ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015р. Справа №917/1330/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ССІ Шефер", бульвар Дружби Народів, 8, м.Київ, 01103

до Кременчуцького комунального автотранспортного підприємства 1628, вул. Горького, 48/75, м.Кременчук, Полтавська область, 39600

про стягнення 2 157 838,01 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники сторін, які були присутні в судовому засіданні 13.10.2015р.:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність б/н від 15.06.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №01-06/1004 від 26.08.2015р.

Представники сторін, які були присутні в судовому засіданні 15.10.2015р.:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність №01-06/1004 від 26.08.2015р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 2 157 838,01 грн. з яких 1 315 826,77 грн. основний борг за Договором поставки №1510/887 від 15.10.2008р. та 842 011,24грн. індекс інфляції.

13.10.15р. позивачем через канцелярію суду було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість по Договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р. по нарахованим відсоткам в розмірі 6,78%, що становить 1 315 826,77грн. та 842 011,24грн. інфляційних збитків (а.с.213).

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зменшити розмір позовних вимог.

Як роз'яснено у п. 3.10. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Суд приймає до розгляду заяви про зменшення та збільшення розміру позовних вимог та вирішує спір, виходячи з нової ціни позову.

Оскільки вищенаведені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, а тому суд приймає заяву про зменшення позовних вимог до розгляду.

Подальший розгляд справи проводиться стосовно позовних вимог, викладених у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 13.10.2015р., а саме про стягнення з відповідача заборгованості по Договору №1510/087 від 15.10.2008р. по нарахованим відсоткам в розмірі 6,78%, що становить 1 315 826,24грн. та 842 011,24грн. інфляційних збитків.

Представник позивача в судовому засіданні 13.10.2015р. на задоволенні позову наполягав, посилаючись на неналежне виконання умов Договору поставки №1510/887 від 15.10.2008р.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до п.3.2. Договору №1510/087 від 15.10.2008р. передбачено нарахування відсотків в розмірі 6,78% річних на залишок суми. Однак, як зазначає позивач починаючи з 2009р. відповідачем не здійснено жодного платежу по нарахованим відсоткам на залишок суми, що підлягає сплаті.

15.10.15р. представник позивача в дане судове засідання не з"явився, надіслав телеграму (вхід. №15234 від 19.10.2015р.) відповідно до якої просить суд оголосити перерву в судовому засіданні, для надання можливості позивачу подати заяву про збільшення розміру позовних.

В зв"язку з тим, що визначений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору закінчився, а також ту обставину, що позивач мав достатньо часу для подання відповідної заяви, суд відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні та у поданому через канцелярію суду відзиві на позовну заяву (вхід. №12545 від 02.09.2015р.) (а.с.161) проти задоволення позову заперечує.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що закупівля депо контейнерів за Договором, здійснювалася за державні кошти за рахунок фінансування з міського бюджету. Кожного року на підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради виділялись кошти з міського бюджету на наступний поточний рік для сплати заборгованості за зазначеним Договором. Тобто, як зазначає відповідач, Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628 не приймає участі у розподіленні коштів із міського бюджету.

Крім того, стверджує, що посилання позивача на те що, відповідач починаючи з 2009 року, всупереч умовам Договору, порушуючи майнові права ТОВ "ССІ Шефер", не здійснив жодного платежу по нарахованим відсоткам на залишок суми, що підлягає сплаті є безпідставним. Оскільки, як зазначає відповідач, позивачем жодного разу з 2009 року не виставляв вимогу та рахунок щодо сплати 6,78% річних.

Крім того, відповідач вказує на те, що між сторонами були підписані Акти звірки від 31.12.2011р., 07.04.2014р. та 18.08.2014р., без зазначення заборгованості по сплаті річних відсотків.

Одночасно, відповідач зазначає, що підтвердженням відсутності заборгованості по відсоткам є підписана Додаткова угода № 9 від 18 серпня 2014 року до Договору поставки №1510/087 від 15 жовтня 2008 року, де також жодним чином не зазначається про наявність заборгованості по сплаті відсотків річних.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Рішення приймається після оголошеної перерви в судовому засіданні 13.10.2015 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Шефер Шоп" (постачальник за Договором), правонаступником якого є ТОВ "ССІ Шефер" (позивач по справі) та Кременчуцьким комунальним автотранспортним підприємством 1628 (покупець за Договором; відповідач по справі) 15.10.2008 року був укладений договір поставки № 1510/087 (далі - Договір) (а.с.25-26).

За умовами даного Договору Постачальник (позивач по справі) зобов"язався поставити на умовах і в строки, передбачені цим Договором депо контейнери для роздільного збирання твердих побутових відходів згідно технічних та інших вимог Покупця (відповідач по справі), а Покупець (Кременчуцьке комунальне автотранспортне підприємство 1628) зі своєї сторони зобов"язався прийняти Товар та оплатити його відповідно до умов визначених цим Договором (п.п.1.1. Договору).

Ціна на товар зазначена в Специфікації, яка є невід"ємною частиною даного Договору, встановлюється в гривнях і розуміється відповідно до DDP Кременчук (Інкотермс-2000) (п.п.2.1. Договору).

Відповідно до Специфікації до Договору поставки № 1510/087 від 15.10.2008 року позивач повинен був поставити відповідачу:

- депо контейнер загального призначення (для остаточного сміття) - 426 шт. на суму 5 958 057,30 грн.;

- депо контейнер для паперу - 150 шт. на суму 1 693 215,83 грн.;

- депо контейнер для скла - 150 шт. на суму 1 738 747,50 грн.;

- депо контейнер для пластику - 150 шт. на суму 1 738 747,50 грн.

Загальна сума Договору складає 11 278 768,13 грн. (п.п.2.2. Договору).

До даного Договору сторонам було підписано низку Додаткових угод (а.с.28-32, 173). Так Додатковими угодами №3 від 05.01.2009р., №4 від 01.06.2009р. , №6 від 01.07.20110р., №7 від 08.10.2012р., №9 від 18.08.2014р., вносились зміни до п.п.2.2. та 11.1. Договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р.

За умовами Договору (п.п. 3.1., 3.2.), платежі здійснюються відповідно до установлених цін та умов даного Договору. Платежі розподіляються таким чином:

а) попередня оплата складає 3 338 630,44грн. і підлягає сплаті протягом 20 банківських днів після підписання Договору;

б) на залишок суми нараховуються відсотки у розмірі 6,78 річних.

Залишок суми у розмірі 7 790 137,69грн. підлягає сплаті у 20 щоквартальних платежів, згідно графіку платежів затвердженого сторонами.

Один щоквартальний платіж без відсотків складає 389 506,88грн.

Перший щоквартальний платіж здійснюється в період з 20.03.2009р. до 25.03.2009р.

Кожен наступний щоквартальний платіж здійснюється в період з 20 по 25 число останнього місяця кварталу.

Пунктом 5.3. Договору визначено, що товар повинен бути поставлений на адресу вказану покупцем, протягом 24 календарних днів після сплати попередньої оплати в порядку передбаченому п.п 3.2. а) даного Договору.

Як вбачається з доданої до матеріалів справи банківської виписки, відповідачем 21.10.2008р. було перераховано попередню оплату в сумі 3 338 630,44грн.

А тому в подальшому позивачем було поставлено, а відповідачем отримано обладнання відповідно до Специфікації до Договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р. Даний факт підтверджується доданими до матеріалів видатковими накладними, Актами прийому - передачі та довіреностями на отримання товару (а.с.50-131;180-184). За поставлений товар відповідачем було сплачено грошові кошти, що підтверджується доданими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Однак, як зазначає позивач, відповідач порушив свої зобов"язання за Договором поставки, а саме не здійснивши жодного платежу по нарахованим відсоткам у розмірі 6,78 річних на залишок суми, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Так позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 6,78% в сумі 1 315 826,77грн. (за період з 02.12.2008р. по 31.12.2014р.). Крім того, позивачем на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України додатково нарахувано та заявлено до стягнення 842 011,24грн., інфляційних збитків.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відмові, до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу .

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р. позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар відповідно до Специфікації до Договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та актами приймання передачі.

Загальна сума за Договором поставки №1510/087 від 15.10.2008р. становить 11 128 768,13грн. (п.п. 2.2. Договору).

Сторонами по Договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р.були укладені Додаткові угоди, якими сторони змінювали строки та суми слати, при чому загальна сума Договору не змінювалась.

Позивач в позовних вимогах посилається на п.п.3.2. Договору, що залишок суми у розмірі 7 790 137,69грн., яка підлягає сплаті згідно графіку платежів затвердженого сторонами.

Суд вважає, що внесені зміни відповідно Додаткових угод до Договору поставки №1510/087 від 15.10.2008р.змінюють умови оплати.

Так Додатковою угодою № 3 від 05.01.2009р. сторонами було змінено п.п. 2.2. Договору та викладено в наступній редакцій: " Загальна сума за Договором складає 11 128 768,13грн. з яких фінансування 2008р. складає 3 338 630,44грн. з ПДВ, фінансування поточного року складає 1 558 027,52грн. з ПДВ."

Додатковою угодою №4 від 01.06.2009р. сторонами було змінено п.п. 2.2. Договору та викладено в наступній редакцій: " Загальна сума за Договором складає 11 128 768,13грн. з яких фінансування 2008р. складає 3 338 630,44грн. з ПДВ, фінансування поточного року складає 2 017 494,36грн. з ПДВ."

Додатковою угодою №6 від 01.07.2010р. сторонами було змінено п.п. 2.2. Договору та викладено в наступній редакцій: " Загальна сума за Договором складає 11 128 768,13грн. з яких фінансування 2008р. складає 3 338 630,44грн. з ПДВ, фінансування 2009 року складає 2 017 494,36грн. з ПДВ, фінансування поточного року складає 3 048 500,00грн. з ПДВ."

Додатковою угодою №7 від 08.10.2012р. сторонами було змінено п.п. 2.2. Договору та викладено в наступній редакцій: " Загальна сума за Договором складає 11 128 768,13грн. з яких фінансування 2008р. складає 3 338 630,44грн. з ПДВ, фінансування 2009 року складає 2 017 494,36грн. з ПДВ, фінансування 2010 року складає 3 048 500,00грн. з ПДВ, фінансування поточного року складає 1 558 028,00грн. з ПДВ."

Додатковою угодою №9 від 18.08.2014р. сторонами було змінено п.п. 2.2. Договору та викладено в наступній редакцій: " Загальна сума за Договором складає 11 128 768,13грн. з яких фінансування 2008р. складає 3 338 630,44грн. з ПДВ, фінансування 2009 року складає 2 017 494,36грн. з ПДВ, фінансування 2010 року складає 3 048 500,00грн. з ПДВ, фінансування 2012 року складає 1 558 028,00грн. з ПДВ., фінансування поточного року складає 1 166 100,00грн. з ПДВ. "

Також Додатковими угодами були внесені зміни до п.п 11.1 Договору про строки дії договору.

18.08.2014р. сторонами (позивачем та відповідачем) був підписаний Акт звірки розрахунків за Договором поставки №1510/087 від 15.10.2008р. Акт підписаний генеральним директором ТОВ "ССІ Шефер" (позивач по справі) та скріплений печаткою підприємства.

Під час звірки сторонами встановлено залишок на користь ТОВ "ССІ Шефер" на суму 1 166 116,04грн., інші зауваження відсутні.

Відповідно до наданих доказів, залишок у сумі 1 166 100,00грн., відповідачем було сплачено 16.10.2014р., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 16.10.2014р. (а.с.163).

Відповідно приписам статей 32, 34, 36 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін.

Господарський суд приймає тільки ті письмові докази, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Акт звірки розрахунків у розумінні ст.ст. 9, 10 Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансування звітність в Україні" є зведеним обліковим документом, який відображає наявність чи відсутність певної суми заборгованості.

Таким, чином відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що договірні зобов"язання відповідачем були виконані належним чином та в повному обсязі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що вимоги позивача про стягнення інфляційних безпосередньо пов'язані та витікають з вимог щодо стягнення заборгованості по нарахованим відсоткам, дані вимоги також слід відхилити, оскільки підстави для їх нарахування відсутні.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 20.10.2015р.

Суддя Погрібна С.В.