ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.10.2015 Справа № 905/1797/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомПублічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 114 144,05 грн

за участю представників:

від позивачане зявились
від відповідачане зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення суми кредиту у розмірі 97120,00 грн, простроченої заборгованості по відсоткам у розмірі 17022,86 грн, пені по простроченій заборгованості у розмірі 1,19 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови генерального договору №1МБ-309 про здійснення кредитування від 17.10.2013, у звязку з чим у відповідача утворилась заборгованість.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Місцезнаходженням відповідача є: 83092, м. Донецьк, вул. 230-ї стрілецької дивізії, 44, кв.24, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно листа Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 06.05.2015 № 7-14-197 та інформації, що розміщена на офіційному веб-сайті (http://www.ukrposhta.com/www/upost.nsf/(documents)/05B89C5B88C05079C2257 D7E002C3293) пересилання поштових відправлень до/з міста Донецьк тимчасово не здійснюється.

Відповідно до пп.3) п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 (з наступними змінами) «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). Підпунктом 4) п.6 вказаного Інформаційного листа передбачено, що за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі Новини та події суду) офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Господарським судом було розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет інформацію про дату, час і місце розгляду даної справи, що підтверджується відповідними роздруківками.

Крім того, ухвали суду про порушення провадження у справі та про її відкладення були надіслані та розміщені на офіційному веб-порталі «Єдиний державний реєстр судових рішень» в мережі Інтернет.

Телефонограму відповідачу судом не вдалося передати, у звязку з тим, що номер абонента не відповідає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач був належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

12.10.2015 до суду від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, в якій викладено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. В судовому засіданні 12.10.2015 вказане клопотання судом задоволено.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

17.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» (банк, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позичальник, відповідач) підписано генеральний договір №1МБ-309 про здійснення кредитування (далі - Договір) та додатковий договір №1МБ-309/2 про надання кредиту (далі - Додатковий договір).

Відповідно до п. 1 Додаткового договору позивач зобовязався надати у власність відповідачу грошові кошти (далі - кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а відповідач зобовязався повернути кредит і сплатити проценти за користування ними та комісії.

Згідно з п. 2.1 Додаткового договору розмір кредиту та валюта кредиту 112000 грн.

Дата остаточного повернення кредиту - 16.10.2018 (п. 2.5 Додаткового договору).

Позивач свої зобовязання за Договором виконав у повному обсязі, що підтверджується виписками по особовим рахункам позивача та меморіальним ордером №30576562 від 21.10.2013 на суму 112000 грн.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 10561 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 9 Додаткового договору сторонами погоджено графік повернення кредиту з 16.11.2013 по 16.10.2018.

У відповідності з п. 2.3 Додаткового договору розмір фіксованої процентної ставки становить 21,50% річних.

Згідно з п. 4.2 Договору проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році) з моменту видачі кредиту.

Позичальник сплачує проценти, нараховані відповідно до п. 4.2 Договору, у валюті отриманого кредиту щомісяця, але не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані, крім ануїтетної схеми погашення кредиту і сплати процентів (п. 4.6 Договору).

Згідно з п. 5.8.1 Договору банк, у випадках, передбачених п. 2.8 Договору, зокрема: наявності обставин , які свідчать про те, що наданий позичальнику кредит не буде повернуто у строки, визначені Генеральним і Додатковим договорами, невиконання відповідачем зобовязань передбачених Генеральним і Додатковим договорами, несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника.

Позичальник зобовязаний протягом 10 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим Договором та додатковим договором (п. 5.9 Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У звязку з невиконанням позичальником зобовязань, передбачених Договором, позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 2014/12/19-2 від 19.12.2014 про дострокове виконання зобовязань за додатковим договором №1МБ-309/2 про надання кредиту від 17.10.2013 шляхом сплати всієї суми заборгованості по кредиту та простроченим процентам.

Вказана вимога була надіслана відповідачу 19.12.2014, що підтверджується фіскальним чеком поштової установи № 1677 від 19.12.2014 та списком згрупованих поштових відправлень від 19.12.2014.

Судом встановлено, що відповідач у порушення зазначених норм та умов Генерального договору і Додаткового договору свого зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконав.

Факт наявності у відповідача заборгованості за кредитом у сумі 97120,00 грн та заборгованості по сплаті процентів у розмірі 17022,86 грн, позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту у розмірі 97120,00 грн та заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 17022,86 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також нарахована та заявлена до стягнення пеня за період з 18.02.2014 по 18.02.2014 по простроченій основній сумі кредиту та за період з 04.11.2013 по 05.11.2013 про прострочених відсотках у загальній сумі 1,19 грн, виходячи з подвійної облікової ставки Національного Банку України.

Відповідно до п. 7.1 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, позивач має право стягнути з відповідача пеню у розмірі, визначеному п. 2.1.8 цього договору.

Згідно з п. 2.1.8 Договору пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але по кредитам у національній валюті України, не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в розумінні цього кодексу є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення їм прав здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

За містом ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Здійснивши перевірку розрахунку пені позивача, нарахованої, виходячи з подвійної облікової ставки Національного Банку України, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме, у сумі 0,99 грн, з огляду на умови п.2.1.8 Договору, відповідно до якого пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором становить 0,03% за кожен день прострочки.

Враховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню.

У звязку з частковим задоволенням позову, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При поданні позову позивачем платіжними дорученням № 25199531 від 24.06.2015 сплачено 2282,86 грн судового збору. Позивачем заявлено вимоги майнового характеру про стягнення 114144,05 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній станом на дату надсилання до суду позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Отже, позивачем при поданні позову недоплачено судовий збір в сумі 0,02 грн.

У звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України суму недоплаченого судового збору у розмірі 0,02 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (83092, м. Донецьк, вул. 230-ї стрілецької дивізії, 44, кв.24, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) заборгованість по кредиту у розмірі 97120 (девяносто сім тисяч сто двадцять) грн 00 коп., заборгованість про процентам у розмірі 17022 (сімнадцять тисяч двадцять дві) грн 86 коп., пеню у розмірі 0,99 грн та судовий збір у розмірі 2282 (дві тисяч двісті вісімдесят дві) грн 63 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 0,02 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 19.10.2015

Суддя М.В. Сажнева