ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.09.2015 Справа № 905/1281/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Артемівськ

про стягнення заборгованості в сумі 107069,34 гривень

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 3052-К-О від 21.07.2014р.

від відповідача: не зявився

Позивач, публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Артемівськ про стягнення заборгованості в сумі 107069,34 гривень, з яких 75000,00 гривень заборгованість за кредитом, 24458,31 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом, 7611,03 гривень пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на приписах норм ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України і полягають в тому, що 27.02.2012р. відповідачем було підписано і подано до ПАТ КБ «Приватбанк» заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 27.02.2012р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було відкрито поточний рахунок № 9991 та встановлено кредитний ліміт відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг". Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти. Відповідач, в свою чергу, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за кредитом, відсотками та комісіями, також за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, відповідачу нарахована пеня.

В судовому засіданні 22.09.2015 р. представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у жодне судове засідання не з'явився, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів, хоча про судові засідання повідомлявся належним чином шляхом своєчасного надсилання ухвал за адресою місцезнаходження, визначеною за матеріалами справи та відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, достовірність яких (відомостей) презюмується ст. 18 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців".

При цьому, з огляду на правову позицію Вищого господарського суду України, визначену в п.4 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" від 02.06.2006р. №01-8/1128 та в п.11 Інформаційного листа „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" від 15.03.2007р. №01-8/123, таке надсилання вважається належним виконанням обов'язку щодо інформування сторін про судовий розгляд справи.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

27.02.2012р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - клієнт) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» було укладено заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та ОСОБА_3 банку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua. Сторони домовилися, що операції за заявкою здійснюються у відповідності до розділів 3.1.1 та 3.2.2 або окремо укладених угод,яки регулюють надання послуги «Гарантований платіж». За змістом послуги «Гарантований платіж» банк зобов'язався при наявності вільних грошових коштів надати клієнтові кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, вказані в заявці на договірне списання , в обмін на зобов'язання клієнту по поверненню кредиту, сплаті процентів, винагороди в обумовлені договором строки. Відновлювальна кредитна лінія надається банком для використання клієнтом платежів по заявкам на договірне списання з датою виконання в майбутньому по господарських договорах, не перевищує строку повернення кредиту та може бути змінена або відмінена клієнтом за згодою отримувача, шляхом перерахування Банком кредитних коштів на рахунок 3648, з наступним перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок отримувача, вказаного в заявці. Строк повернення кредиту вказується в заявці. Згідно п.3.2.2.2 у випадку порушення клієнтом будь-якого з зобов'язань, банк має право, починаючи з 91 дня, змінювати строк повернення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов Клієнт погашає заборгованість за кредитом в розмірі, обумовленому в заявці, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом в період з дати ініціювання Клієнтом платіжного доручення до дати виконання платіжного доручення Клієнт сплачує проценти в розмірі 4% від розміру заборгованості.

В період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує Банку проценти у розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року в розмірі 36 % річних від сумі заборгованості. У випадку непогашення заборгованості за кредитом в строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому проценти за використання кредитом сплачуються Клієнтом із розрахунку 56 % річних .

Пунктом 3.2.2.6. визначений перелік обов'язків клієнта, серед яких - сплатити проценти за весь час користування кредитом, здійснювати погашення кредиту та сплату винагороди.

За змістом п.3.2.2.6.6, клієнт доручає банку списувати грошові кошти зі всіх своїх поточних рахунків в рахунок заборгованості за кредитом, процентами, винагородою, неустойкою.

Згідно з п.3.2.2.9.6 клієнт сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом відповідно до заявки. Нарахування винагороди здійснюється із розрахунку 4 % річних з дати ініціювання заявки до дати її виконання.

Відповідно до п.3.2.2.10., при порушенні клієнтом будь-якого зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом, строків повернення кредиту, винагороди, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. При цьому, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п.3.2.2.10.1- 3.2.2.10.3 здійснюється протягом 15 років від дня, коли зобов'язання мало бути виконано клієнтом (п.3.2.2.10.4 Умов та правилами надання банківських послуг).

У відповідності до п.3.2.2.12.2 Умов договори поєднання підписуються з використанням електронного цифрового підпису, в порядку , передбаченому Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Дослідивши заяву відповідача від 27.02.2012р., Умови та правила надання банківських послуг (Умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 27.02.2012р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою даний договір є кредитним договором, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України (далі ГК України), ст.ст. 525, 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг Відповідач виставив Заявки на гарантований платіж від 27.08.2013р. на суму 20000,00 грн., від 18.10.2013р. на суму 10000,00 грн., від 28.10.2013р. на суму 20000,00 грн., від 18.11.2013р. на суму 20000,00 грн., від 06.12.2013р. на суму 55000,00 грн., від 20.12.2013р. на суму 10000,00 грн., від 03.01.2014р. на суму 10000,00 грн., від 20.01.2014р. на суму 60000,00 грн., від 20.01.2014р. на суму 10000,00 грн., від 07.02.2014р. на суму 35000,00 грн., від 11.03.2014р. на суму 55000,00 грн., від 26.02.2014р. на суму 10000,00 грн., від 25.03.2014р. на суму 20000,00 грн., від 30.04.2014р. на суму 10000,00 грн. від 12.05.2014р. на суму 55000,00 грн. та від 19.05.2014р. на суму 20000,00 грн. з вимогою про кредитування шляхом перерахування на рахунок отримувачів кредитних коштів. Заявки прийняті до виконання та платежі гарантовані банком. 23.09.2013р., 23.10.2013р., 04.11.2013р., 25.11.2013р., 11.12.2013р., 25.12.2013р., 08.01.2014р., 27.01.2014р., 13.02.2014р., 25.03.2014р., 11.03.2014р., 0404.2014р., 12.05.2014р., 22.05.2014р. та 29.05.2014р. відбулося кредитування відповідача в сумах, зазначених у заявках.

Прострочена заборгованість на рахунку відповідача з'явилась 24.06.2014р. і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору, у звязку з чим банком нараховувались відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 56% річних.

Судом враховано, що строк повернення кредиту в заявках не встановлений, тому слід виходити з приписів ст. 530 ЦК України, згідно яких, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на зазначене банк звернувся до клієнта з претензією № 30827DO2MSOHD від 14.01.2015 , в якій повідомив про наявність заборгованості в сумі 100560,03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 75000,00 грн., та заборгованості за відсотками в сумі 25560,13 грн., яку запропонував терміново погасити. Зазначена претензія наразі клієнтом в повному обсязі не виконана, доказів протилежного під час судового розгляду справи № 905/1281/15 не надано.

Як зазначає позивач, станом на 18.05.15 року у клієнта наявна заборгованість за кредитом в сумі 75000,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 24458,31 грн. На вимогу суду позивачем до матеріалів справи №905/1281/15 надані документи первинного бухгалтерського обліку (виписки з відповідних рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України), які відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підтверджують наявність у відповідача заборгованості у вищевказаних сумах.

Отже, беручи до уваги, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 75000,00 грн., заборгованості за відсотками в сумі 24458,31 грн. є правомірними та доведені належним чином, вони підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом.

Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобовязань у відносинах субєктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 ЦК України, статей 229-234 ГК України та статей Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Позивачем на підставі Умов та правил надання банківських послуг нараховано до стягнення пеню за прострочення грошових зобов'язань загальною сумою 7611,03 грн.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист від 27.10.2014р. № 18-112/64138 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі - Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Артемівськ, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014р. № 1053-р».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін і набрала законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на даний час дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не скасована і не визнана незаконною (недійсною).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Артемівськ, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території Донецької області є загальновідомим фактом.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач, фізична особа підприємець ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, вимоги щодо стягнення пені в сумі 7611,03 грн. за період з 17.11.2014 р. по 18.05.2015 р. задоволенню не підлягають.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України стягується пропорційно заявлених до стягнення вимог.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Артемівськ (84500, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за кредитом в сумі 75000,00 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 24458,31 гривень.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Артемівськ (84500, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) судовий збір в сумі 1989,17 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 28.09.2015 р.

Суддя Ю.В. Бокова