ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р.Справа № 922/4619/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс", м. Сєвєродонецьк
до ОСОБА_1 акціонерного товариства " Харківський науково-долслідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 349968,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс", м. Сєвєродонецьк (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з уточненою позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства" Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" м. Харків про стягнення заборгованості в розмірі 349968,00 грн., з яких: сума основного боргу - 319 968,00 грн.; індекс інфляції - 15000,00 грн.; 3% річних - 15000,00 грн., також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 11898,55 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № 402 від 30.12.2009 року, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 07.09.2015 року о 09:30 годині.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 16.09.2015 року о 11:45 у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2015 року заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог було прийнято до розгляду, а розгляд справи відкладено на 06.10.2015 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте 06.10.2015 року до суду вад позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить суд стягнути з відповідача - ОСОБА_1 акціонерного товариства" Харківський науково-долслідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" м. Харків стягнути заборгованість в розмірі 334968,00 грн., з яких: сума основного боргу - 319 968,00 грн.; індекс інфляції - 7500,00 грн.; 3% річних - 7500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 11898,55 грн.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, а також враховуючи те, що, відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, приймає надану заяву до провадження та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

06.10.2015 року до суду від відповідача надійшла заява, в якій він визнає позов, проти позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості в розмірі 334968,00 грн. не заперечує.

Надані документи долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача проти позовних вимог не заперечує.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними в справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом обєктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд, виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

30 грудня 2009 р. між Приватним акціонерним товариством "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс", м. Сєвєродонецьк (надалі - Виконавець) та ОСОБА_1 акціонерним товариством "Харківський науково-долслідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" (надалі - Замовник) було укладено договір № 402 (далі - Договір 1, а.с. 12-14), відповідно до п.п. 1.1. якого Виконавець забов'язується виконати роботи із створення вихідних технічних вимог і підготовку початкових даних ескізного проекту з АСУ ТП енергоблоків №3, 4 ТЕС "Bisotoun" р. Іран (надалі - роботи) в обсягах, передбачених додатком №3, а Замовник забов'язується в порядку та на умовах, визначених Договором, прийняти та оплатити виконану роботу.

Також 30.12.2009 року між Позивачем та відповідачем було підписано Протокол розбіжностей до Договору, яким були внесені зміни до деяких пунктів Договору.

Договір № 402 від 30 грудня 2009р. підписаний сторонами та скріплений круглими печатками підприємств.

Відповідно до п.2.2. Договору ціна Договору складає 399960,00 грн., в т.ч. НДС 20% - 66660,00 грн.

На виконання умов Договору Позивач виконав свої забов'язання за Договором на загальну суму 359964,00 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання виконаних робіт № 154 від 30.12.2010 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками (а.с.21).

Відповідно до п.2.4. Договору Відповідач забов'язаний протягом 10 банківських днів після підписання Договору перерахувати на розрахунковий рахунок Позивача авансовий платіж в розмірі 10% від вартості Договору.

Свої зобов'язання щодо оплати відповідач виконав частково, оплативши авансовий платіж за Договором в сумі 39996,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1277 від 03.06.2010 року (а.с.22).

20.08.2012 року позивач звернувся до відповідача з претензією (вих. № 2591/01) з вимогою провести з ним повний розрахунок за Договором (а.с.24-25).

Дана претензія була отримана відповідачем 27.08.2012 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення з відміткою про вручення (а.с.27), але дана вимога залишилась без відповідного реагування з боку відповідача, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду, з вимогою про стягнення на свою користь загальної суми заборгованості за виконані роботи в розмірі 319968,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

В ч.1 ст.903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Господарський суд відзначає, що між сторонами виникли господарські зобов'язання, підставами яких є письмовий Договір про надання послуг.

При цьому ПАТ "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" належним чином виконало взяті на себе обов'язки щодо виконання робіт на загальну суму 359964,00 грн., проте відповідач - ВАТ " Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг виконав частково, сплативши авансовий платіж в розмірі 39996,00 грн.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність доказів щодо виконання відповідачем в повному обсязі умов договору, щодо здійснення оплати за надані послуги, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача, суми заборгованості у розмірі 319968,00 грн. обґрунтованими, доведеними доданими до справи доказами та підлягаючими задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 7500,00грн., суму інфляційних нарахувань в розмірі 7500,00 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд приходить до висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, визнані відповідачем, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову в повному обсязі, позовні вимоги слід задовольнити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 121, 124, 129 Конституції України, статтями 11, 16, 509, 526, 598, 610, 611, 612, 614, 626, 629, 651 Цивільного кодексу України, статтями 20,173, 174, 179, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 12, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву про зменшення позовних вимог від 06.10.2015 року.

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут "Енергопроект" ( 61003, м. Харків, пр-т Московський, буд 10/12, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке науково-виробниче об'єднання "Імпульс" (93400, м. Сєвєродонецьк, пл. Перемоги, 2, ) суму основного боргу - 319 968,00 грн.; індекс інфляції - 7500,00 грн.; 3% річних - 7500,00 грн., а також судовий збір у розмірі 11898,55 грн.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя ОСОБА_3