ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 р. Справа № 923/1680/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Яр поле", м. Скадовськ Херсонської області,

до Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство", м. Скадовськ Херсонської області,

про зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, представник, дов. № 02/10-1 від 02.10.15 р.;

відповідача - ОСОБА_2, представник, дов. від 19.05.15 р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить зобов'язати відповідача повернути зі зберігання пшеницю м'яку 3 класу 2013 року врожаю у кількості 111260 кг, пшеницю м'яку 4 класу 2013 року врожаю у кількості 640710 кг, пшеницю м'яку 2 класу 2013 року врожаю у кількості 2994450 кг, пшеницю м'яку нестандартну 2013 року врожаю у кількості 731970 кг. В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та письмових поясненнях від 07.10.15 посилається на укладений 29 липня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Кредо-Бріг» («Поклажодавець») та Приватним акціонерним товариством «Скадовське хлібоприймальне підприємство» («Зерновий склад») договір складського зберігання зерна № 6, подвійні складські свідоцтва: № 63 від 23 вересня 2013 р., серії АБ № 080863 на пшеницю м'яку 3 класу у кількості 111260 кг; № 64 від 23 вересня 2013 р., серії АБ № 080864 на пшеницю м'яку 4 класу у кількості 640710 кг; № 65 від 23 вересня 2013 р., серії АБ № 080865 на пшеницю м'яку 2 класу у кількості 2994450 кг; № 66 від 23 вересня 2013 р., серії АБ № 080866 на пшеницю м'яку нестандартну у кількості 731970 кг., на укладений 24 лютого 2014 року між ТОВ «Торговий дім «Кредо-Бриг» та ТОВ «Яр поле» Договір поставки № 24/02, відповідно до якого ТОВ «Яр поле» придбало пшеницю, яка знаходиться на зберіганні у ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство», а також на моложення ст. ст. 253, 509, 526, 530, 936, 938, 949, 953 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 194 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 15, 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні».

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні, відповідно до відзиву на позовну заяву та заяви про відстрочення виконання судового рішення, визнав позовні вимоги та просив відстрочити виконання рішення у справі на один рік у зв'язку з тим, що підприємство-відповідач знаходиться у вкрай важкому фінансовому стані, що підтверджується звітом про фінансові результати за 1 півріччя 2015 року, Балансом підприємства станом на 30 червня 2015 року. Крім того, як стверджує відповідач, відповідно до Договору купівлі-продажу № 24/02 від 24.02.2014р., укладеного між ТОВ «Торговий будинок «Кредо-Бриг» і ТОВ «Яр поле», вартість пшениці, що передана на зберігання, складає 7 936 043,46 грн., враховуючи факт псування зерна, відповідач має придбати його за власний кошт, для чого йому необхідні грошові кошти у вказаному обсязі. Таким чином, на думку відповідача, при отриманні надходжень від надання послуг в розмірі в середньому 5 000 000 грн. за півріччя, та з врахуванням планових витрат, відповідач зможе акумулювати необхідний фінансовий ресурс для придбання зерна, що підлягає поверненню, не раніше, ніж через 1 рік. Відповідач наголошує, що псування зерна відбулося внаслідок розмноження бактерій, якими воно було заражене, і вина відповідача в погіршенні якості зерна не встановлена. На думку відповідача, маються обставини особливого характеру, що ускладнюють виконання рішення. Обставини для надання відстрочки виконання рішення, як вважає відповідач, є об'єктивними та винятковими.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти відстрочки виконання рішення на один рік.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 08.10.15 до 12.10.15.

У судовому засіданні 12.10.15 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

29 липня 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок «Кредо-Бріг» (надалі за текстом рішення - Поклажодавець) та Приватним акціонерним товариством «Скадовське хлібоприймальне підприємство» (надалі за текстом рішення Відповідач, Зерновий склад) укладений договір складського зберігання зерна № 6 (надалі за текстом рішення - Договір зберігання).

Відповідно до вказаного Договору зберігання Поклажодавець за умовами даного договору зобов'язується передати, а Зерновий склад зобов'язується прийняти на зберігання зернові культури 2013 року врожаю (надалі за текстом рішення - ОСОБА_3), надавати додаткові послуги, відповідно до додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного Договору та в установлений строк повернути їх ОСОБА_3 або особі, зазначеній ним як одержувач, відповідно до якісних показників, передбачених даним договором.

ТОВ «Торговий будинок «Кредо Бриг» передало на зберігання ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство» зерно, що підтверджено подвійними складськими свідоцтвами: № 63 від 23 вересня 2013 р. серії АБ № 080863 на пшеницю м'яку 3 класу у кількості 111260 кг; № 64 від 23 вересня 2013 р. серії АБ № 080864 на пшеницю м'яку 4 класу у кількості 640710 кг; № 65 від 23 вересня 2013 р. серії АБ № 080865 на пшеницю м'яку 2 класу у кількості 2994450 кг; № 66 від 23 вересня 2013 р. серії АБ № 080866 на пшеницю м'яку нестандартну у кількості 731970 кг.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про сертифіковані товарні склади та прості і

подвійні складські свідоцтва" подвійне складське свідоцтво складається з двох частин - складського свідоцтва та заставного свідоцтва, які можуть бути відокремлені одне від одного.

Подвійне складське свідоцтво є іменним.

У подвійному складському свідоцтві зазначаються відомості згідно із Цивільним кодексом України.

Обидві частини подвійного складського свідоцтва повинні містити всі реквізити, передбачені його формою.

Якщо на зберігання приймається товар, який визначений родовими ознаками, то в обох частинах подвійного складського свідоцтва робиться відповідний запис.

Документ, що не відповідає вимогам цієї статті, не є подвійним складським свідоцтвом.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про сертифіковані товарні склади та прості і подвійні складські свідоцтва" володілець обох частин подвійного складського свідоцтва має право розпоряджатися товаром, що зберігається на сертифікованому складі.

Відповідно до умов пп. 4.4.2 Договору зберігання Поклажодавець має право переоформити права власності на зерно відповідно до чинного законодавства.

Оригінали обох частин (складської та заставної) зазначених подвійних свідоцтв оглянуті у судовому засіданні 12.10.15, а їх засвідчені належним чином копії приєднані до матеріалів справи.

24 лютого 2014 року між ТОВ «Торговий дім «Кредо-Бриг» та ТОВ «Яр поле» (надалі за текстом рішення - Позивач) укладений Договір поставки № 24/02 (надалі за текстом рішення Договір поставки), відповідно до якого ТОВ «Яр поле» придбало у власність пшеницю, яка знаходиться на зберіганні у ПрАТ «Скадовське хлібоприймальне підприємство».

Відповідно до умов п. 3 вказаного Договору поставки право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичної передачі Товару останньому.

24 лютого 2014 року продавець - ТОВ «Торговий дім «Кредо-Бриг» передав зв актом приймання-передачі зазначену вище пшеницю позивачу ТОВ «Яр поле».

24 лютого 2014 року між ПрАТ «Скадовське ХПП» (Зерновий склад), ТОВ «Торговий дім «Кредо-Бриг» (Колишній Поклажодавець), ТОВ «Яр поле» (Новий Поклажодавець) уклали Угоду про заміну сторони за Договором складського зберігання зерна № 6 від 29 липня 2013 року (надалі за текстом рішення Угода).

Згідно з умовами п. 1.3 Угоди Новому ОСОБА_3 за цією угодою передаються всі права, передбачені Договором зберігання, укладеним між Зерновим складом та Колишнім Поклажо давцем.

Відтак, до ТОВ «Яр поле» перейшли всі права та обов'язки ОСОБА_3 відповідно до Договору складського зберігання зерна № 6 від 29 липня 2013 року.

У зв'язку з заміною сторони зобов'язання на Складських свідоцтвах вчинений передавальний напис від 24 лютого 2014 року.

Відповідно до п. 7.1 Договору зберігання ОСОБА_3 передається на зберігання протягом строку дії Договору, але не пізніше ніж до 31 травня 2014 року.

07 травня 2014 р. між ТОВ «Яр поле» та ПрАТ «Скадовське ХПП» укладено Угоду про пролонгацію Договору складського зберігання зерна № 6 від 29 липня 2013 року.

Згідно умов до вказаної Угоди сторони дійшли згоди продовжити дію Договору зберігання до дати повного витребування та фактичного отримання ОСОБА_3, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Відповідно до умов пп. 4.1.10 п. 4.1 Договору зберігання Зерновий склад зобов'язаний повернути ОСОБА_3 за першою вимогою ОСОБА_3 у разі, коли передбачений договором строк зберігання не закінчився за умови, якщо Поклажодавець за 10 днів до передбачуваної дати відвантаження зерна, подає письмову заяву (лист-клопотання), в якій повинно зазначатися найменування культури, їх кількість, якість за класом, група згідно зі стандартами, вид транспорту, реквізити одержувача, дата відвантаження.

В ході судового засідання встановлено, що 17 серпня 2015 р. позивач направив відповідачу заяву про повернення всього зерна, що перебуває на зберіганні. Відповідач отримав вимогу про повернення зерна 17 серпня 2015 р., що підтверджується відміткою про отримання.

Отже, відповідач мав виконати договірне зобов'язання з повернення майна до 27 серпня 2015 р., однак вказаного зобов'язання не виконав.

Як встановлено в ході судового розгляду справи, виконати зобов'язання з повернення зерна належної якості відповідач не може через псування зерна, про що відповідно до умов Договору складського зберігання зерна останній повідомив поклажодавця та просив розглянути питання про повернення зерна неналежної якості. Позивач письмової відповіді на пропозицію про повернення зерна неналежної якості не надав, усно повідомив про незгоду на повернення зіпсованого зерна.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про карантин рослин» фітосанітарна експертиза об'єктів регулювання проводиться з метою виявлення та/або ідентифікації регульованих шкідливих організмів. Проведення фітосанітарної експертизи забезпечується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері карантину рослин, відповідно до міжнародних стандартів, інструкцій та рекомендацій. Відповідач отримав документальні докази псування зерна у вересні 2015 року. Так, відповідно до Висновку № Л-21/008270-В від 15.09.2015 року та № Д21/-008411 від 18.09.2015 року, наданих Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України, зерно пшениці є зараженим мікологічними організмами.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають, зокрема, з договору або іншого правочину.

Відповідно до ст. 956 Цивільного кодексу України товарним складом є організація, яка зберігає товар та надає послуги, пов'язані зі зберіганням, на засадах підприємницької діяльності.

Відповідно до ст. 957 Цивільного кодексу України, за договором складського зберігання товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

Договір складського зберігання, укладений складом загального користування, є публічним договором.

Договір складського зберігання укладається у письмовій формі. Письмова форма договору складського зберігання вважається дотриманою, якщо прийняття товару на товарний склад посвідчене складським документом.

Відповідно до ст. 961 Цивільного кодексу України товарний склад на підтвердження прийняття товару видає один із таких складських документів: складську квитанцію; просте складське свідоцтво; подвійне складське свідоцтво.

Відповідно до ст. 963 Цивільного кодексу України володілець складського та заставного свідоцтва має право розпоряджатися товаром, що зберігається на товарному складі.

Відповідно до до ч. 1 ст. 966 Цивільного кодексу України товарний склад видає товари володільцеві складського та заставного свідоцтва (подвійного складського свідоцтва) лише в обмін на обидва свідоцтва разом.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (ОСОБА_3), і повернути її ОСОБА_3 у схоронності.

У відповідності ст. 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» визначено, що зберігання зерна - комплекс заходів, які включають приймання, доробку, зберігання та відвантаження зерна.

Відповідно до п. 15 ст. 1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» визначено термін «зернового складу» як суб'єкта підприємництва, що є власником зерносховища і надає фізичним та юридичним особам послуги із зберігання зерна з видачою складських документів на зерно. У п. 24 ст. 1 того ж Закону визначено термін «складські документи на зерно» - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Статтею 24 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» встановлено, що власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

Ст. 26 того ж Закону передбачено, що договір складського зберігання зерна є публічним договором, типова форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Договір складського зберігання зерна укладається в письмовій формі, що підтверджується видачою власнику зерна складського документа.

За визначенням п. 24 ст.1 Закону України «Про зерно та ринок зерна в Україні» складські документи на зерно - товаророзпорядчі документи, що видаються зерновим складом власнику зерна як підтвердження прийняття зерна на зберігання та посвідчення наявності зерна і зобов'язання зернового складу повернути його володільцеві такого документа.

Відповідно до ст. 194 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відпаовідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписом ч. 1 ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Статтею 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заява відповідача про відстрочку виконання рішення підлягає задовленню за наступних обставин.

Згідно рядка 2000 Звіту про фінансові результати відповідача за 1 півріччя 2015 року дохід від реалізації продукції (товарів, послуг) за звітний період становив 3 897 000 грн. В той же час собівартість наданих послуг складала 1 932 000 грн. (рядок 2050 Звіту про фінансові результати). Валовий прибуток склав 1 965 000 грн. Інші операційні доходи (рядок 2120 Звіту про фінансові результати) склали 30 224 000 грн., а чистий фінансовий результат (рядок 2465) Звіту про фінансові результати склав збиток у розмірі 33 497 000 грн. Дебіторська заборгованість контрагентів перед відповідачем за надані послуги зі зберігання складає 3 546 000 грн. (рядок 1125 Балансу за 1 півріччя 2015 року). Згідно бухгалтерської довідки фонд оплати праці за 9 місяців 20145 року склав 632 224,85 грн., що в середньому на місяць складає 70 247,21 грн., а на рік - 842 699,46 грн. Відстрочення виконання судового рішення у цій справі надасть можливість відповідачу збалансувати фінансовий стан та виконати судове рішення в повному обсязі. При цьому, судом враховується, що за вказаний термін відстрочки виконання рішення за рахунок отримання надходжень від надання послуг в розмірі в середньому 5 000 000 грн. за півріччя, та з врахуванням планових витрат, відповідач зможе акумулювати необхідний фінансовий ресурс для придбання зерна, що підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Приватне акціонерне товариство "Скадовське хлібоприймальне підприємство" (ідентифікаційний код - 21301823, адреса - 75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вул. Шевченка, 2) повернути зі зберігання пшеницю м'яку 3 класу 2013 року врожаю у кількості 111260 кг, пшеницю м'яку 4 класу 2013 року врожаю у кількості 640710 кг, пшеницю м'яку 2 класу 2013 року врожаю у кількості 2994450 кг, пшеницю м'яку нестандартну 2013 року врожаю у кількості 731970 кг Товариству з обмеженою відповідальністю "Яр поле" (ідентифікаційний код 39089348, адреса 75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вул. Пасічника, 152).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство" (ідентифікаційний код - 21301823, адреса - 75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вул. Шевченка, 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Яр поле" (ідентифікаційний код 39089348, адреса 75700, Херсонська область, Скадовський район, місто Скадовськ, вул. Пасічника, 152) 119040грн.67коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Відстрочити виконання рішення на 1 (один) рік.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та закінчення терміну відстрочки виконання рішення.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 13 жовтня 2015 р.

Суддя Ю.В. Гридасов