РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/23453/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква»
ДоФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
Простягнення 6 755,55 грн.
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін:

від позивача: Сокур С.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 6 755,55 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2015 року було порушено провадження у справі №910/23453/15 та призначено її до розгляду на 09.10.2015 року.

06.10.2015 року через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про доручення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 09.10.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 09.10.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 09.10.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» (позивач, орендар) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, суборендар) був укладений договір №3345 суборенди торгово-рекламного обладнання, відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 2.2 якого орендар передає, а суборендар приймає у строкове платне користування з плату, шляхом підписання акту прийому-передачі, обладнання, що є об'єктом суборенди за цим договором.

Відповідно до п. 2.6 договору факт повернення обладнання з суборенди підтверджується актами повернення, які підписуються уповноваженими представниками сторін т скріплюються печатками сторін.

Згідно з п. 4.2.6 договору по закінченню терміну дії цього договору або його достроковому розірванні суборендар зобов'язується повернути орендареві обладнання у справному стані протягом 5 календарних днів з моменту розірвання даного договору.

Пунктом 4.6 договору сторони погодили, що в разі неповернення обладнання в строк, зазначений в п. 4.2 договору обладнання вважається фактично втраченим.

Відповідно до п. 5.1 договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов дійсного договору згідно чинного законодавства України. У випадку втрати або знищення торгового обладнання під час дії договору суборендар, протягом 5 днів з моменту отримання письмової вимоги з боку орендодавця про відшкодування вартості обладнання, має відшкодувати вартість торгового обладнання, вказану в акті прийому-передачі обладнання, а також якщо суборендар не може повернути торгове обладнання орендарю (згідно письмового звернення з боку орендаря та по закінченню терміну дії договору) у разі його втрати, знищення.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2013 року (п.9.1); якщо жодна із сторін не направить іншій стороні повідомлення про розірвання договору до закінчення строку, вказаного в п. 9.1 договору, строк дії договору подовжується на тих же умовах на один календарний рік (п.9.7).

Відповідно до акту прийому-передачі від 05.03.2013 року позивач передав, а відповідач прийняв в користування обладнання на загальну суму 6 755,55 грн., а саме: холодильник UBC 400 Icestream Medium вуличний «Моршинская» Туре = «RSO» ID = « 43» сер. №75753 інв. №Н6430, заводський №75753, вартістю 5 948,00 грн.; захисну конструкцію інвентарний №ХД005908, вартістю 807,55 грн.

05.06.2015 року позивач надіслав відповідачу лист з вимогою про сплату вартості переданого за договором обладнання, в зв'язку з його втратою. Зазначена вимога отримана відповідачем 08.06.2015 року, проте, залишена без задоволення.

В зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6 755,55 грн. вартості, переданого за договором суборенди та не повернутого відповідачем, обладнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості неповернутого обладнання нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 6 755,55 грн.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі:1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням; 5) закриття провадження у справі.

У зв'язку з тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» було внесено на 609,00 грн. судового збору більше, ніж встановлено законом, суд приходить до висновку, що судовий збір в зазначеній сумі підлягає поверненню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: 02225, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, ) 6 755 (шість тисяч сімсот п'ятдесят п'ять) грн. 55 коп. - вартості обладнання, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Євро Аква» (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, ) з Державного бюджету України 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого на підставі платіжного доручення №8595 від 28.07.2015 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

15.10.2015 року