ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2015 р. Справа №917/1852/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства

теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008

до Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат",

вул. Харчовиків, 6, м. Полтава, 36000

про стягнення 15 217,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" про стягнення 15 217,60 грн., з яких 13 284,47 грн. основний борг; 1790,67 грн. пеня, 89,32 грн. 3 % річних; 53,14 грн. інфляційні втрати, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язання за укладеним між сторонами 14.10.2005р. договором №584 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення гуртожитку по вул. Павленка, 18 в м. Полтаві.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, всупереч умовам укладеного договору взяті на себе зобовязання щодо оплати теплової енергії у вигляді гарячої води за квітень місяць 2015 р. не виконав, в зв'язку з чим за останнім утворилась заборгованість в сумі 13 284,47 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 15.10.2015 р. вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав, представник в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. Суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив що 14.10.2005 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (надалі Теплопостачальна організація", позивач) та Колективним підприємством "Полтавський м'ясокомбінат" (надалі Споживач, відповідач) було укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №584 "С" (надалі договір), відповідно до якого позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої оди з метою забезпечення опалення та гарячого водопостачання приміщень Споживача до межі розподілу будівлі за адресою вул. Павленківська, 18 - гуртожиток, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію відповідно до умов Договору.

В подальшому сторонами було укладено ряд Додаткових угод, якими вносились зміни до вказаного договору.

Відповідно до п. 27 договору, споживач зобов'язується проводити оплату за опалення у строк до 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі1,0% за кожен день прострочки платежу, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, якщо інше не передбачено діючим законодавством.

Як вказує позивач та не заперечується відповідачем за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. у останнього утворилась заборгованість в сумі 13 284,47 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з вимогою про стягнення з відповідача 15 217,60 грн. заборгованості, яка утворилась на підставі укладеного між сторонами договором №584 "С" від 14.10.2005 р. на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води за період з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р., в тому числі: 13 284,47 грн. основна заборгованість, 1 790,67 грн. пеня, 89,32 грн. 3% річних, 53,14 грн. інфляційні втрати.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. №2633-IV "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до статей 547-548 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК).

В п. 27 договору сторони визначили, що у випадку неоплати у вказані строки вводиться пеня в розмірі 1,0% за кожний день прострочки платежу, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, якщо інше не передбачено діючим законодавством.

Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі вищевикладеного нараховано відповідачу до стягнення пеню в сумі 1 790,67 грн. за період з 10.05.2015 року по 30.07.2015 року, інфляційні втрати в розмірі 53,14 грн. за червень 2015 р. та 3% річних в сумі 89,32 грн. за період з 10.05.2015 року по 30.07.2015 року.

Суд здійснивши перевірку нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства України, відповідають наданому розрахунку та обґрунтовано заявлені позивачем до стягнення.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Частиною 1 статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до статті 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують права і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

За даних обставин (представник відповідача в судовому засіданні визнав позов повністю) позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Таким чином, на підставі матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13 284,47 грн. основної заборгованості, 1 790,67 грн. пені, 89,32 грн. 3% річних та 53,14 грн. інфляційних втрат підтверджуються наявними доказами, відповідачем не спростовані і підлягають задоволенню.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на відповідача відповідно до частини 2 статті 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Колективного підприємства "Полтавський м'ясокомбінат" (вул. Харчовиків, 6, м. Полтава, 36000, код 00424214, р/р 4001 КБ Приватбанк, МФО 331401) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, 36008, код 03338030, р/р260007148 АК "Полтава-банк", МФО 331489) 13 284,47 грн. основної заборгованості, 1 790,67 грн. пені, 89,32 грн. 3% річних та 53,14 грн. інфляційних втрат та 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 20.10.2015 р.

Суддя Кульбако М.М.