УХВАЛА

19.10.2015Справа № 910/21492/15

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про розірвання договору

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Турченко Д.Л.;

від відповідача: Король О.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі-відповідач) про розірвання договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 1220042 від 01.11.2001.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв'язку із внесенням змін до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», позивач не є, а ні балансоутримувачем житлового та нежитлового фонду, а ні виконавцем послуг з постачання теплової енергії та позбавлений на законодавчому рівні здійснювати будь-які нарахування за комунальні послуги (включаючи теплопостачання), на підставі чого Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва втратило підстави виступати стороною у договорі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.08.2015 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.09.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

10.09.2015 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що 19.05.2015 відповідачем отримано від позивача лист № 47-1585 від 19.05.2015 щодо припинення дії 40 договорів на постачання теплової енергії у гарячій воді, серед яких у переліку був і спірний договору.

Листом від 28.08.2015 № 029/53/1/10292 відповідач надав позивачу згоду на припинення дії зазначених позивачем у листі договорів, тож на не день розгляду даної справи у господарському суді спір між сторонами відсутній, у зв'язку з чим просить суд припинити провадження у справі на підставі ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні 14.09.2015 оголошувалась перерва до 19.10.2015.

15.09.2015 представник позивача через загальний відділ діловодства суду подав письмові пояснення, в яких зазначив, що в частині нежитлових приміщень (теплопостачання юридичним особам) відповідач згоду на розірвання спірного договору не надав.

22.09.2015 представник позивача подав додаткові пояснення, вказавши, що Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, повідомивши всі заінтересовані сторони про необхідність розірвання спірного договору та укладення нового договору з іншим балансоутримувачем житлового та нежитлового фонду, вжив всіх заходів, необхідних для розірвання оспорюваного договору.

У даному судовому засіданні представник відповідача просив суд припинити провадження справі.

Представник позивача не заперечував проти припинення провадження у справі.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, листом від 28.08.2015 № 029/53/1/10292 Публічне акціонерне товариство «Київенерго» надало відповідь на лист Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва від 19.05.2015 № 47-1585 щодо припинення дії договорів на постачання теплової енергії у гарячій воді, повідомивши, що враховуючи факт відсутності перебування на балансі об'єктів, надає згоду на припинення дії договорів, зокрема договору № 1220042 від 01.11.2001 на постачання теплової енергії у гарячій воді з 01.09.2015.

Так, згідно ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 8.2. договору № 1220042 від 01.11.2001, договір припиняє свою дію у випадках: закінчення строку на який він був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення Арбітражним судом; передбачених п. 6.4.1. договору; ліквідації сторін.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі № 910/21492/15 на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмету спору.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд відзначає наступне.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подачу позову) врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (Із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 9) у застосуванні ст. 7 Закону України «Про судовий збір» господарським судам необхідно мати на увазі, зокрема, таке.

Статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Разом з тим, відповідно до п. 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

Отже, враховуючи положення частини 2 ст. 49 ГПК України, суд покладає судовий збір, сплачений позивачем, на відповідача.

Керуючись п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 910/21492/15 припинити на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код - 00131305) на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г, ідентифікаційний номер - 03366612) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Стягувач: Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, буд. 9-Г, ідентифікаційний номер - 03366612).

Боржник: Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, буд. 5, ідентифікаційний код - 00131305).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 19.10.2015 і дійсна для пред'явлення до виконання до 19.10.2016.

Суддя Бондарчук В.В.