РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2015Справа №910/18929/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Ірпінської міської ради Київської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник"

про стягнення 451 058,31 грн.

Представники сторін:

від позивача: Залужняк О.В. - представник за довіреністю № 01-20/3724 від 17.12.2014 року;

від відповідача: Єсипенко О.В. - представник за довіреністю б/н від 03.08.2015 року.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Ірпінської міської ради Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник" про стягнення 451 058,31 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки від 01.05.2004 року.

На виконання рішення міської ради від 20.01.2011 року № 140-6-VI «Про оренду плату за землю в місті Ірпінь»; від 20.01.2011 року за № 141-6-VI «Про затвердження форми типового договору оренди земельної ділянки по м. Ірпінь»; від 30.06.2011 року № 690-13-VI «Про внесення змін до рішення Ірпінської міської ради шостої сесії шостого скликання № 140-6-VI від 20.01.2011 року «Про орендну плату в місті Ірпінь», від 28.01.2011 року рішення міської ради № 177-7-VI «Про затвердження оновленої нормативної грошової оцінки земель м. Ірпінь» та з метою внесення змін у договір оренди на адресу відповідача неодноразово направлялись листи для підписання змін до договору оренди.

Однак, відповідач обраховує та сплачує оренду плату за договором оренди без врахування вищевказаних рішень та до цього часу не підписав та не повернув позивачеві угоду про внесення змін до договору оренди.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача недоотримані кошти від орендної плати за землю за період з 01.01.2011 року по 01.04.2015 року в сумі 451 058,31 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.07.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.09.2015 року.

04.09.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

У судове засідання 07.09.2015 року з'явились представники сторін.

Господарським судом м. Києва оголошено перерву у судовому засіданні до 22.09.2015 року.

У судове засідання 22.09.2015 року з'явились представники сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між Ірпінською міською радою Київської області та товариством з обмеженою відповідальністю "Господарник" укладено договір оренди земельної ділянки від 01.05.2004 року.

Відповідно до розділу 1 договору орендодавець (позивач) на підставі рішення № 431-14-ХХIV від 23.09.2003 року надає, а орендар (відповідач) приймає у строкове, платне володіння і користування (строком на 25 років) земельну ділянку загальною площею 0, 3914 га, що знаходиться в м. Ірпінь, вул. Ленінградська, 6-а.

Згідно з п. 2.1. договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування магазину.

В подальшому вказаний договір було зареєстровано Ірпінським міським відділом земельних ресурсів, про що вчинено запис від 01.05.2004 за № 222 у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Відповідно до п. 2.3. договору орендна плата за землю складає 16 545,29 грн. за рік та вноситься рівними частинами до 15 числа наступного за звітним місяцем.

01.01.2007 року сторонами підписано угоду (зареєстрована в Ірпінському міському відділі земельних ресурсів 29.01.2008 року за № 237/222) в частині зміни розміру орендної плати: річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 6% від грошової оцінки землі, грошова оцінка, згідно довідки Ірпінського міського відділу земельних ресурсів № 327 від 03.04.2007 року становить 517 038,00 грн.

П. 12 угоди від 01.01.2007 року визначено, що розмір орендної плати підлягає перегляду один раз на два роки у разі зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.

Угодою від 01.04.2008 року (зареєстрована в Ірпінському міському відділі земельних ресурсів 12.05.2008 року за № 398/222) в частині зміни розміру орендної плати: річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 8% від грошової оцінки землі, грошова оцінка, згідно довідки Ірпінського міського відділу земельних ресурсів № 67 від 15.01.2008 року становить 733 315,88 грн.

Відповідно до п. 14.1.136 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п. 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.5.2 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлювальних джерел, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для інших земельних ділянок, наданих в оренду - 12 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Позивач зазначає, що на виконання рішення міської ради від 20.01.2011 року № 140-6-VI «Про оренду плату за землю в місті Ірпінь»; від 20.01.2011 року за № 141-6-VI «Про затвердження форми типового договору оренди земельної ділянки по м. Ірпінь»; від 30.06.2011 року № 690-13-VI «Про внесення змін до рішення Ірпінської міської ради шостої сесії шостого скликання № 140-6-VI від 20.01.2011 року «Про орендну плату в місті Ірпінь», від 28.01.2011 року рішення міської ради № 177-7-VI «Про затвердження оновленої нормативної грошової оцінки земель м. Ірпінь» та з метою внесення змін у договір оренди на адресу відповідача неодноразово направлялись листи для підписання змін до договору оренди: лист від 31.03.2008 року за № 01-25/1293 про виклик для укладення угоди про внесення змін до договору (доказів направлення вказаного листа не надано), лист від 11.03.2011 року за № 01-24/852 про виклик для укладення угоди про внесення змін до договору (доказів направлення вказаного листа не надано), лист (повторно) від 21.10.2011 року за № 01-24/3834/2 про виклик для укладення угоди про внесення змін до договору (на підтвердження факту відправки листа надано опис вкладення у лист на ім'я відповідача від 03.11.2011 року), лист (повторно) від 12.03.2012 року за № 01-24/1038/69 про виклик для укладення угоди про внесення змін до договору (доказів направлення вказаного листа не надано), лист від 07.09.2012 року за № 01-24/3886 про надання підписаної угоди про внесення змін до договору (доказів направлення вказаного листа не надано), лист від 18.07.2013 року за № 01-24/2927/8 про направлення до підписання угоди про припинення договору оренди (на підтвердження факту відправки листа надано опис вкладення у лист на ім'я відповідача та фіскальний чек УД ППЗ «Укрпошта» від 30.07.2013 року), лист від 15.10.2013 року за № 01-24/4083 про направлення листів та угоди про припинення договору оренди для підписання (на підтвердження факту відправки листа надано опис вкладення у лист на ім'я відповідача та фіскальний чек УД ППЗ «Укрпошта» від 29.10.2013 року),

Однак, позивачем вказано, що відповідач обраховує та сплачує оренду плату за договором оренди без врахування вищевказаних рішень та до цього часу не підписав та не повернув позивачеві угоду про внесення змін до договору оренди.

В розділі 4 договору передбачено, що зміна умов договору можлива за взаємною згодою сторін. Будь які зміни або доповнення до цього договору здійснюються у письмовій формі та підписуються належним чином уповноваженими представниками сторін у разі, якщо з будь яких причин будь-які положення цього договору є недійсними, недіючими, незаконними або такими, що не мають юридичної сили, це не впливає на дійсність або юридичну силу будь-якого або усіх інших положень цього договору. У разі відсутності взаємної згоди сторін щодо зміни умов цього договору, його дострокового розірвання на вимогу заінтересованої сторони, ці питання вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до п. 33 угоди від 01.01.2007 року зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.19 Постанови Пленуму ВГСУ № 6 від 17.05.2011 (із змінами) «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. При цьому надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог ч. 2 статті 188 ГК України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Якщо зі зміною граничного розміру орендної плати таку ж зміну до договору оренди в установленому законом порядку не внесено, то застосуванню підлягає відповідна умова договору.

Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 статті 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що інших угод до договору не укладалось. Окрім того, сторонами не заперечується, що позивач не звертався до суду щодо зміни умов договору оренди, для вирішення спору в судовому порядку.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Таким чином, зобов'язання сплачувати орендну плату за земельну ділянку виникає з моменту внесення змін до договору оренди.

Судом враховано, що 03.06.2015 року рішенням Господарського суду Київської області по праві 911/1091/15 розірвано договір оренди земельної ділянки від 01.05.2004 року, укладений між сторонами.

Також, Листом Ірпінської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 25.08.2015 року № 5151/10/10-31-23-15 та акту № 2977-20 від 01.09.2015 року підтверджують відсутність заборгованості по орендній платі за землю щодо вказаної земельної ділянки.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 4 статті 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З огляду на вищевикладене, позивачем не надано будь-яких допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, тому, суд приходить до висновку, що вимоги позивача стягнення з відповідача 451 058,31 грн. плати за землю є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 15.10.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий