ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2015 р. Справа №917/1709/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську,

вул. Миру, 24, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800

до Комсомольської міської ради,

вул. Миру, 24, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39800

про відшкодування переплати пенсії у розмірі 11 585,92 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в м. Комсомольську звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Комсомольської міської ради про відшкодування переплати пенсії у розмірі 11 585,92 грн.

26.08.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі статті 80 ГПК України. В даному клопотанні відповідач посилається на ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 13.07.2015 р. про відкриття провадження у справі за позовом УПФ України в м. Комсомольську до Комсомольської міської ради про відшкодування переплати пенсії (копія ухвали а.с. 16). Відповідач стверджує, що в провадженні двох судів одночасно перебувають справи між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

У відповідності до п. 2 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Доказів на підтвердження існування рішення суду між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 81 ГПК України суд залишає позов без розгляду якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання, оскільки згідно з ч. 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 12 ГПК України визначено підвідомчість спорів, згідно якої справи у спорах між юридичними особами розглядаються господарським судом, в зв'язку з чим прийняття Комсомольським міським судом позову до провадження не є підставою для припинення провадження у справі чи залишення позову без розгляду.

В судове засідання представники позивача та відповідача повторно не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що на підставі направлення управлінням Пенсійного фонду України в м. Комсомольську, відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №384/2011, Порядку подання і оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" було проведено перевірку з питань обґрунтованості видачі архівної виписки про заробіток №129 від 08.04.2004 р. на громадянки ОСОБА_1, яка працювала в КРСУ-Э за 1992-1997 роки (а.с. 7).

Позивач зазначив, що за результатами перевірки архівної довідки №129 від 08.04.2004 р. на гр. ОСОБА_1, виявлено порушення, а саме дані довідки співпадають з даними відомостей по нарахуванню заробітної плати, а але в суми було помилково зараховано види оплати праці та інші виплати, на які не нараховувалися страхові внески та які не повинні враховуватися при визначенні середньої заробітної плати.

За результатами перевірки було складено акт перевірки достовірності архівної довідки про заробітну плату від 03.05.2012 р. №149 (копія в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що надання архівної довідки №129 від 08.04.2004 р., до якої архівною установою в суму заробітної плати враховано одноразові виплати, призвело до завищення пенсійної виплати, а в подальшому до виникнення переплати пенсії.

На підставі рішення територіального управління від 18.06.2012 р. з пенсії ОСОБА_1 відраховані надмірно виплачені кошти в сумі 2 764,95 грн. Залишок переплати становить 11 585,92 грн., що підтверджується наданим розрахунком (а.с. 9-10).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з договорів та інших правочинів або внаслідок завдання шкоди.

Предметом позову у даній справі є стягнення сум переплати пенсій, що виникли в звязку з видачею архівним відділом Виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області недостовірної архівної довідки про заробіток для обчислення пенсії гр. ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті Закону України від 09.07.2003 р. №1058 IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 2 статті 17 Закону України від 09.07.2003 р. №1058 IV "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" довідки про заробітну плату видаються підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Згідно статті 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами відповідальності суб'єктів системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов'язків, зокрема обов'язку щодо надання відомостей про заробітну плату (дохід) застрахованої особи, страхувальник зобов'язаний надавати достовірні дані про заробітну плату застрахованої особи і повинен нести відповідальність за неналежне виконання цього обов'язку.

Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", затвердженим наказом Міністерства соціального захисту населення України №15 від 04.03.1992р. визначено перелік документів, що додаються до заяви про призначення пенсії за віком, а саме: документи про трудовий стаж; довідка про заробіток особи. При цьому довідка про заробіток видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією, або годувальник. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки видаються правонаступником або державними архівами (п. 15 зазначеного Порядку).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", пунктом 2.10 якого передбачено, що Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

За приписами статті 1116 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, для притягнення до цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді відшкодування заподіяної ним шкоди є наявність складу правопорушення: протиправна поведінка особи, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

При цьому чинне законодавство передбачає принцип вини контрагента або особи, яка завдала шкоду як підставу для відшкодування заподіяних збитків (шкоди): за приписами ст. п. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що архівна довідка, на яку посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, була видана архівним відділом Виконавчого комітету Комсомольської міської ради Полтавської області, а не Комсомольською міською радою, до якої позивачем пред'явлено вимоги.

Судом враховано рекомендації викладені в пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в яких вказано, що господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона. Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач є неналежним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з ч. 1 ст. 24 ГПК України.

Позивач в судове засідання жодного разу не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи за відсутності його уповноваженого представника.

Зважаючи на те, що позивачу було відомо хто видав архівну довідку, відсутність клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, з урахуванням приписів статті 24, 33 ГПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач є неналежним та не доведено саме його вини у переплаті пенсії, що не позбавляє позивача права предявлення позову до належного відповідача.

Відповідно до частини першої статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 32 - 33, 43 - 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 17.09.2015 р.

Суддя Кульбако М.М.