ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р.Справа № 922/4746/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи ОСОБА_2, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", м. Харків 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_3, м. Харків, ОСОБА_4, с. Петрівське, ОСОБА_5, м. Харків
про визнання недійсним рішення зборів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № б/н від 09.01.2014 року.

відповідача - ОСОБА_6, за довіреністю № б/н від 08.09.2015 року.

3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_3 - не з`явився.

3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_4 - не з`явився.

3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_5 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік" про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", оформлене протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік". Визнати недійсною нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", затверджену рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", оформленого протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 серпня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 08 вересня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.09.2015 року від представника відповідача надійшов відзив (вх. № 35809) на позов разом із документами для долучення до матеріалів справи. В своєму відзиві, відповідач проти позову заперечує, зазначає, що всі збори учасників ТОВ "Агро-Антік" були проведені з дотриманням передбачених установчими документами Товариства та чинним законодавством вимог щодо процедури їх скликання, проведення, порядку голосування та прийняття рішень, в тому числі позачергові загальні збори учасників Товариства 10 серпня 2015 року, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання недійсними прийнятих правомочних рішень повноважних позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Агро-Антік" 10 серпня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.09.2015 року від 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_5 надійшов відзив (вх. № 35700) на позов, в якому третя особа проти позову заперечує.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.09.2015 року від 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив (вх. № 35807) на позов, в якому третя особа проти позову заперечує.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 08.09.2015 року від 3-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив (вх. № 35808) на позов, в якому третя особа проти позову заперечує.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 28.09.2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 28.09.2015 року представник відповідача надав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 38680).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.09.2015 року розгляд справи було відкладено на 12.10.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 12.10.2015 року позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.10.2015 року проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання 12.10.2015 року не з`явився, пояснень по справі не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 в судове засідання 12.10.2015 року не з`явилась, пояснень по справі не надала.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 в судове засідання 12.10.2015 року не з`явився, пояснень по справі не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, 20.11.2009 року було проведено державну реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 1 045459.

На підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", укладеного 29 січня 2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з однієї сторони та Бендегою.Н.М. (позивач) з іншої сторони, позивач прийняла у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", що становить 30% від статутного капіталу. Як свідчить протокол № 3 загальних зборів учасників ТОВ "Агро-Антік" від 29 січня 2010 року, ОСОБА_2 була прийнята до складу учасників із часткою в сумі 600 000,00 гривень, що складає 30% статутного капіталу. Державну реєстрацію змін до статуту ТОВ "Агро-Антік" проведено 19 лютого 2010 року. Відповідно до п. 1.3. Статуту ТОВ."Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.) учасниками Товариства були: ОСОБА_2 - 30% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 50% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 20% статутного капіталу.

Відповідно до матеріалів справи, 10 серпня 2015 року рішенням позачергових загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", оформлених протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року, позивача було виключено зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік" за систематичне не виконання (неналежним чином виконання) своїх обов'язків перед товариством, перешкоджання своїми діями досягненню мети товариства, здійсненню цілей та задач діяльності товариства.

Позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з відповідним позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТОВ "Агро-Антік", оформленого протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік" та про визнання недійсною нову редакцію статуту ТОВ "Агро-Антік", затверджену рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", оформленого протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року, мотивуючи позов тим, що прийняте рішення та порядок проведення зборів є таким, що не відповідає чинному законодавству, доводи, які зазначені у протоколі № 15, не знаходять свого підтвердження належними доказами щодо неналежного виконання, систематичного невиконання позивачем обов'язків учасника товариства або перешкоджання діяльності товариства.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 4 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

В розумінні ст. ст. 1, 4 Закону України „Про господарські товариства" (далі - Закон) господарськими товариствами визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди між юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належить, зокрема, товариство з обмеженою відповідальністю, яке діє на підставі статуту.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону, товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами (стаття 3 Закону ).

Права та обов'язки учасників товариства встановлені ст. ст. 10,11 Закону.

Статтею 11-1 вищезазначеного закону встановлено, що законодавство про господарські товариства ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законодавчих актів.

Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст.80 ГК України, ст. 140 ЦК України, ст. 50 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач за своєю організаційно-правовою формою господарювання є Товариством з обмеженою відповідальністю

Відповідно до ч. 2. ст. 143 Цивільного кодексу України, Статут товариства з обмеженою відповідальністю зі всіма наступними змінами зберігається в органі, що здійснив державну реєстрацію товариства, і є відкритим для ознайомлення.

Таким чином, Статут є основним доказом участі учасника в господарському товаристві.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до п. 1.3. до Статуту ТОВ/"Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.) учасниками Товариства були: ОСОБА_2 - 30% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 50% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 20% статутного капіталу.

Згідно п.7.4. Статуту ТОВ "Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.), ст. 58 ЗУ "Про господарські товариства", п. 1 ст. 145 ЦК України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників та згідно п.7.5. Статуту ТОВ "Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.), п. 4 ст. 145 ЦК України питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Відповідно до п.7.6. Статуту ТОВ "Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.), ч. 1 ст.60 ЗУ "Про господарські товариства" загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно із п. 7.11. Статуту ТОВ "Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.), ч. 4, 5 ст. 61 ЗУ "Про господарські товариства" учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Обов'яковість виконання рішень загальних зборів учасників прямо передбачена ст. 11 ЗУ "Про господарські товариства", ст. 117 ЦК України, п. 3 ст. 88 ГК України, Статутом ТОВ "Агро-Антік", затвердженого загальними зборами учасників Товариства (протокол від 29.01.2010р.).

Рішенням загальних зборів учасників Товариства, оформленим протоколом загальних зборів № 15 від 10.08.2015 року засновників ТОВ "Агро-Антік", ОСОБА_2 була виключена з числа засновників Товариства з підстав порушення нею вимог статуту, що перешкоджають діяльності Товариства (далі - Протокол № 15).

Статтею 97 ЦК України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно приписів ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (ч. 1). Рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду (ч. 5).

Таким чином, вказана норма права передбачає можливість оскарження рішення загальних зборів учасником товариства до суду.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" та ст. 145 ЦК України, Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного (складеного) капіталу. Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути : - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до п. 2.16. Рекомендації президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справі, що виникають з корпоративних відносин", господарським судам у вирішенні спорів зі справи про визнання недійсними рішень загальних зборів за позовами акціонерів, яких не було повідомлено про проведення загальних зборів, необхідно давати оцінку всіх обставин справи в їх сукупності та з`ясовувати, чи порушує оспорювань рішення права та охоронювані законом інтереси позивача.

Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що її не було повідомлено про загальні збори учасників товариства, а саме 21.01.2015 року, 27.04.2015 року, у зв`язку чим вона не мала можливості брати участь у зборах.

Проте дані твердження позивача спростовуються матеріалами справи, а саме.

Як вбачається зі статуту товариства, адресою ОСОБА_2 є АДРЕСА_3 (п. 1.3.1 зміни до статуту ТОВ "Агро-Антік від 19.02.2010 року).

В матеріалах справи наявні докази належного повідомлення позивача про загальні збори товариства, що підтверджується описами вкладення у цінний лист, а також Витягами з "Украпошти".

Стосовно тверджень позивача щодо зміни адреси на АДРЕСА_1, то суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, тільки "15" грудня 2014 року під час реєстрації учасників загальних зборів відповідачем був встановлений факт зміни ще "28" вересня 2011 року місця реєстрації ОСОБА_2, а саме: з адреси АДРЕСА_3 на адресу 61093, АДРЕСА_2 (згідно тимчасової посвідки ОСОБА_2 на постійне проживання НОМЕР_2, виданої "26" грудня 2005 року ВГІР ФО УМВС України в Харківській області).

Доказів, що підтверджували б повідомлення учасників товариства про зміну адреси ОСОБА_2 до суду не надано.

П. 2 ст. 17 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: перелік засновників (учасників) юридичної особи, у тому числі ім'я, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, якщо засновник - фізична особа. П. 3 ст. 8 даного Закону встановлено, що установчі документи (установчий акт, статут або засновницький договір, положення) юридичної особи повинні містити відомості, передбачені законом; відповідальність за відповідність установчих документів законодавству несуть засновники (учасники) юридичної особи. П. 1 ст. 16 даного Закону визначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців з Єдиного державного реєстру. П. 3 ст. 4 передбачено, що зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи-підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом. Згідно вимог ст. 7 ЗУ "Про господарські товариства" товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Тому суд вважає обґрунтованими твердження відповідача, що з 28.09.2011 року до 15.12.2014 року позивач повинен був та мав можливість повідомити відповідача про зміну його відомостей (в даному випадку - місця реєстрації) як учасника Товариства та погоджується з твердження відповідача, що це свідчить про порушення позивачем його обов'язків учасника перед Товариством, норм чинного законодавства України.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що виходячи із принципів добросовісності та розумності (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України) позивач, як учасник ТОВ "Агро-Антік" змінивши своє місце реєстрації, з метою отримувати належні повідомлення зі сторони товариства чи інших учасників про діяльність ТОВ "Агро-Антік" мав би повідомити про таке Товариство та ініціювати внесення відповідних змін до статутних документів в частині відомостей про його місце проживання. Відсутність же повідомлення учасником товариства про зміну свого місця реєстрації, позбавляє, на думку суду, учасника права апелювати до Товариства та інших учасників про неналежне його повідомлення про проведення зборів учасників.

Як свідчать матеріали справи, після "15" грудня 2014 року повідомлення про скликання загальних зборів учасників, направлялися Товариством включно і на адресу: 61093, АДРЕСА_2, що підтверджується відповідними описами вкладення цінних листів з відмітками поштових відділень УДППЗ "УКРПОШТА" та підписами оператора поштового зв'язку , фіскальними чеками.

Щодо адреси "вул. Гагаріна, 22 у с. Білоусове Коломацькому р-ні Харківської області", то як стверджує відповідач, ОСОБА_2 вказала дану адресу як "фактичну адресу" у своєму Повідомленні на ім'я директора ТОВ "АГРО-АНТІК" від "06" липня 2015 року. Тому після "06" липня 2015 року всі наступні листи, в тому числі повідомлення про скликання загальних зборів учасників, направлялися Товариством включно і на адресу: АДРЕСА_4, що підтверджується відповідними описами вкладення цінних листів з відмітками поштових відділень УДППЗ "УКРПОШТА" та підписами оператора поштового зв'язку, фіскальними чеками.

У пункті 10 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від "05" березня 2009 року № 270 визначено: "Оператори поштового зв'язку зобов'язані забезпечувати:

- надання послуг поштового зв'язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв'язку, умов договору;

- пересилання поштових відправлень, що належать до універсальних послуг поштового зв'язку, у нормативні строки, встановлені Мінтрансзв'язку".

Пунктом 110 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від "05" березня 2009 року № 270, визначено: "У разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення"; пункт 116: "У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження"; пункт 117: "Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання".

Абзацом двадцять сьомим пункту 2 "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від "05" березня 2009 року N 270, визначено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Вміст поштового відправлення містить бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку" заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Отже, суд дійшов висновку, що повідомлення про скликання від 10.08.2015 року загальних зборів учасників ТОВ "АГРО-АНТІК", були відправлені відповідачем ОСОБА_2 з дотриманням всіх передбачених чинним законодавством України вимог, належним чином, у порядку та у строки, передбачені п.7.12 Статуту ТОВ "АГРО- АНТІК" (у редакції, чинній на момент перебування ОСОБА_2 у складі учасників товариства), абз.5 ст.61 Закону України "Про господарські товариства", з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного, більш як за 30 (тридцять) днів поштовими цінними листами з описами вкладення на адреси позивача, що підтверджується відповідними описами вкладення цінних листів з відмітками поштових відділень УДППЗ "УКРПОШТА" та підписами оператора поштового зв'язку, фіскальними чеками.

Статтею 59 зазначеного Закону України передбачено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів; б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника; в) виключення учасника з товариства. З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів.

Згідно ст. 60 Закону України "Про господарські товариства", загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів. Будь-хто з учасників товариства з обмеженою відповідальністю вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Голова зборів товариства організує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

В даному випадку, як вбачається з протоколу загальних зборів № 15, на засіданні загальних зборів були присутні учасники товариства, що володіють у сукупності 70% голосів.

Відповідно до п. п. "и" п.7.5 ст.7 Статуту ТОВ "АГРО-АНТІК" (у редакції, чинній на момент перебування ОСОБА_2 у складі учасників товариства), п. "в" ст.59 Закону України "Про господарські товариства", п.п.7 п.4 ст.145 Цивільного кодексу України питання виключення учасника з товариства відноситься до компетенції загальних зборів учасників товариства.

Як вбачається з протоколу загальних зборів від 10.08.2015 року підставою для виключення ОСОБА_2 стало невиконання нею своїх обов`язків перед учасниками товариства та створення перешкод в реалізації їх корпоративних прав.

Вищезазначене мотивоване тим, що на загальних зборах 15.12.2014 року було встановлено про зміну місця проживання ОСОБА_2, проте сама позивач не повідомила учасників товариства про таку зміну, що є порушенням як статуту товариства так і чинного законодавства.

Крім того, 21.01.2015 року ОСОБА_2 не з`явилась на збори учасників товариства, в той час як на даних зборах ставилось питання про приведення Статутних документів ТОВ "Агро-Антік" у відповідність до винесених судових рішень в рамках справи № 922/271/14 від 20.05.2014 року, зміни місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підписання всіма учасниками товариства прийнятих змін до Статуту та проведення необхідних дій для державної реєстрації вищезазначених змін Статутних документів Товариства.

Положеннями чинного законодавства передбачено, що зміни і доповнення, внесені в Статут є його невід'ємною частиною (в тому числі і зміни, пов'язані зі зміною складу учасників), вступають в силу для третіх осіб.- тільки з моменту їх державної реєстрації.

В даному випадку, не з`явлення ОСОБА_2 на вищезазначені збори спричинило фактичну неможливість приведення Статутних документів ТОВ "Агро-Антік" у відповідність до винесених судових рішень.

27.04.2015 року ОСОБА_2 також не було присутня на зборах, про які була повідомлена завчасно та належним чином, в той час як на даних зборах ставилось питання щодо здобуття товариством кредитних ресурсів, зокрема залучення ТОВ "Агро-Антік" банківського кредиту.

Загальними зборами товариства було прийнято рішення про включення до учасників товариства ОСОБА_5 зі здійсненням ним додаткового грошового внеску в розмірі 1200000,00 грн. з відповідним співмірним збільшенням загального розміру Статутного капіталу та перерозподілу часток учасників Товариства. Зазначені зміни відповідно до ст. 87 ЦК України підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації усіма учасниками товариства.

У зазначений час та місце ОСОБА_2 не з`явилась, хоча була повідомлена про збори завчасно та належним чином, у з`язку з тим, що лише ОСОБА_2 не було підписано документи, необхідні для реєстрації змін до статуту.

Враховуючи викладене, документи ТОВ "Агро-Антік" були залишені реєстратором без розгляду, що підтверджується повідомленням державного реєстратора.

Позивач також у своєму позові заперечує проти включення до учасників товариства ОСОБА_5, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

В даному випадку, суд дійшов висновку, що позивача було завчасно та належним чином повідомлено про проведення загальних зборів, проте позивач не з`явилась на позачергові загальні збори.

Крім того, при вирішенні питання щодо скасування рішень загальних зборів учасників товариства, суд має з`ясувати чи порушує вказане рішення інтереси позивача, проте суд дійшов висновку, що позивачем не було надано до суду доказів, що вказували б на порушення інтересів ОСОБА_2 включення до товариства нового учасника.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі письмової заяви від 07.11.2014 року на ім'я Товариства від фізичної особи, для покращення фінансового стану ТОВ "Агро-Антік", модернізації технологічних процесів та виготовлення конкурентоспроможних виробів Товариства, адаптації до нових умов і стандартів у аграрному секторі з метою подальшого отримання прибутку, економічного розвитку, розширення асортименту і географії ринків збуту продукції, повноважними загальними зборами учасників ще 21.01.2015 року було прийнято рішення залучити додаткові інвестиції шляхом вступу до складу учасників ТОВ "Агро-Антік" нового учасника зі здійсненням ним до статутного капіталу грошового внеску у порядку та у строки, передбачені статутними документами Товариства та чинним законодавством України. Проте, внаслідок систематичного не виконання (неналежним чином виконання) позивачем своїх обов'язків перед товариством, перешкоджання ним досягненню мети товариства, здійсненню цілей та задач діяльності, зловживання корпоративним правом, фактично включення до складу учасників ТОВ "Агро-Антік" фізичної особи-інвестора відбулось тільки після виключення позивача зі складу учасників Товариства - державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 13.08.2015 року (номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: НОМЕР_3).

Також, в матеріалах справи наявна копія ухвали Коломацького районного суду № 625/521/15-ц від 26.06.2015 року, за якою стягувачем виступає ОСОБА_10, а боржником ОСОБА_2, в якій позивач просив суд виділити в натурі майно, загальною вартістю 600000,00грн., яка дорівнює частці ОСОБА_2 в 30% у статутному капіталі ТОВ "Агро-Антік".

На виконання вищезазначеної ухвали, державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47978388 від 26.06.2015 року про заборону загальним зборам учасників товариства, призначеним на 30.06.2015 року приймати рішення щодо виключення ОСОБА_2 зі складу часників товариства ТОВ "Агро-Антік", зміни розміру Статутного капіталу ТОВ "Агро-Антік" та перерозподіл часток учасників товариства та здійснення учасниками додаткових грошових внесків.

Враховуючи вищевикладене, 30.06.2015 року ОСОБА_2 з`явилась на збори учасників товариства разом із державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ з постановою про відкриття виконавчого провадження № 47978388 від 26.06.2015 року, в якій заборонялось приймати рішення стосовно питань щодо виключення ОСОБА_2 зі складу часників товариства ТОВ "Агро-Антік", зміни розміру Статутного капіталу ТОВ "Агро-Антік" та перерозподіл часток учасників товариства та здійснення учасниками додаткових грошових внесків.

Як стверджує відповідач, жодний з учасників товариства крім ОСОБА_2 не був обізнаний про вищенаведені заборони та наявність судового рішення та існування виконавчого провадження.

Своїми діями позивач фактично порушує інтереси учасників товариства, а виконавче провадження відповідно до якого позивач виступає боржником є втручанням у діяльність товариства особами, які не є його учасниками.

Щодо тверджень позивача про необізнаність про наявність ухвали Коломацького районного суду № 625/521/15-ц від 26.06.2015 року та виконавчого провадження, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи наявний лист ОСОБА_2 адресований ОСОБА_10 (який виступає стягувачем відповідно до ухвали Коломацького районного суду), в якому зазначено про призначення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік" на 30.06.2015 року та направлено повідомлення про проведення загальних зборів товариства, що спростовує твердження позивача щодо необізнаності наявності виконавчого провадження стосовно неї, як боржника.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач ігнорував повідомлення про проведення зборів учасників та систематично не з'являвся на загальні збори (про причини своєї неявки жодного разу не повідомив), зокрема, на загальні збори учасників 21.01.2015 року та 27.04.2015 року, в порядку денному яких були питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, в тому числі питання про приведення Статутних документів ТОВ."Агро-Антік" у відповідність до винесених судових рішень в рамках справи №922/271/14 від 20.05.2014 року, чим фактично унеможливив їх реалізацію, перешкоджав іншим його учасникам брати участь у розгляді питань порядку денного, прийняттю рішень та, як наслідок, порушував їх право на участь в управлінні товариством, що також прямо свідчить про зловживання корпоративним правом. У зв'язку з відсутністю позивача на загальних зборах 27.04.2015 року, було відкладено прийняття рішення щодо здобуття Товариством кредитних ресурсів, зокрема, залучення ТОВ."Агро-Антік" банківського кредиту, в якому майновими поручителями повинні були виступати всі учасники Товариства, що призвело до негативних наслідків - погіршення фінансового стану Товариства, що також свідчить про невиконання позивачем своїх обов'язків перед Товариством, порушення ним положень Статуту Товариства й чинного законодавства України.

Зазначені обставини стали підставою для виключення ОСОБА_2 із числа учасників ТОВ "Агро-Антік".

У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних Спорів" від "24" жовтня 2008 року N 13, в абзаці четвертому пункту 29 викладено правову позицію, згідно з якою виключення учасника з товариства з обмеженою відповідальністю відповідно до Закону України "Про господарські товариства" належить до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю.

Вищий господарський суд України відповідно до п.2.1 Довідки Вищого господарського суду України від 01.02.2014 року за результатами узагальнення судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав, з урахуванням імперативного характеру норм ч.2 ст.52, ст.64 Закону "Про господарські товариства" зазначив, що питання щодо виключення учасника зі складу товариства з обмеженою відповідальністю належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Відповідно Постанові Вищого господарського суду України "Про виключення зі складу учасників товариства" справа від 29.05.2007 № 2-802/2006 "виключення учасника товариства є формою відповідальності його перед товариством за невиконання обов'язків, передбачених установчими документами або законом. На відміну від виходу з товариства, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання учасника."

Згідно окремої думки судді Конституційного Суду України Лилака Д.Д. стосовно Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліхтнер Бетон Львів" щодо офіційного тлумачення положень частини четвертої статті 58, частини першої статті 64 Закону України "Про господарські товариства" "виключення учасника з Товариства с мірою юридичної відповідальності за систематичне невиконання (неналежне виконання) обов'язків або перешкоджання своїми діями досягненню цілей Товариства (частина перша статті 64 Закону), а також неучасті в управлінні справами Товариства. Право на виключення недобросовісного учасника зі складу Товариства надано іншим учасникам в особі його органів управління (абзац третій частини третьої статті 144, пункт 7 частини четвертої статті 145 ЦК України, пункт "в" частини першої статті 59, частина перша статті 64 Закону). Органами управління Товариства є загальні збори його учасників (вищий орган) і виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор) (частини перша, друга статті 145 ЦК України, стаття 89 Господарського кодексу України (далі - ГК України), частина перша статті 58, частина перша статті 62 Закону). Виключення учасника з Товариства як санкція за правопорушення в корпоративних правовідносинах належить до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства (абзац третій частини третьої статті 144, пункт 7 частини четвертої статті 145 ЦК України, пункт "в" частини першої статті 59, частина перша статті 64 Закону). Ця корпоративна санкція застосовується вищим органом управління Товариства незалежно від волі недобросовісного учасника, зокрема, з метою усунення перешкод для досягнення цілей Товариства і захисту його прав та інтересів, у тому числі прав та інтересів інших учасників. Належність цього питання виключно до розгляду загальними зборами учасників Товариства означає, що його некомпетентні вирішувати інші органи".

Згідно Протоколу N15 від "10" серпня 2015 року з питання номер 3 порядку денного "Виключення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) зі складу учасників ТОВ "АГРО-АНТІК"" голосування відбулось з результатами: "за - 70% голосів, "утримались" - 0% голосів.

Чинним законодавством передбачено захист прав учасників господарського товариства від недобросовісного учасника, який систематично не виконує обов'язки та перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства. Відповідно до положень Статуту ТОВ "АГРО-АНТІК" (у редакції, чинній на момент перебування ОСОБА_2 (Позивача) у складі учасників товариства), ст.64 Закону України "Про господарські товариства", п.З ст.100 Цивільного кодексу України, результатів узагальнення Вищим господарським судом України судової практики вирішення спорів про корпоративне управління та реалізацію корпоративних прав, учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства; при цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 року „Про практику розгляду судами корпоративних спорів" передбачено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути : - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Відповідно до пункту 2.16. Рекомендацій президії Вищого господарського суду України від 28.12.2007р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справи, що виникають з корпоративних відносин" господарським судам у вирішенні спорів зі справ про визнання недійсними рішень загальних зборів за позовами акціонерів, яких не було повідомлено про проведення загальних зборів, необхідно давати оцінку всіх обставин справи в їх сукупності та з`ясовувати, чи порушує оспорюване рішення права та охоронювані законом інтереси позивача.

Як зазначено у пункті 19 Постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства; якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, відсутні правові підстави для задоволення позову .

Відповідно до частини 1 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочність на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми закону, учаснику товариства надається однакова сукупність прав, включаючи, зокрема, право на участь в управлінні товариством, тобто право, яким охоплюється участь в роботі загальних зборів, можливість бути обраним до складу інших органів товариства та брати участь в їх діяльності, вносити пропозиції, тощо. Отже, фактично, право на управління товариством має складну структуру, оскільки складається з низки правомочностей. Вказане право за наявності встановлених законом умов повинно реалізуватися учасником товариства, як управненою особою.

Згідно з частиною 3 статті 100 Цивільного кодексу України учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

У відповідності до частини 1 статті 64 Закону України "Про господарські товариства" учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов'язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно до норм ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів.

Прийняті на загальних зборах рішення можуть бути визнанні недійсними у разі порушення вимог закону або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства, позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах, порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства),

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства),

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, до того ж, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром вчинити шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Виключення учасника товариства є формою відповідальності його перед товариством за невиконання обов'язків, передбачених установчими документами або законом. Виключення учасника товариства має примусовий характер і не залежить від бажання учасника. Воно можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами. Правова природа виключення учасника за законодавством України полягає у тому, що це спеціальна корпоративна санкція до учасника, який не виконує корпоративних обов'язків.

Таким чином, кворум, достатній для проведення позачергових загальних зборів учасників ТОВ "Агро-Антік" від 10.08.2015 був забезпечений, що підтверджується протоколом загальних зборів товариства, позачергові загальні збори учасників товариства були правомочними, і питання, які розглядались під час загальних зборів, відповідають питанням, включеним до порядку денного, а отже рішення, прийняте загальними зборами учасників товариства від 10.08.2015 року, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства № 15 від 10.08.2015 року є законним, і підстав для визнання його недійсними не має.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання недійсною нової редакції статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", затвердженої рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", оформленого протоколом № 15 від 10 серпня 2015 року, суд зазначає наступне.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 13 - п. 14 Постанови від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", відповідно до вимог статей 88, 143, 154 Цивільного кодексу України, статей 57, 82 Господарського кодексу України, статей 4, 37, 51, 65, 67, 76 Закону про господарські товариства, статей 27, 30 Закону про державну реєстрацію суди вправі визнати недійсними установчі документи товариства за одночасної наявності таких умов:

- на момент розгляду справи установчі документи не відповідають вимогам законодавства;

- порушення, допущені при прийнятті та затвердженні установчих документів, не можуть бути усунені;

- відповідні положення установчих документів порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що одним із способів захисту порушених прав суб'єктів господарювання є, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

Суд дійшов висновку, що статут юридичної особи за змістом частини другої статті 20 Господарського кодексу України є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту. Підставами для визнання акта, в тому числі статуту недійсним відповідно до вказаної норми є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв'язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 ГПК України позивач зобов'язаний викласти в позовній заяві обставини, на які ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Оскільки зміни, внесені до установчих документів товариства за результатами відповідного рішення, не порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, положення статуту товариства та Закону України "Про господарські товариства", прийняття рішення загальних зборів учасників ТОВ "Агро-Антік" від 10.08.2015 р. та статуту в новій редакції Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Антік", що затверджений рішенням загальних зборів ТОВ "Агро-Антік" від 10.08.2015 р., є пов'язаними юридичними фактами (нова редакція статуту є похідною по відношенню до рішення зборів), за наведеним вище мотивуванням суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в частині визнання недійсною нової редакції статуту ТОВ "Агро-Антік".

Відповідно до статей 44-49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129 Конституції України; ст. ст. 3, 4, 6, 10, 11, 50, 51, 58, 59, 60, 61, Закону України "Про господарські товариства"; ст. ст. 17, 27, 30 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців"; ст.ст. 57, 80, 82, 83, 167 Господарського кодексу України, ст.ст. 15, 20, 88, 97, 98, 140, 143, 145 Цивільного кодексу України; ст. ст. 1, 2, 21, 43, 12, 21, 22, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 16.10.2015 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/4746/15