ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.10.2015 р. Справа№ 914/105/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с.Старичі, Яворівський район, Львівська область

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/105/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с.Старичі, Яворівський район, Львівська область

про стягнення 490 955,82 грн.

За участю представників сторін:

від заявника не зявився;

від стягувача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 914/105/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про стягнення 490 955,82 грн.

Ухвалою суду від 23.09.2015р. прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд на 06.10.2015р.

В судовому засіданні від 06.10.2015р. оголошено перерву до 15.10.2015р., про що сторони були повідомлені під розписку.

Представником заявника попередньо були подані додаткові поснення до заяви визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх.№42590/15 від 06.10.2015р.), в яких він просить суд задоволити заяву про визнання наказу таким що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що на момент порушення провадження у даній справі боржник у повному обсязі розрахувався за енергоносії куплені у стягувача за період з 1 січня по 31 грудня 2013р., тому в силу Закону України, від 14.05.2015 р. №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, яким доповнено ст.18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу частиною 13, фінансові санкції в сумі 129 841,62 грн., що підлягають стягненню на підставі рішення суду, мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у поданих додаткових посненнях заявник зазначає, що в розумінні боржника абзацу 2.3. частини 13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» полягає у тому, що якщо теплогенеруючі та/або теплопостачальні організації, які мають заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014р. на момент набрання чинного вказаного Закону мають право на списання пені, то боржник, який на момент набрання чинності цим Законом погасив заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014р., також має право на таке списання.

Заявник явку уповноваженого представника в судове засідання 15.10.2015р. не забезпечив, причин неявки не повідомив, через канцелярію суду подав клопотання вх.№43048/15 від 08.10.2015р., яким просить суд долучити до матеріалів справи наступні документи: копію ухвали господарського суду м.Києва від 23.09.2015р. у справі №910/16349/13; копію рішення господарського суду м.Києва від 25.08.2015р. у справі №910/17396/15.

Представником стягувача попередньо було подано заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх.№42514/15 від 05.10.2015р.), в якому він просить суд відмовити у задоволенні заяви, з підстав наведених у запереченні.

Стягувач явку уповноваженого представника у судове засідання 15.10.2015р. не забезпечив, причин неявки не повідомив. Про розгляд заяви був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом уповноваженого представника стягувача у бланку ознайомлення з датою та годиною до якої було оголошено перерву у судовому засіданні.

Станом на 15.10.2015р. від стягувача клопотання, заяви, в тому числі про відкладення розгляду заяви не надходили.

Враховуючи факт належного повідомлення заявника та стягувача про дату, час та місце розгляду заяви, суд дійшов висновку можливості розгляду заяви по суті без участі представників заявника та стягувача, по наявних у справі матеріалах.

Розглянувши заяву про визнання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. таким, що не підлягає виконанню, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2015 року у справі №914/105/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15 залишено без змін, а в задоволенні апеляційної скарги ПАТ НАК Нафтогаз України відмовлено.

На примусове виконання рішення господарським судом 04.06.2015 року видано відповідний наказ (бланк №040788).

Постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі №914/105/15 залишено без змін, а касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без задоволення.

Боржник (відповідач) у заяві просить витребувати від ВДВС Яворівського РУЮ Львівської області наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015р., зупинити стягнення за цим наказом, визнати наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. про стягнення з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору таким що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом визначено частиною 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково) (пункт 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

Слід зазначити, що наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015 року про стягнення з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору, який боржник просить визнати таким що не підлягає виконанню, був виданий на виконання рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15, яке переглядалось в апеляційному та касаційному порядку та залишене в силі, тобто є таким що набрало законної сили.

Посилання боржника на Закон України від 14.05.2015 р. №423-VІІІ Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (набрав чинності 06.06.2015р.), яким доповнено ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу частиною 13, як на підставу визнання наказу від 28.05.2015р. таким що не підлягає виконанню, суд вважає помилковим, виходячи із наступного.

Як вбачається із змісту зазначеної частини 13 (якою доповнено ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу), передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, непогашеної на день набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Іншими словами, списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктруризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї частини 13 ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу.

На це додатково вказує зміст абзацу 3 вищезазначеної частини 13 ст. 18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу, з якого випливає списання пені, штрафних та фінансових санкцій за умови виконання вимог цієї частини.

Додатково слід зазначити, що частиною 13 ст.18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу передбачена реструктуризація заборгованості за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, а у даній судовій справі не стягувалася така заборгованість (стягувались відповідні нарахування за 2013 рік по заборгованості 2013 року, що була погашена ще в 2013 році).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015 року у справі №914/105/15 таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс (вх.№4242/15 від 21.09.2015р.) про визнання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015 р. у справі №914/105/15 таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно вимог ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.