донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.10.2015 р. справа №913/570/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 не зявився; ОСОБА_4 за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ
на рішення господарського судуЛуганської області
від14 вересня 2015 р. (підписано 17.09.2015 р.)
у справі№ 913/570/15 (суддя Лісовицький Є.А.)
за позовомДержавного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сам-Сон", с. Березівське, Попаснянський район Луганської області
провизнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" (далі ДП "Дарницький ВРЗ", позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про визнання недійсним укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сам-Сон" (далі ТОВ "Сам-Сон", відповідач) договору про виконання робіт №10/14/24/01-П від 24.10.2014р.

Рішенням господарського суду Луганської області від 14.09.2015р. по даній справі у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване необґрунтованістю позовних вимог.

ДП "Дарницький ВРЗ" подало апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

На думку заявника апеляційної скарги має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, зокрема, вважає, що суд дійшов помилкового висновку щодо узгодження сторонами строку дії спірного договору.

ТОВ "Сам-Сон" проти апеляційної скарги заперечило за доводами, викладеними і відзиві на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Секретаря палати Донецького апеляційного господарського суду № 04-08/813/15 від 19.10.2015р. змінено склад судової колегії, суддю Марченко О.А змінено на суддю Чернота Л.Ф.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч.2 ст.99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1, 2 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи обидві сторони були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи ДП "Дарницький ВРЗ", як «Замовник», та ТОВ "Сам-Сон", як «Виконавець», 24.10.14р. підписали договір про виконання робіт №10/14/24/01 П (далі - договір).

За умовами договору №10/14/24/01-П від 24.10.2014р. замовник доручає, виконавець зобов'язується виконати середній ремонт та налагодження колесотокарного верстату моделі 1836М.10, зав. №296, інв. №41283 згідно з Дефектною відомістю (додаток №1 до договору), Кошторисом (додаток №2 до договору) і відомістю матеріалів (додаток №3 до договору), які є невід'ємною частиною даного договору. Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість на умовах, викладених в даному договорі (п.п.1.1, 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1 договору термін виконання робіт складає 30 (тридцять) календарних днів і розпочинається від дати отримання передоплати.

По закінченні робіт виконавець надає замовнику акт виконаних робіт, який підписується повноважними представниками обох сторін по договору. Роботи вважаються виконаними якщо при прийманні-здаванні верстату отримано не менше п'яти обточених колісних пар, що відповідають вимогам інструкції ЦВ-ЦЛ-0062 З огляду, обстеження, ремонту та формування вагонних колісних пар, затвердженої наказом Укрзалізниці від 01.04.2015 №067-Ц (п.2.4. договору).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що вартість робіт визначається кошторисом (додаток №2 до договору), складеним виконавцем і погодженим замовником, і складає 408 753 грн.00 коп.

Згідно п. 3.2 договору виконавець приступає до виконання робіт на території замовника протягом 10 календарних днів після перерахування на розрахунковий рахунок виконавця передоплати в розмірі 30% від вартості робіт, що складає 122 625 грн. 90 коп. у т.ч. ПДВ 20%, що складає 20 437 грн. 65 коп.

Замовник зобов'язується провести остаточний розрахунок з виконавцем у термін до 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту здавання-приймання виконаних робіт, який є підставою для оплати (п. 3.4 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до " 31" грудня 2014 року, але в будь якому разі до повного виконання зобов'язань сторонами (п. 6.1 договору).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 29.12.14р. до договору №10/14/24/01-П від 24.10.14р. п. 6.1 зазначеного договору було викладено у наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до "20" березня 2015 року, але в будь якому разі до повного виконання зобов'язань ОСОБА_5".

Також, спірний договір було доповнено Кошторисом (Додаток №4 до Договору) та Відомістю матеріалів (Додаток №5 до Договору).

Додатки №2 та №3 до Договору №10/14/24/01-П від 24.10.2014 вважати такими, що втратили чинність; п.1.1. Договору викласти у наступній редакції: "Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується виконати середній ремонт та налагодження колесотокарного верстату моделі 1836М.10, зав. №296, інв. № 41283 згідно з Дефектною відомістю (додаток №1 до Договору), Кошторисом (додаток №4 до Договору) і Відомістю матеріалів (додаток №5 до Договору) які є невід'ємною частиною даного Договору"; п.3.1 Договору викласти у наступній редакції: "Вартість робіт визначається Кошторисом (додаток № 4 до Договору), складеним Виконавцем і погодженим із Замовником, і складає 376 685 грн. 60 коп."; п.3.4 Договору викласти у наступній редакції: ''Замовник зобов'язується провести остаточний розрахунок з Виконавцем у термін до 40 (сорока) банківських днів з моменту підписання ОСОБА_5 здавання-приймання виконаних робіт, який є підставою для оплати".

Відповідно до акту здавання-приймання виконаних робіт від 12.01.2015 на загальну суму 376 685 грн. 60 коп. відповідач виконав свої зобов'язання за договором в повному обсязі, а позивач розрахувався частково, а саме: - передплата в сумі 122 625 грн. 90 коп., та 215 019 грн. 24 коп. після виконання робіт.

Позивач вважає Договір таким, що підлягає визнанню недійсним, оскільки текст Договору не визначає строку дії Договору. У тексті (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1) вказано лише: Цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 20 березня 2015 року, але в будь якому разі до повного виконання зобов'язань ОСОБА_5, що є порушенням вимог ч.1 ст.252 Цивільного кодексу України, а тому, відповідно до приписів ст..203 Цивільного кодексу України, зокрема ч.1 цієї статті, спірний договір повинен бути визнаним недійсним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За своєю правовою природою оспарюваний договір є договором підряду.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

За змістом ч.1 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.180 господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ч.ч. 1,2 п. 1 ст 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 6 Цивільного кодексу України допускається існування любого договору, з принципу свободи договору, особи мають право врегульовувати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи умови спірного договору, дій сторін, спрямованих на виконання зобовязань за договором, судова колегія вважає, що сторонами узгоджені необхідні істотні умови договору, а тому, спірний договір є укладеним.

Позивачем не доведено обґрунтованості заявлених вимог щодо визнання спірного договору недійсним на підставі приписів ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України.

За таких обставин позов до задоволення не підлягає.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню в силі.

Судові витрати зі сплати судового збору за апеляційною скаргою покладаються на позивача.

Керуючись ст..ст.33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" на рішення господарського суду Луганської області від 14.09.15р. по справі №913/570/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 14.09.15р. по справі №913/570/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.