ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Справа № 915/1626/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Корабельного району міста Миколаєва, пр. Жовтневий, 314, м. Миколаїв, 54050

в інтересах держави в особі ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_2 міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 ()

до відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації Рух в підтримку колишніх вязнів України Подолання, АДРЕСА_1, 54007 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 міська рада, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54027 ()

про стягнення заборгованості за договором оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, № 7590 від 09.02.2015 року в сумі 8 601, 48 грн., у тому числі: 8 085, 60 грн. основного боргу; 515, 87 грн. пені та розірвання договору.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність № 983/10/01/08/15 від 08.09.2015 року;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

в судовому засіданні бере участь прокурор відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5, службове посвідчення № 027665 видане 29.07.2014 року дійсне до 29.07.2019 року.

Прокурор Корабельного району міста Миколаєва в інтересах держави в особі ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації Рух в підтримку колишніх вязнів України Подолання про:

- стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, № 7590 від 09.02.2015 року в сумі 8 601, 48 грн., у тому числі: 8 085, 60 грн. основного боргу; 515, 87 грн. пені;

- розірвання договору оренди № 7590 від 09.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_2 міської ради та ОСОБА_2 обласним відділенням Всеукраїнської благодійної організації Рух в підтримку колишніх вязнів України Подолання.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.09.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 міську раду. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 29.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 року відкладено розгляд справи на 13.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.10.2015 року припинено провадження у даній справі в частині розірвання договору оренди № 7590 від 09.02.2015 року, укладеного між ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради та ОСОБА_3 обласним відділенням Всеукраїнської благодійної організації Рух в підтримку колишніх вязнів України Подолання, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

В судовому засіданні 13.10.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 13.10.2015 року не забезпечив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Ухвала господарського суду Миколаївської області про порушення провадження у справі від 03.09.2015 року, направлена на адресу відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання», АДРЕСА_1, 54007, повернута до суду поштовою установою з відміткою причини повернення за закінченням терміну зберігання (арк. 30-32).

Як вбачається з Витягу з ЄДРЮОФОП місцем знаходження ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання» є АДРЕСА_1, 54007 (арк. 17-18). Таким чином, ухвала господарського суду Миколаївської області від 03.09.2015 року направлена на правильну адресу відповідача.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 міська рада явку повноважного представника в судове засідання 13.10.2015 року не забезпечила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення (арк. 39-40).

Керуючись п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року з останніми змінами № 18, суд дійшов висновку про здійснення усіх заходів щодо повідомлення належним чином відповідача та третю особу про дату, час та місце судового засідання.

12.10.15 року відповідачем подано суду письмове клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням керівника юридичної особи на лікарняному (арк. 41-42).

Розглянувши подане клопотання, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в цьому судовому засіданні. Такими обставинами відповідно до п. 1 ч. 1 зазначеної статті є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 2 ст. 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування.

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 77 ГПК України не встановлює обов'язок господарського суду відкладати слухання у будь-якому випадку нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу. Відкладення розгляду справи обумовлено неможливістю вирішення спору в зв'язку з нез'явленням в засідання учасників процесу. Тобто, господарський суд у кожному випадку визначає можливість чи неможливість вирішення спору.

В спірному випадку, як зазначалось вище, судом не визнавалась обов'язковою явка повноважного представника відповідача. При цьому, відповідачем не обґрунтовано в клопотанні необхідність особистої участі у судовому засіданні саме керівника юридичної особи та неможливості розгляду справи по суті за його відсутності. Відповідач не був позбавлений можливості направити іншого представника для представництва його інтересів в суді (ст. 28 ГПК України). Крім того, відповідач мав достатньо часу для направлення до суду необхідних документів поштою. В задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні 13.10.2015 року позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підтримали в повному обсязі та просили суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначили наступне.

Між ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради (далі орендодавець) та ОСОБА_3 обласним відділенням Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подалання» (далі орендар) укладено Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності № 7590 від 09.02.2015 року (далі Договір).

На виконання умов Договору орендодавець передав, а орендар прийняв на підставі акту приймання-передавання нежитлового приміщення від 09.02.2012 року нежитлове приміщення, що знаходиться на балансі КП «ДЄЗ «Океан» та розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 2-а, загальною площею 64, 7 кв.м.

Відповідач умови Договору належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість з орендної плати за період з березня 2015 року по липень 2015 року в сумі 8 085, 60 грн. з урахуванням часткової сплати.

За несвоєчасну сплату орендної плати відповідачу нараховано пеню в розмірі 515, 87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193, 230 ГК України, ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна та умовами договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради (орендодавець) та ОСОБА_3 обласним відділенням Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання» (орендар) укладено Договір оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності № 7590 від 09.02.2015 року (далі Договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно (далі - майно), керуючись наказом Орендодавця № 15/03 від 04.02.2015 року нежитлові приміщення площею 64, 7 кв.м., розміщені за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 2-а, на цокольному поверсі, що знаходиться на балансі КП «ДЄЗ «Океан», вартість якого визначена згідно з висновками експерта і становить за експертною оцінкою 96 360 грн. (арк. 14-15).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічного змісту норма закріплена в ст. 283 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 ГК України об'єктом оренди може бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Відповідно до п. 2.2, 2.3 Договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. ОСОБА_6 залишається територіальна громада м. Миколаєва в особі ОСОБА_3 міської ради, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 2.8 Договору обовязок по складанню акта приймання-передавання покладається на сторону, яка передає майно іншій стороні договору.

Відповідно до п. 7.1, 7.2 Договору орендодавець зобов'язується: передати орендарю в оренду майно згідно з договором за актом приймання-передавання майна, який підписується одночасно з договором; передати орендарю майно у стані, що відповідає умовам договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору договір укладено строком на 2 роки 11 місяців та діє з 09.02.2015 року до 09.01.2018 року включно.

Відповідно до 10.2 Договору умови договору зберігають силу протягом всього його терміну його дії, у тому числі у випадках, коли після його укладання законодавством установлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов'язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов'язань.

Судом встановлено, що на виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв нежитлові приміщення, що знаходяться на балансі КП «ДЄЗ «Океан» та розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 2-а, загальною площею 64, 7 кв.м., про що між сторонами складено та скріплено печатками Акт приймання-передавання нежитлового приміщення від 09.02.2015 року, який наявний в матеріалах справи (арк. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України та ч. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного так комунального майна" договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 10.4 Договору договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2.4 Договору у разі розірвання договору, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря, останній повинен повернути орендодавцеві орендоване приміщення в пятнадцятиденний термін з дня отримання заяви орендодавця за актом приймання-передавання приміщення.

Відповідно до п. 2.7 Договору майно вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання.

Судом встановлено, що 19.08.2015 року відповідач ОСОБА_3 обласне відділення Всеукраїнської благодійної організації Рух в підтримку колишніх вязнів України Подолання звернувся до позивача ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради із заявою про розірвання договору оренди приміщень (арк. 45).

20.08.2015 року між ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради (орендодавець) та ОСОБА_3 обласним відділенням Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання» (орендар) було укладено Договір про припинення договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до комунальної власності № 7590 від 09.02.2015 року, яким сторони дійшли згоди на підставі п. 10.4 договору припинити дію останнього з 20.08.2015 року (арк. 47).

На виконання умов договору від 20.08.2015 року про припинення договору оренди орендар передав (повернув), а орендодавець прийняв нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Глінки, 2-а, загальною площею 64, 7 кв.м., про що між сторонами складено та скріплено печатками Акт приймання-передавання нежитлового приміщення від 20.08.2015 року, який наявний в матеріалах справи (арк. 46).

Таким чином, станом на день розгляду справи договір оренди № 7590 від 09.02.2015 року розірвано, а майно повернуто орендодавцю ОСОБА_1 з використання і розвитку комунальної власності ОСОБА_3 міської ради.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ч. 1-2, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ч. 3 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна ).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Положення про оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженого рішенням міської ради від 20.10.11 № 10/15 і становить без ПДВ за перший місяць оренди 1 129, 78 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.4 Договору орендна плата перераховується орендодавцеві щомісячно не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації й стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 3.9 Договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату за користування майном за час прострочення до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість з орендної плати в повному обсязі та відшкодувати збитки відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 5.1, п. 5.2 Договору орендар зобовязується використовувати орендоване ОСОБА_6 відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 5.9 Договору орендар зобов'язується у разі вимоги орендодавця або власника майна проводити звірення розрахунків з орендної плати у триденний термін з дня звернення.

Судом встановлено, що за період з березня 2015 року (з урахуванням часткової оплати) по липень 2015 року відповідачем не проведено оплату орендних платежів, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в розмірі 8 085, 60 грн.

Детальний розрахунок заборгованості з орендної плати наявний в матеріалах справи (арк. 13).

Позивач звертався до відповідача з вимогою за вих. № 733/10/01/08 від 09.07.2015 року про дострокове розірвання договору оренди комунального майна та погашення заборгованості з орендної плати (арк. 19). Доказів направлення відповідачем відповіді на вимогу позивача суду не подано.

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів сплати вказаної заборгованості, строк оплати якої настав, як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати в сумі 8 085, 60 грн. В цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 515, 87 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 5002-2/5109-2010 від 07.11.11 року).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, підлягає індексації й стягується орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи дату та час зарахування відповідної суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Позивачем здійснено нарахування пені із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, а саме: за період з 26.06.2015 року по 18.08.2015 року. Розгорнутий розрахунок пені наявний в матеріалах справи (арк. справи 13).

Судом перевірено та встановлено, що розрахунок пені в сумі 515, 87 грн. здійснено позивачем арифметично правильно та з урахуванням умов договору та положень норм чинного законодавства. Отже, вимога про стягнення пені в сумі 515, 87 грн. є обґрунтованою, підставною та підлягає задоволенню.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 обласного відділення всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання» 8 085, 60 грн. - заборгованості з орендної плати та 515, 87 грн. - пені підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід стягнути з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 29, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов в частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання» на користь позивача ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_2 міської ради 8 085, 60 грн. - заборгованості з орендної плати та 515, 87 грн. - пені.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання», АДРЕСА_1, 54007 () на користь позивача ОСОБА_1 з використання та розвитку комунальної власності ОСОБА_2 міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 (ГУДКСУ в Миколаївській області, МФО 826013, р/р 2002, ):

- 8 085, 60 грн. (вісім тисяч вісімдесят пять грн. 60 коп.) заборгованості з орендної плати за договором оренди нерухомого або індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності № 7590 від 09.02.2015 року;

- 515, 87 (пятсот пятнадцять грн. 87 коп.) пені.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 обласного відділення Всеукраїнської благодійної організації «Рух в підтримку колишніх вязнів України «Подолання», АДРЕСА_1, 54007 () в доход Державного бюджету України (ГУДКУ у Миколаївській області, МФО банку 826013, р/р 3002, , одержувач УК у м. Миколаїв /м. Миколаїв / 22030001, код платежу 03499980, призначення платежу судовий збір):

- 1 218 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) - судового збору.

Наказ видати державній податковій інспекції після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 15.10.2015 року.

Суддя Е.М. Олейняш