ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.10.2015 Справа № 908/3930/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сич Ю.В.,судді Осадчої А.М., Мельниченко Ю.С.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства "Мірт", м.Львів (ідентифікаційний код 22396799)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м.Донецьк (ідентифікаційний код 30871714)

про стягнення основного боргу в сумі 4525708,89 грн., 3% річних в розмірі 424479,85 грн., інфляційних в розмірі 3341791,93грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Приватне підприємство Мірт м.Львів звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Донспецмонтаж м.Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 8672327,17 грн., 3% річних в розмірі 963232,49 грн., інфляційних в розмірі 6311636,56 грн.

Ухвалою від 02.07.2015року господарським судом Запорізької області у відповідності з приписами ст.17 Господарського процесуального кодексу України позовну заяву направлено за підсудністю до господарського суду Донецької області.

06.07.2015року вказані матеріали надійшли на адресу господарського суду Донецької області та згідно автоматичного розподілу передані на розгляд судді Cич Ю.В.

Позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у даній справі, в обґрунтування якого посилається на тяжкий фінансовий стан підприємства, зокрема, знаходження позивача у процессі банкрутства на стадії санації, на підтвердження чого надані ухвали господарського суду Львівської області у справі №914/4801/13.

В силу ч.1 ст.8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд, розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, з огляду на скрутне фінансове становище підприємства, що підтверджується наданими суду доказами, ухвалою від 07.07.2015р. задовольнив заявлене клопотання та відстрочив сплату позивачем судового збору до ухвалення судового рішення суду у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №2011/05-01 від 11.05.2011р. на виконання будівельно-монтажних робіт на обєкті стадіон до «ЄВРО-2012»: Будівництво стадіону по вул.Стрийській-Кільцевій дорозі у м.Львові: Будівництво проектованої дороги №7 в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 8672327,17грн. та підстави для нарахування 3% річних у розмірі 963232,49грн., інфляційних втрат в сумі 6311636,56 грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору, календарного плану, графіку, додаткової угоди, довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат, актів приймання виконаних будівельних робіт, підсумкових відомостей, розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №7-1-1 на дорожне покриття.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 4, 8 ЗУ Про судовий збір, ст.61 Господарського процесуального кодексу України, ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 625, 837, 875, 882, глава 61 Цивільного кодексу України.

17.07.2015р. від позивача надійшла заява в якій у порядку ст.74-1 Господарського процесуального кодексу України заявник просить забезпечити участі останнього у судовому засіданні в режимі відеоконференції в господарському суді Львівської області. Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.07.2017р. зазначена заява залишена без задоволення, в звязку із тим, що на час звернення позивача з відповідною заявою, господарський суд Донецької області не забезпечений технічними засобами звязку для проведення відеоконференції.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 25.08.2015р. справу передано на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді Сич Ю.В., суддів Осадчої А.М, ОСОБА_1

Від відповідача 26.08.2015р. надійшло клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи та продовжити строк розгляду справи, надати можливість ознайомитись з матеріалами справи.

Від позивача 26.08.2015р. та 08.09.2015р. надійшли супровідні листи з додатками, які долучені до матеріалів справи та письмові пояснення, в яких останній пояснює дату виникнення заборгованості за актами.

Від відповідача на адресу господарського суду Донецької області 17.09.2015р. надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки сума заборгованості була часткова погашена, що підтверджується платіжними дорученнями №5718 від 09.08.2011р., №5719 від 09.08.2011р., №690 від 02.09.2011р., №789 від 09.09.2011р., №790 від 09.09.2011р. №791 від 09.09.2011р., №792 від 09.09.2011р., №3167 від 17.05.2012р., №3287 від 23.05.2012р., №3334 від 24.05.2012р., №3344 від 30.05.2012р., №382 від 01.06.2012р., №401 від 06.06.2012р. Та зазначає, що строк позовної давності по зобовязанням по оплаті виконаних робіт за актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт вже сплинув.

Також, останнім надано клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

29.09.2015р. на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог. В якій зазначає, що основна заборгованість відповідача згідно договору підряду №2011/05-01 від 11.05.2011р. становить 4525708,89грн., 3% річних станом на 22.09.2015р. становлять 424479,85грн, сума інфляційних станом на серпень 2015р. складає 3341791,93грн. Згідно наданого розрахунку та заявленої суми заборгованості позивач просить стягнути суму, яка виникла на підставі актів №1 за травень 2012р., №1 за грудень 2012, акт за березень 2013р.

Враховуючи те, що зазначена заява подана в порядку ст.22 ГПК України вимоги позивача приймаються та розглядаються господарським судом як остаточні.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 19.10.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Кротінову О.В. замінено на суддю Мельниченко Ю.С.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Під час судового розгляду справи прокурора та представника Міністерства оборони України було ознайомлено з правами та обов'язками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представника позивача, суд встановив:

11.05.2011р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Донспецмонтаж» (замовник) та приватним підприємством «Мірт» (підрядник) був укладений договір №2011/05-01, за умовами якого підрядник зобовязується своїми та залученими силами та коштами виконати передбачені цим Договором будівельно-монтажні роботи на обєкті: будівництво стадіону по вул. Стрийській-Кільцевій дорозі у м.Львові: Будівництво проектованої дороги №7 відповідно до погодженої Проектної Документації та передати виконані роботи Замовнику відповідно до цього договору, додатків до нього. (п.1.1. Договору).

Договір набирає чинності після підписання його Сторонами та діє до повного виконання Сторонами усіх передбачених договором зобовязань. (п.14.6. Договору)

Відповідно до п.4.1. Сума даного Договору є динамічною та становить 5035000грн.04, в т.ч. ПДВ 839166грн. 67 коп. і визначається у Додатку №1, а також графіком фінансування (Додаток №3), які є невідємною частиною даного Договору.

Сума договору підлягає зміні у випадках передбачених цим Договором та законодавством України, за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди.

За пунктом 4.2 Договору сторони домовились про те, що затримка Замовника в будь-якій оплаті, що не перевищує 30 днів не розглядається як порушення цього Договору. Замовник не зобовязаний повідомляти про причини затримки та строк її усунення.

До останнього числа кожного поточного місяця підрядник надає Замовнику акт прийому-передачі виконаних робіт, у якому вказуються виконані роботи, використані матеріали, устаткування, техніка і їх вартість. Якщо буде потреба перевищити Кошторис, Підрядник зобовязаний письмово сповістити про це Замовника за 2 дні до моменту початку виконання робіт з перевищеного кошторису. До повідомлення повинні бути прикладені документи, що обґрунтовують перевищення кошторису. Замовник зобовязаний протягом пяти днів після одержання повідомлення про необхідність про необхідність перевищення кошторису направити Підряднику відповідну відповідь про згоду на перевищення кошторису або про відмову в цьому. Згода на перевищення загальної вартості робіт оформлюється відповідною до додатковою угодою до даного Договору.(п.4.4. Договору)

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що Замовник щомісяця здійснює оплату виконаних робіт з форми КБ-2В і КБ-3 протягом 10 календарних днів після підписання акту виконаних робіт у розмірах і строках, передбачених Графіком фінансування (Додаток №3) шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

Пунктом 8.1 Договору встановлено, що здача-прийняття виконаних робіт оформляється актами прийому-передачі, підписаними обома сторонами, які щомісяця подаються Підрядником Замовнику.

Так, позивачем складено акти №1, №2, №3 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2011 на загальну суму 470244,93грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за травень, №4 за червень на суму 2772299,02грн., №5 за червень на суму 2896539,85грн., що підтверджується довідкою про вартість виконаних робіт за червень; №2 за 10 серпня 2011р. на суму 792716,83грн. №3 за 10 серпня 2011р. на суму 551968,01грн., що підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2011р., №6 за жовтень 2011р. на суму 2201731,26грн., №7 на суму 35413,66грн., №8 за жовтень на суму 184313,5грн., що підтверджено довідками про вартість виконаних робіт за жовтень 2011р., №12 за 03 лютого 2012р. на суму 51618,07 грн., №11 за 03 лютого 2012 на суму 63298,48грн., №9 за 03 лютого 2012 на суму 2743533,77грн., що підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за лютий 2012р., №3-3 за березень 2012 на суму 48008,90грн., №1 за травень 2012 на суму 4581317,68грн., що підтверджено довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за 22.05.2012р., №1 за грудень 2012р. на суму 461466,00р., що підтверджено довідкою про вартість виконаних робіт за грудень 2012р., №13 за січень 2013р. на суму (- 146382,89грн), що підтверджено довідкою про вартість виконаних робіт за січень 2013р., №б/н за березень 2013р. на суму 164240,09грн., що підтверджено довідкою про вартість виконаних робіт за березень 2013р., які підписані представниками сторін та скріплені печаткою. Отже, суд робить висновок що виконані роботи прийняті замовником без заперечень.

Одночасно суд зазначає, що спірні акти №1 за травень 2012р., №1 за грудень 2012, №13 за січень 2013р., акт за березень 2013р. та довідки грудень 2012р., січень 2013р. та березень 2013р. не містять конкретної дати їх підписання.

Згідно ч.3 ст.254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Таким чином, суд вважає, що означені документи підписані у останній день відповідного місяця 31.05.2012р., 31.12.2012р., 31.01.2013р. та 31.03.2013р. відповідно.

У відповідності з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідачем частково здійснено оплату заборгованості, що не заперечується позивачем та підтверджується платіжними дорученнями №5718 від 09.08.2011р., №5719 від 09.08.2011р., №690 від 02.09.2011р., №789 від 09.09.2011р., №790 від 09.09.2011р. №791 від 09.09.2011р., №792 від 09.09.2011р., №3167 від 17.05.2012р., №3287 від 23.05.2012р., №3334 від 24.05.2012р., №3344 від 30.05.2012р., №382 від 01.06.2012р., №401 від 06.06.2012р. на загальну суму 12839083,80грн. В заяві від 29.09.2015р. вх..№13195/15 позивач зазначає, що відповідачем також здійснювалась оплата за договором на суму 2146618,28грн. та станом на 19.06.2012р. у відповідача існувала переплата у розмірі 534931,99грн.

Як зазначалося вище, позивачем складено акт №1 за травень 2012 на суму 4581317,68грн. Враховуючи наявну переплату відповідача, ПП «Мірт» зазначену суму переплати зарахувало в рахунок платежу за вищезазначеним актом. За вказаних обставин, сума, яка підлягає сплаті за актом №1 за травень 2012 становить 4046385,89грн.

У встановлені терміни замовник не здійснив розрахунків з виконавцем, у зв'язку із чим у замовника перед підрядником виникла заборгованість за актом за травень 2012р. з 11.07.2012р. в сумі 4046385,69 грн. (враховуючи наявну переплату). Актом за січень 2013р. скореговано вартість виконаних робіт на суму (-146382,89грн.), даним корегуванням позивачем було зменшено суму акту за травень 2012. В наслідок чого з 31.01.2013р. сума заборгованості за актом за травень 2012р. складає 3900002,80грн.; з 10.02.2013р. за актом за грудень 2012 у сумі 461466,00грн.; з 11.05.2013р. за актом за березень 2013р. у сумі 164240,09грн.

Тобто, як вказує ПП"Мірт" на момент звернення до суду у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 4525708,89грн.

В матеріалах справи міститься заява відповідача про застування строку позовної давності.

Із змісту ст. 257 ЦК України загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлювався в три роки.

У відповідності до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це встановлений законом строк, у межах якого особа, право якої порушено, може вимагати примусове здійснення або захисту свого цивільного права або інтересу шляхом звернення із позовною заявою до суду.

Нормами ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, а якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як встановлено вище спірними актами, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог є акт №1 за травень 2012 на суму 4581317,68грн., №1 за грудень 2012р. на суму 461466,00р., №13 за січень 2013р. на суму (- 146382,89грн), акт №б/н за березень 2013р. на суму 164240,09грн., за яким заборгованість виникла з 11.07.2012р. за актом № 1 за травень 2012р.; з 10.02.2013р. за актом №1 за грудень 2012р.; з 11.05.2013р. за актом №б/н за березень 2013р.

Як вбачається зі штампа установи поштового звязку, позивач направив позов до суду 20.06.2015р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що строк позовної давності за вимогами щодо стягнення заборгованості за спірними актами не сплив.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Перевіривши суму основної заборгованості за актами виконаних робот, судом встановлено, що вона складає 4525708,89грн.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 4525708,89грн. відповідачем суду не представлено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд вважає доведеним борг відповідача перед позивачем, а позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, відповідно до позовної заяви та заяви про зменшення позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 424479,85 грн., за період по акту №1 за травень 2012 - з 11.07.2012р. по 30.01.2013р. на суму 4046385,69грн., з 31.01.2013р. по 22.09.2015р. на суму 3900002,80грн. з урахуванням корегування вартості виконаних робіт актом №13 за січень 2013р.; №1 за грудень 2012р. - з 11.02.2013р. по 22.09.2015р.; за актом №б/н за березень 2013р.- з 13.05.2013р. по 22.09.2015р.; інфляційних в розмірі 3341791 грн. за період по акту №1 за травень 2012 - з 11.07.2012р. по 30.01.2013р. на суму 4046385,69грн., з 31.01.2013р. по серпень 2015р. на суму 3900002,80грн. з урахуванням корегування вартості виконаних робіт актом №13 за січень 2013р.; №1 за грудень 2012р. - з 11.02.2013р. по серпень 2015р.; за актом №б/н за березень 2013р.- з 13.05.2013р. по серпень 2015р.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних, за період, визначений позивачем, який не суперечить приписам чинного законодавства, судом встановлено, що стягненню підлягає сума у розмірі 425009,03грн.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 83 господарського процесуального кодексу господарський суд не може виходити за межі позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 424479,85грн.

Згідно з п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Нарахування індексу інфляції згідно статті 625 Цивільного кодексу України відбувається за весь час прострочення без обмежень певним вибірковим періодом. Цією нормою передбачено підрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення. Державні органи статистики щорічно встановлюють загальний індекс інфляції в цілому за минулий рік з обов'язковим урахуванням інфляції за всі без виключення місяці, в яких індекс інфляції був як більше, так і менше одиниці. І якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю і може мати при цьому економічну назву "дефляція", то це не змінює її правову природу. Є цілком неприпустимим при розрахунку пропуск жодного місяця (Постанова Вищого господарського суду України від 21.11.2012р. у справі №5006/7/21/2012).

Враховуючи наведене, липень 2012, лютий 2013р. та березень 2013р. року має бути виключений з розрахунку інфляційних, оскільки прострочення виконання в цей період не дорівнює повному календарному місяцю (заборгованість виникла лише з 11.07.2012р. за актом №1 за травень 2012р.; з 11.02.2013р. за актом №1 за грудень 2013р.; з 13.05.2013р. за актом за березень 2013р.), в той час як індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які мала місце дефляція (абз.3 п.3.2. Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань №14 від 17.12.2013р.).

За результатами здійсненої за наведеними вище правилами перевірки заявлених до стягнення сум інфляційних судом встановлено, що з урахуванням дефляції сума інфляційних нарахувань на заборгованість становить 3316794,30грн.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню, у сумі 3316794,30грн.

Відповідно до приписів п.3.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Враховуючи вищенаведене, витрати по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача та відповідача у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 625, 837 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства "Мірт", м.Львів до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", м.Донецьк про стягнення основного боргу в сумі 4525708,89грн., 3% річних в сумі 424479,85грн, інфляційних втрат в сумі 3341791,93грн.. задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" (83001, Донецька область, м.Донецьк, вул.Челюскінців, буд.69А, ідентифікаційний код 30871714) на користь приватного підприємства "Мірт", м.Львів (79038, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 22396799) суму основної заборгованості у розмірі 4525708,89грн., 3% річних в сумі 424479,85грн., інфляційних втрат в сумі 3316794,30грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж" (83001, Донецька область, м.Донецьк, вул.Челюскінців, буд.69А, ідентифікаційний код 30871714) на користь Державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харкова/22030001, банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України (ГУ ДКСУ) у Харківській області, МФО: 851011, , рахунок: 3002, ідентифікаційний код господарського суду Донецької області: 03499901) судовий збір у розмірі 72859,69грн.

Стягнути з приватного підприємства "Мірт", м.Львів (79038, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 22396799) на користь Державного бюджету України (отримувач: Управління державної казначейської служби м.Харкова/22030001, банк отримувача: Головне управління державної казначейської служби України (ГУ ДКСУ) у Харківській області, МФО: 851011, , рахунок: 3002, ідентифікаційний код господарського суду Донецької області: 03499901) судовий збір у розмірі 220,31грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 19.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.10.2015р.

Головуючий суддя Ю.В. Сич

Суддя А.М. Осадча

Суддя Ю.С. Мельниченко