РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015Справа №910/15993/15

за позовом Компанії з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" ("LANGTON ENTERPRISES LIMITED") Республіка Кіпр

до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

2) Державного підприємства "Національні інформаційні системи"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фарм Терра"

2) Приватне акціонерне товариство "Фрідом Фарм Інтернешнл"

3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фарм Бекон"

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна"

про виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Воробйовський О.М. (дов.№б/н від 29.12.2014)

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: не з'явився

від третьої особи1: Воробйовський О.М. (дов.№б/н від 02.02.2015)

від третьої особи2: Воробйовський О.М. (дов.№б/н від 08.01.2015)

від третьої особи3: Воробйовський О.М. (дов.№б/н від 25.02.2015)

від третьої особи4: Воробйовський О.М. (дов.№33 від 02.02.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Компанія з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" ("LANGTON ENTERPRISES LIMITED") Республіка Кіпр звернулась до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не вчинили дій про припинення обтяження і виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження рухомого майна позивача №8599922 від 01.04.2009 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 порушено провадження у справі №910/15993/15 та призначено її до розгляду на 14.07.2015 року.

За наслідками розгляду справи у судовому засіданні 14.07.2015 суд виніс ухвалу про залучення до участі у справі в якості другого відповідача Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України у задоволення клопотання позивача від 10.07.2015, а також про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ТОВ "Фрідом Фарм Терра", ПрАТ "Фрідом Фарм Інтернешнл", ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та ТОВ "Імені Гагаріна". За таких обставин, суд призначив розгляд справи на 20.08.2015 року.

Ухвалою суду від 20.08.2015 за заявою позивача суд виключив зі складу відповідачів Державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та залучив до участі у справі в якості другого відповідача Державне підприємство "Національні інформаційні системи". Розгляд справи суд призначив на 03.09.2015, про що виніс відповідну ухвалу.

За наслідками судового засідання 03.09.2015 судом постановлено ухвалу про відкладення розгляду справи на 01.10.2015 року.

Під час судового засідання 01.10.2015 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, подану останнім до суду 03.09.2015, та роз'яснено, що подальший розгляд справи буде здійснено із врахуванням заяви про зміну предмету позову, а саме про зобов'язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» внести відомості про припинення обтяження рухомого майна.

Представник позивача та третіх осіб просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовні заяві та заяві про зміну предмету позову.

Відповідач1 та відповідач2 вкотре не направили своїх представників для участі у судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача1 та відповідача2 не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, а також зважаючи на достатність у матеріалах справи доказів, необхідних для такого всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Судом, враховано, що у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Надра" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра") (надалі - заставодержатель) та Компанією з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" (Langton Enterprises Limited) (надалі - заставодавець, позивач), укладений договір застави корпоративних прав №23/5/2004/840-А/130-19, відповідно до умов якого заставодавець передав в заставу корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрідом Фарм Бекон» у розмірі 100% частки статутного фонду, які належать Компанії, що підтверджується статутом ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" та становить 7 197 000,00 грн., в якості забезпечення зобов'язань за Кредитними договорами, позичальниками за якими виступали ТОВ «Фрідом Фарм Терра», ТОВ «Імені Гагаріна», ПрАТ «Фрідом Фарм Інтернешнл».

На підставі вказаного договору застави Банком було здійснено реєстрацію обтяжень рухомого майна у Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна: дата реєстраційного запису 01.04.2009 року; реєстраційний номер запису 8599922; об'єкт обтяження - корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фарм Бекон" у розмірі 100% частки статутного фонду, які належать позивачу, що підтверджується статутом ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" в новій редакції та становить 7 197 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.10.2013 у справі №910/12965/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2014, припинено господарські правовідносини за договором застави корпоративних прав №23/5/2004/840-А/130-19 від 21.01.2008, що був укладений між Банком та Компанією, знято обтяження рухомого майна та внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про припинення обтяжень на рухоме майно, накладеного записом №8599922 від 01.04.2009 року.

Позивач заявою від 28.10.2014 року, звернувся до Відповідача1 із проханням зняття заборони відчуження майна накладеного на підставі договору застави корпоративних прав № 23/5/2004/840-А/130- 19 від 21.01.2009р., однак, останній ухиляється від вчинення дій щодо зняття обтяження спірного майна.

Спір у справі виник у заявку з неправомірною, на думку позивача, бездіяльністю відповідачів щодо внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяви про припинення обтяження і подальшого вилучення запису №8599922 від 01.04.2009 року.

Державне підприємство «Національні інформаційні системи» заперечуючи проти задоволення позовних вимог, стверджує про покладення відповідальності за неправомірне існування запису про обтяження в Державному реєстрі саме на обтяжувала.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про заставу" застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 35 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Отже, рішення господарського суду м. Києва від 01.10.2013 у справі №910/12965/13 має преюдиціальне значення, а встановлені ним факти виконання позичальниками у справі умов кредитних договорів, відсутність заборгованості по ним та припинення застави за кредитними договорами як забезпечувального зобов'язання повторного доведення не потребують.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно до п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830, відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Рішенням Господарського суду міста Києва 910/29330/14 від 13.05.2015 задоволено позовні вимоги Компанії з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" ("LANGTON ENTERPRISES LIMITED") Республіка Кіпр та зобовязано Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" здійснити всі передбачені законодавством заходи щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження рухомого майна за номер №8599922 від 01.04.2009 шляхом надіслання до Київської обласної філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України відповідних письмових заяв про реєстрацію змін обтяження рухомого майна щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису за номер №8599922 від 01.04.2009 року.

У той де час, після припинення застави, що доведено та встановлено господарського суду м. Києва від 01.10.2013 у справі №910/12965/13 та після рішення суду №910/29330/14 про зобов'язання ПАТ «КБ «Надра»здійснити всі передбачені законодавством заходи щодо виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про обтяження рухомого майна, записи про обтяження рухомого майна не вилучені.

Постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 року № 356 відкликано и банківську ліцензію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ"БАНК «НАДРА» та прийнято рішення про його ліквідацію. Відповідно до вищевказаної Постанови Правління Національного банку України виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05 червня 2015 року прийнято рішення № 113, згідно якого призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» начальника відділу тимчасової адміністрації та ліквідації неплатоспроможних банків Стрюкову Ірину Олександрівну. Таким чином, починаючи з 05 червня 2015 року ПАТ «КБ «НАДРА» перебуває в стані ліквідації. Тобто у відповідності до чинного законодавства України розпочато процедуру припинення Банку як юридичної особи.

Статтею 16 Цивільного кодексу України і статтею 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів судом. При цьому, визначений вказаними статтями перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком у названих статтях, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Так, судом прийнято до уваги той факт, що ліквідація ПАТ «КБ «НАДРА» унеможливить у майбутньому виконання рішення суду здійснити виключення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відповідних записів, оскільки приписами статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку - боржника державним виконавцем виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження, до того ж Відповідач 1 не є держателем та адміністратором Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно постанови «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» Міністерство юстиції є держателем Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а державне підприємство "Інформаційний центр" Міністерства юстиції - його адміністратором, а тому саме Відповідач 2 на підставі рішення суду, як адміністратор Державного реєстру обтяжень рухомого майна зобов'язаний внести відомості до Державного реєстру про припинення обтяження рухомого майна.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними засобами доказування порушення його прав з боку відповідача як станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом, так станом і на момент розгляду справи по суті.

За таких обставин, позовні вимоги Компанії про зобов'язання Державного підприємства «Національні інформаційні системи» внести відомості про припинення обтяження рухомого майна є правомірними та обґрунтованим, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Компанії з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" ("LANGTON ENTERPRISES LIMITED") задовольнити повністю.

Зобов'язати Державного підприємство «Національні інформаційні системи» (04053, місто Київ, вулиця Артема, будинок 73; ідентифікаційний код 39787008) внести Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження рухомого майна, накладеного записом №8599922 від 01.04.2009 (об'єкт обтяження - корпоративні права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрідом Фарм Бекон" у розмірі 100% частки статутного фонду, які належать позивачу, що підтверджується статутом ТОВ "Фрідом Фарм Бекон" в новій редакції та становить 7 197 000,00 грн.).

Стягнути з Державного підприємство «Національні інформаційні системи» (04053, місто Київ, вулиця Артема, будинок 73; ідентифікаційний код 39787008) на користь Компанії з обмеженою відповідальністю "Ленгтон Ентерпрайзис Лімітед" ("LANGTON ENTERPRISES LIMITED") (свідоцтво про реєстрацію НЕ 202680, заснована та зареєстрована за законодавством Республіки Кіпр, адреса: Кіпр, 1076, Нікосія, Агапінорос Стріт, 2, офіс 602, 6 поверх, Айріс Тауер) судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 01.10.2015 у присутності представника позивача. Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 06.10.2015 року.

Суддя К.В. Полякова