РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015Справа №910/22371/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська охоронно-страхова компанія"

про стягнення 3 592,82 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Гоголь О.Я. (довіреність № 3864/18 від 02.12.2014)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення 3 592,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.02.2014 р. № 3562Га/14хрАС, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому позивачем, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, що підтверджується постановою суду, була застрахована в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська охоронно-страхова компанія", позивач просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 3 592,82 грн. в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі 910/22371/15 та призначено розгляд справи на 22.09.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 відкладено розгляд справи № 910/22371/15 на 15.10.2015.

15.10.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (№ АХА-1 286 АГ від 15.10.2015).

15.10.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними у справі документами (№ 190с від 09.10.2015).

В судове засідання 15.10.2015 представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 р. розгляд справи відкладено на 22.10.2015.

У судовому засіданні 22.10.2015 р. представник позивача надав клопотання про усунення недоліків, допущених при складанні тексту позовної заяви.

Представник відповідача у судове засідання 22.10.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з огляду на визначені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 22.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2014 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (далі - страховик) та ОСОБА_2 (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3562Га/14хрАС, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом марки «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до довідки ДАІ № 9403331 про дорожньо-транспортну пригоду, 24.06.2014 р. по пл. Ганібала в місті Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода (наїзд на транспортний засіб) між транспортним засобом марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, транспортним засобом марки «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 21.08.2014 р. у справі № 667/5698/14-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2014 р. водій застрахованого транспортного засобу звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу.

Актом огляду транспортного засобу від 24.06.2014 р. визначено перелік та характер пошкоджень транспортного засобу «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «Автоград Херсон» № СФ-0000890 від 04.07.2014 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Peugeot», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 5 092,82 грн.

14.07.2014 позивач, відповідно до умов договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 11.07.2014, страхового акту № 1.001.14.10837/VESKO20450 від 11.07.2014 виплатив страхове відшкодування у розмірі 4 592,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 119 565 від 14.07.2014 р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, який керував транспортним засобом марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент скоєння ДТП застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська охоронно-страхова компанія" (відповідач у справі), за полісом № АІ/1575483, відповідно до наявної у матеріалах справи копії даного полісу, з лімітом відповідальності за шкоду майну 50 000,00 грн. та з франшизою 1000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № АХА від 29.01.2015 р. про виплату страхового відшкодування у розмірі 4 592,82 грн.

Однак, за твердженням позивача, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, відповідно до наведених вимог закону позивач після виплати страхового відшкодування отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, що керувала транспортним засобом марки «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована відповідачем, то останній взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу. Тому виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування Страховик набуває права зворотної вимоги до Страховика винної особи у сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15.

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як передбачено полісом № АІ/1575483, розмір франшизи становить 1000,00 грн., у зв'язку з чим вартість страхового відшкодування становить, яка повинна бути виплачена відповідачем становить 3 592,82 грн. (4 592,82 - 1000= 3592,82).

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 3 592,82 грн.,у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код 20474912) 3 592,82 грн. страхового відшкодування та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 23.10.2015 р.

Суддя С.О. Турчин