КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа№ 910/23277/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 07.10.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.09.2015

у справі №910/23277/15 (головуючий суддя Морозов С.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування»

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 3 622 453,66 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 позовні матеріали повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ПАТ «Банк професійного фінансування» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 04.09.2015 та передати справу №910/23277/15 на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 25.09.2015 Київським апеляційним господарським судом поновлено ПАТ «Банк професійного фінансування» строк на апеляційне оскарження, прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/23277/15 за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача брав участь в судовому засіданні, надавав пояснення, підтримував доводи апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу ПАТ «Банк професійного фінансування» задовольнити, а ухвалу господарського суду міста Києва від 04.09.2015 скасувати та передати справу №910/23277/15 на розгляд до господарського суду міста Києва.

Представники відповідача в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. За таких обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу без участі в судовому засіданні представників відповідача.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про повернення позовної заяви.

Згідно з нормами ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство «Банк професійного фінансування» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 3 622 453,66 грн.

До позовної заяви, як доказ направлення її копії відповідача, позивачем було додано копію опису вкладення у цінний лист та копію фіскального чеку №3261 від 31.08.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Ухвала суду мотивована тим, що належним доказом відправлення іншій стороні у справі позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштове відправлення та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) подані в оригіналі. Тому, копії таких документів не можуть вважатися належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зі змісту ч. 2 ст. 36 ГПК України вбачається, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Якщо ж у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності копії опису вкладень, копії фіскального чеку, він не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у позивача не подані ним раніше оригінал фіскального чеку (розрахункової квитанції), оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку.

Таким чином, у разі сумнівів у достовірності доказів, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд був вправі витребувати додаткові докази, але не мав законних підстав для повернення позовної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду від 28.04.2015 у справі №910/28869/14.

Таким чином, на підставі викладеного, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом міста Києва ухвалу від 04.09.2015 у справі №910/23277/15 про повернення позовної заяви ПАТ «Банк професійного фінансування» прийнято з неправильним застосуванням п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк професійного фінансування» на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі №910/23277/15 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.09.2015 у справі №910/23277/15 скасувати.

3. Матеріали справи №910/23277/15 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук