ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015р. Справа№ 914/3102/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Зубрицькій розглянула справу

За позовом: Заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі органів уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах:

-Міністерство оборони України, м.Київ.

-Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова, м.Львів.

До відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1, м.Львів.

Про: стягнення 684 976,45 грн.

За участю представників:

Прокурор: Гальчинський С.О.

Від позивача 1: ОСОБА_1 представник;

Від позивача 2: ОСОБА_2 представник;

Від відповідача: ОСОБА_3 представник;

Суть спору: Заступник військового прокурора Львівського гарнізону звернувся в Господарський суд Львівської області в інтересах держави в особі органів уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова до відповідача: Державного підприємства Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1 про: стягнення 684 976,45 грн.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що на виконання умов договору від 01.10.2012р. №41 про постачання теплової енергії в гарячій воді, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова постачав Державному підприємству Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1 теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, гаряче водопостачання протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади.

Відповідач в свою чергу зобовязався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) до 25 числа місяця наступного за розрахунковим.

Однак, всупереч умов договору відповідач не оплатив вартість спожитої теплової енергії, у звязку з чим станом на 01.08.2015р. за ним числиться заборгованість в сумі 684 976,45 грн. грн.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 03.09.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 22.09.2015року. Ухвалою від 03.09.2015р. суд визнав підставним представництво Заступником військового прокурора Львівського гарнізону інтересів держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова.

В судове засідання 22.09.2015р. зявилися прокурор та представники сторін. Представник позивача 2 надав суду документи які витребовувались ухвалою суду. Прокурор по суті спору пояснив, що на виконання умов договору від 01.10.2012р. №41 про постачання теплової енергії в гарячій воді, Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова постачав Державному підприємству Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1 теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, та гаряче водопостачання протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади.

Відповідач зобовязаний був оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) до 25 числа місяця наступного за розрахунковим.

Однак, всупереч умов договору відповідач не оплатив вартість спожитої теплової енергії, у звязку з чим станом на 01.08.2015р. за ним числиться заборгованість в сумі 684 976,45 грн.

Представники позивача1 та позивача 2 підтримав позовні вимоги, просив суд їх задоволити з підстав наведених в позовній заяві та матеріалах справи.

Представник відповідача надав усні пояснення в яких позовні вимоги заперечив, зазначив, що сума заявленої до стягнення заборгованості є завищеною.

З метою надання відповідачу можливості підготувати письмовий відзив на позов та для надання сторонам можливості провести звірку взаєморозрахунків, в судовому засіданні було оголошено перерву до 28.09.2015р.

В судове засідання 28.09.2015р. зявилися представники сторін. Позивач 1 подав письмові пояснення по суті спору в яких підтримав позовні вимоги прокурора в повному обсязі, просив суд їх задоволити з підстав, мотивів та доводів викладених у позовній заяві, наявних у матеріалах справи доказів.

Оскільки відповідачем не було подано письмового відзиву на позов і між сторонами не було проведено звірку взаєморозрахунків, в судовому засіданні було оголошено перерву до 13.10.2015р.

В судове засідання 13.10.2015р. зявилися представники сторін, надали суду копію акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.07.2013р. по 01.10.2015р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова та Державним підприємством Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1, в якому сторони відобразили всі проплати здійснені відповідачем та підтвердили факт існування у відповідача заборгованості в сумі 679976,40 грн.

В наданих суду усних поясненнях прокурор зазначив, що при поданні позову до суду не було враховано всі проплати здійснені відповідачем. Представник відповідача визнав заборгованість в сумі 679976,40 грн.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01 жовтня 2012 року між Державним підприємством Міністерства оборони України Готель ОСОБА_1 (споживач) та Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова (енергопостачальна організація) укладено договір №41 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно п.1 договору, енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання протягом року відповідно до графіка, затвердженого органами місцевої влади;

Відповідно до п. 10.1 договору, він набирає чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2013р.

Згідно із п. 10.4 договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

В силу даних положень договору, оскільки жодна із сторін не заявляла про його припинення, строк дії договору продовжувався, в тому числі і на 2015 рік.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

В матеріалах справи містяться розрахунки кількості спожитої теплової енергії на опалення, підігрів води та приєднане теплове навантаження виготовлені позивачем 2 а також довідки з даними приладів обліку, які відповідач подавав позивачу 2 для здійснення розрахунку.

Таким чином, свої зобовязання за договором Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова виконував належно та постачав відповідачу теплову енергію.

Позивачем долучено до справи рахунки, які виставлялись відповідачу для оплати вартості спожитих послуг, в тому числі і приєднаного теплового навантаження.

Як вбачається з рахунків, які позивач виставляв відповідачу для оплати наданих послуг, а також згідно акту звірки взаєморозрахунків, за період з серпня 2013р. по вересень 2015р. позивач надав відповідачу послуг на суму 684976,40 грн.

Відповідно до п. 3.2.2 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість фактично використаної теплової енергії.

Як передбачено п. 6.4 договору, споживач до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує енергопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак відповідач неналежно виконував взяті на себе зобовязання щодо оплати фактично спожитої теплової енергії. За період з серпня 2013р. по вересень 2015р. відповідачем перераховано кошти в сумі 5000,00грн., у звязку з чим в нього виникла заборгованість за в сумі 679 976,40 грн.

Дана сума заборгованості підтверджена відповідачем у акті звірки взаєморозрахунків (а.с. 139-140).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в сумі 679 976,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в сумі 10 199,64 грн.

Керуючись ст.526ЦК України, 193 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України Готель

Власта (79007, м.Львів, вул. Клепарівська,30, ) на

користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79007,м.Львів, вул.

Батуринська,2, ) 679 976,40 грн. боргу.

3. Стягнути з Державного підприємства Міністерства оборони України Готель

Власта (79007, м.Львів, вул. Клепарівська,30, ) в дохід

Державного бюджету України- 10199,65 грн. судового збору.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

6. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.10.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.