РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 902/1140/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Бучинська Г.Б. ,

судді Василишин А.Р.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача 1 - не з'явився

відповідача 2 - не з'явився

треті особи, на стороні позивача - не з'явилися

третя особа, на стороні відповідача - не з'явилася

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.09.15 р. у справі №902/1140/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" м. Вінниця

до 1.: Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

до 2.: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (ОСОБА_2 Українки, 26, м. Київ, 01133)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Дюк-01" та ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4 нотаріус Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 (АДРЕСА_1, 21021)

про визнання іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. припиненим та усунення перешкод у користуванні майном

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 р. у справі №902/1140/15 (суддя Тварковський А.А.) заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" про вжиття заходів до забезпечення позову відхилено.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 р. у справі №902/1140/15 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 р. у справі №902/1140/15 повністю.

Зокрема скаржник, в апеляційній скарзі зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» про забезпечення позову господарський суд Вінницької області виходив з того, що «у постанові Верховного Суду України від 26.01.2010 у справі №38/126-09 висловлена позиція щодо обов'язковості направлення вимоги, про яку йдеться у ст. 35 Закону України «Про іпотеку», а саме: «Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону №898-ІУ на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення встановленої форми. Надіслання такого повідомлення є обов'язковою умовою для подальшого вчинення виконавчого напису на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування майна».

При цьому, на думку апелянта господарським судом Вінницької області не прийнято до уваги, що рішенням господарського суду Вінницької області від 05.09.2011 року у справі №7/108/2011/5003 було стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" - 3 800 000,00 доларів США (еквівалент 30 295 500,00 грн.) основного боргу, 1 517 392,08 доларів СІЛА (еквівалент 12 097 408,36 грн.) заборгованості з нарахованих відсотків за користування кредитом, 127 256,70 доларів США (еквівалент 1 014 554,04 грн.) пені за несвоєчасне погашення кредиту, 16 116,80 доларів США (еквівалент 128 491,19 грн.) за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Господарський суду не взяв до уваги цю обставину, яка на думку апелянта суперечить висновку про відсутність вимоги, направлення якої до боржника передбачається ч.1 ст.35 Закону України "Про іпотеку".

Також, судом не прийнято до уваги той факт, що Іпотечним договором № 03/ZKвin - 07 від 26.02.2007 року (зі змінами внесеними від 24.07.2007 року, від 21.02.2007 року 19.11.2008 року) забезпечувалося виконання зобовязань ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд» перед ТОВ «Український промисловий банк» за Кредитним договором № 03/КВ-07 на відкриття невіднолювальної кредитної лінії від 26.02.2007 року, яке на момент укладання іпотечного договору, не існувало, є сфальсифікованим та не є похідним від основного зобовязання.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

У судове засідання 13.10.2015 р. сторони та треті особи не реалізували надане їм процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за можливе розглянути спір відповідно до ст.75 ГПК України за наявними у справі матеріалами без участі представників сторін та третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2015 р. до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" до Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" про визнання іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. припиненим та усунення перешкод у користуванні майном.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 17.08.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1140/15 з призначенням її до розгляду. Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5.

04.09.2015р. на адресу господарського суду Вінницької області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" надійшла заява (вх. 06-73/52/15 від 04.09.2015р.) про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони реєстраційній службі Вінницького міського управління юстиції Вінницької області здійснювати реєстрацію права власності на підставі іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. на адміністративно-виробничі будівлі, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. І.Богуна, буд. 27-а, загальною площею 4841,80 кв.м. та заборони приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчиняти виконавчий напис на підставі іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. про звернення стягнення на вищезгадані адміністративно-виробничі будівлі.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що на даний час ТОВ «Український промисловий банк» може шляхом здійснення виконавчого напису у ОСОБА_4 нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 звернути стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 03/Zквіп - 07 від 26.02.2007 року (зі змінами внесеними від 24.07.2007 року, від 21.12.2007 року 19.11.2008 року) або шляхом реєстрації Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області права власності на предмет Іпотеки задовольнити право вимоги за неіснуючим основним зобовязання, яке відрізняється від Основного зобовязання, для забезпечення якого укладався Іпотечний договір, що в своє чергу порушить права Іпотекодавця - ТОВ «Промислова група «Вінниця-Буд», утруднить виконання рішення господарського суду в частині визнання іпотечного договору недійсними, а також у разі реєстрації права власності на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 03/Zквіп - 07 від 26.02.2007 року (зі змінами внесеними від 24.07.2007 року, від 21.12.2007 року 19.11.2008 року) за ТОВ «Український промисловий банк» предмет іпотеки може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення про визнання іпотечного договору недійсними.

Заслухавши сторони, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, зі змісту статті 66 названого Кодексу випливає, що заходи до забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами та вживаються судом у разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до вимог статті 67 цього Кодексу позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Абзацом 3 п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року №16 (далі - Постанова) визначено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Пунктом 9 вказаної Постанови визначено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Згідно п.1.1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006р. №01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду. У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На підставі наведеного та враховуючи принцип забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, зважаючи на принцип співмірності заявлених заходів із предметом позовних вимог судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції правомірно та обгрунтовано винесено ухвалу від 07.09.2015 року по справі № 902/1140/15, якою відхилено заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони реєстраційній службі Вінницького міського управління юстиції Вінницької області здійснювати реєстрацію права власності на підставі іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. на адміністративно-виробничі будівлі, що розташовані за адресою: м. Вінниця, вул. І.Богуна, буд. 27-а, загальною площею 4 841,80 кв.м. та заборони приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 вчиняти виконавчий напис на підставі іпотечного договору № 03/Zквіп-07 від 26.02.2007р. про звернення стягнення на вищезгадані адміністративно-виробничі будівлі.

Колегія суддів, проаналізувавши зміст позовної заяви та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, вбачається, що позивач висловлює припущення, що на майно, забезпечене іпотекою, може бути звернене стягнення шляхом прийняття його іпотекодержателем у власність, як це визначено в п.4.4 договору іпотеки.

Дійсно таке право позасудового врегулювання витікає із ст.36 Закону України "Про іпотеку" та умов іпотечного договору, який містить відповідні застереження.

Однак, всупереч вищевикладеному позивачем (заявником) не вказано та не надано суду жодних доказів вчинення відповідачем 2 будь-яких дій щодо звернення стягнення на предмет застави шляхом прийняття його іпотекодержателем у власність в позасудовому порядку, не надано доказів вірогідності вчинення вказаних дій, а наведені ним обґрунтування є виключно припущеннями, оскільки не підтвердженні належними доказами, зокрема доказом направлення відповідачем 2 письмової вимоги про усунення порушення основного зобов'язання, забезпеченого іпотекою, направлення якої є обов"язковим для позасудового врегулювання в силу приписів ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку".

Так, відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

У постанові Верховного Суду України від 26.01.2010 у справі №38/126-09 висловлена позиція щодо обов'язковості направлення вимоги, про яку йдеться у ст. 35 Закону України "Про іпотеку", а саме, відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону №898-ІV на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення встановленої форми. Надіслання такого повідомлення є обов'язковою умовою для подальшого вчинення виконавчого напису на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування майна".

Враховуючи те, що скаржник не обґрунтував належним чином необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надав жодного належного доказу в підтвердження імовірності вчинення ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" дій з метою утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відхилення заяви останнього про вжиття заходів до забезпечення позову в повному обсязі.

З урахування вище викладеного доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє, з огляду на викладене вище.

Враховуючи, що колегією суддів при апеляційному перегляді не встановлено підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" залишається апеляційним судом без задоволення, ухвала господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 66,67,99,101,103,105,106,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Промислова група "Вінниця-Буд" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 07.09.15 р. у справі №902/1140/15 залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Матеріали оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 07.09.2015 р. у справі №902/1140/15 повернути до господарського суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.