РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/21420/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК»

про стягнення 62 815 958,67 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Чуб А.І. - довіреність від 02.09.2015 року № 104;

від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Український професійний банк" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНЬ НІК" про стягнення 62 815 958,67 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» не виконало умови Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року та Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року, щодо повернення позивачу кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов стягнувши з відповідача 62 815 958,67 грн. - заборгованості за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року та Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року (з яких: 20 895 000,00 грн. - заборгованості по строковому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 15 000,00 грн. - заборгованості по простроченому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 302 669,59 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 1 251 435,61 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 114 324,01 грн. - заборгованості по пені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 36 000 000,00 грн. - заборгованості по простроченій частині кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 1 041 534,26 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 2 958 904,12 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 237 091,08 грн. - заборгованості по нені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.08.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 22.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року відкладено розгляд справи на 30.09.2015 року.

В судове засідання 30.09.2015 року представники відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 30.09.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 30.09.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «УКРАЇНСЬКИЙ ПРОФЕСІЙЙИЙ БАНК» (далі по тексту - ПАТ «УПБ», Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» (далі по тексту - ТОВ «ПРОМІНЬ НІК», Позичальник, Відповідач) укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії №758, зі змінами від 05.05.2015р., (далі по тексту - Кредитний договір №1), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику траншеву відкличну кредитну лінію в межах суми 20 890 000,00 грн. терміном до 30 жовтня 2014 року.

Додатковим договором про внесення змін до Кредитного договору №1 від 30.10.2014 року строк дії Кредитного договору №1 продовжено до 29 жовтня 2015 року.

27.12.2013 року між ПАТ «УПБ» та ТОВ «ПРОМІНЬ НІК» укладено Договір про відкриття траншевої кредитної лінії №776, зі змінами від 20.05.2015р. (далі по тексту - Кредитний договір №2), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику траншеву відкличну кредитну лінію в межах суми 23 000 000,00 грн., терміном до 26 грудня 2014 року.

Додатковим договором про внесення змін до Кредитного договору №2 від 20.05.2015 р. строк дії Кредитного договору №2 було продовжено до 19 червня 2015 року.

Додатковим договором про внесення змін до Кредитного договору №2 від 31.03.2014 року розмір кредитної лінії збільшено до 36 000 000,00 грн.

Кредитний договір №1 та Кредитний договір №2 далі разом по тексту - Кредитні договори.

Відповідно до положень пунктів 1.4., 3.1. Кредитних договорів, підставою для надання кредитів (траншів) за Кредитним договором є Додаткові договори, що укладаються за взаємною згодою сторін після надання Банку письмової заявки Позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування. Подальше перерахування грошових коштів (надання траншів) Позичальнику проводиться Банком при наявності вільних коштів (в межах кредитної лінії) протягом 3 (трьох) банківських днів, тобто за умови повернення попереднього траншу чи наявності невикористаних у межах лінії коштів.

Згідно з п. 3.1. Кредитного договору №1 та Кредитного договору №2 Банк зобов'язався перерахувати на поточний рахунок Позичальника № у ПАТ "УПБ", код банку 300205, ідентифікаційний код 36538677, грошові кошти в межах вказаної у п. 1.1. цього договору суми на умовах, визначених Додатковими договорами.

На підставі письмової заяви Позичальника та на виконання умов п. 3.1. Кредитного договору №1, п. 1. Додаткового договору від 31.10.2013 р. до Кредитного договору №1 Банком надавалися Відповідачу кредитні кошти. Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №18511895 від 31.10.2013 р. на суму 21 000 000,00 грн.

Також, на підставі письмових заяв Позичальника та на виконання умов п. 3.1. Кредитного договору №2, п. 1. Додаткових договорів від 27.12.2013 р., 26.02.2014 р., 31.03.2014р., 10.12.2014 р., 31.03.2015 р. до Кредитного договору №2 Банком надавалися Відповідачу кредитні кошти. Фактичне отримання Позичальником кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами, а саме: №19005125 від 27.12.2013 р. на суму 22 662 000,00 грн.; №19498792 від 26.02.2014 р. на суму 8 000 000,00 грн.; №19823459 від 31.03.2014 р. на суму 4 000 000,00 грн.; №21726357 від 10.12.2014 р. на суму 460 000,00 грн., №22543989 від 31.03.2015 р. на суму 12 723 000,00 грн.

Згідно з умовами п. п. 1.5., 7.1., 7.5. та 8.1. Кредитних договорів, п. 1. Додаткового договору від 31.10.2013 р. до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 р., зі змінами від 25.03.2015 р. та п. 1. Додаткових договорів від 27.12.2013 р., 26.02.2014 р., 31.03.2014 р., 10.12.2014 р., 31.03.2015 р. до Договору про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 р., зі змінами від 25.03.2015р., Позичальник зобов'язався здійснювати сплату процентів за користування кредитними ресурсами щомісячно в період з 26 числа по останній календарний день місяця у розмірі у розмірі 24 % річних, а у разі порушення строків повернення кредиту за договором - 48% річних. Крім цього, за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом Позичальник на вимогу Банку сплачує пеню в розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки платежу.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору №1 та Кредитного договору №2, Позичальник зобов'язався повернути одержані кредитні ресурси в строк згідно з умовами, викладеними у відповідних Додаткових договорах, які є невід'ємними частинами Кредитного договору, та сплатити нараховані проценти шляхом перерахування грошових коштів на позичкові рахунки та рахунки нарахованих процентів відповідно до строків, встановлених Додатковими договорами.

Згідно з умовами п. п. 4.4., 5.9. Кредитного договору №1 та Кредитного договору №2 у разі порушення Позичальником умов договору, несвоєчасного повернення отриманих кредитів (траншів) та/або сплати процентів за їх використання, банк має право достроково стягнути отримані Позичальником кредитні кошти, проценти за їх використання, можливі штрафні санкції, в тому числі і шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що позичальник (відповідач) регулярно допускає порушення повернення кредитних котів, не сплачує проценти за користування кредитними коштами та пеню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір який укладено між позивачем та відповідачем за своєю юридичною природою є кредитним договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти згідно умов Кредитних договорів, а відповідач в порушення умов Кредитних договорів не повернув позивачу кредитні кошти, та не сплати проценти за користування кредитом, та має перед позивачем заборгованість зі сплати: 20 895 000,00 грн. - заборгованості по строковому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 15 000,00 грн. - заборгованості по простроченому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 302 669,59 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 1 251 435,61 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 36 000 000,00 грн. - заборгованості по простроченій частині кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 1 041 534,26 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 2 958 904,12 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 20 895 000,00 грн. - заборгованості по строковому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 15 000,00 грн. - заборгованості по простроченому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 302 669,59 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 1 251 435,61 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 36 000 000,00 грн. - заборгованості по простроченій частині кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 1 041 534,26 грн. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 2 958 904,12 грн. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідачем було порушено зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, а тому позивач, керуючись п.8.1 Кредитних договорів, просить суд стягнути з відповідача 114 324,01 грн. - заборгованості по пені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 237 091,08 грн. - заборгованості по нені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як слідує з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно ч. 6 ст. 231 ГК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. Застосування іншого виду неустойки - штрафу до грошового зобов'язання законом не передбачено, що, втім, не виключає можливості його встановлення в укладеному сторонами договорі (наприклад, за необґрунтовану відмову від переказу коштів за розрахунковими документами отримувача коштів), притому і як самостійний захід відповідальності, і як такий, що застосовується поряд з пенею. В останньому випадку не йдеться про притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення двічі, тому що відповідальність настає лише один раз - у вигляді сплати неустойки, яка включає у себе і пеню, і штраф як лише форми її сплати.

Згідно з п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення 114 324,01 грн. - заборгованості по пені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 237 091,08 грн. - заборгованості по нені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року, є обґрунтованими, нараховані відповідно до законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» (04073, м. Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 19/5, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» (02660, м. Київ, ВУЛ. МАРИНИ РАСКОВОЇ, будинок 15, ) 20 895 000 (двадцять мільйонів вісімсот дев'яносто п'ять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості по строковому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 15 000 (п'ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості по простроченому кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 302 669 (триста дві тисячі шістсот шістдесят дев'ять) грн. 59 коп. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 1 251 435 (один мільйон двісті п'ятдесят одну тисячу чотириста тридцять п'ять) грн. 61 коп. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 114 324 (сто чотирнадцять тисяч триста двадцять чотири) грн. 01 коп. - заборгованості по пені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №758 від 31.10.2013 року; 36 000 000 (тридцять шість мільйонів) грн. 00 коп. - заборгованості по простроченій частині кредиту за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 1 041 534 (один мільйон сорок одну тисячу п'ятсот тридцять чотири) грн. 26 коп. - заборгованості по строкових процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 2 958 904 (два мільйони дев'ятсот п'ятдесят вісім тисяч дев'ятсот чотири) грн. 12 коп. - заборгованості по прострочених процентах за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року; 237 091 (двісті тридцять сім тисяч дев'яносто одну) грн. 08 коп. - заборгованості по нені за Договором про відкриття траншевої кредитної лінії №776 від 27.12.2013 року.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМІНЬ НІК» (04073, м. Київ, ПРОВУЛОК КУРЕНІВСЬКИЙ, будинок 19/5, ) на користь Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 08.10.2015 року.