двадцять) грн 38 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 15.10.2015

Суддя І.М. Отрош