РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/18678/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС Логістик Групп»

до Міністерства юстиції України

про стягнення 70980099,00 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Гришина Н.В. - представник за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «АВС Логістик Групп» звернулось до суду з позовом до Міністерства юстиції України про відшкодування шкоди в розмірі 70980099 грн, завданої незаконними діями державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. щодо організації примусового продажу нерухомого майна ТОВ «АВС Логістик Групп».

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що ухвалою господарського суду м. Києва від 2.02.2015 у справі №5011-12/10776-2012 визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС України Артемчука Т.В. щодо організації примусового продажу нерухомого майна ТОВ «АВС Логістик Групп». Внаслідок вказаних незаконних дій позивач зазнав реальних збитків через втрату майна.

Так вказує, що державним виконавцем при реалізації майна позивача було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», що призвело до заниження вартості майна та неврахування вартості обладнання, яке знаходилось в об'єкті продажу, є від'ємною частиною будівлі та є самостійним об'єктом застави. Також державним виконавцем порушено порядок реалізації майна позивача. Вказані порушення призвели до заподіяння збитків позивачу у вигляді неотриманих доходів в розмірі 70980099 грн. Вказана сума включає вартість обладнання, що було предметом застави в розмірі 17699785 грн. (з ПДВ), та різниця між ринковою вартістю проданого нерухомого майна та ціною за якою вказане майно було продано державним виконавцем в розмірі 53280314 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказуючи на безпідставність позовних вимог, оскільки постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 скасовано ухвалу господарського суду та постанову апеляційного суду, на які посилається позивач, як на докази вини державного виконавця у заподіянні шкоди. Відтак, за відсутності вини державного виконавця у заподіянні позивачу шкоди, відсутні підстави для стягнення з відповідача шкоди.

Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчуком Т.В. в межах виконавчого провадження №ВП36704507 було реалізовано з електронних торгів належне позивачу нерухоме майно - нежитлові приміщення , що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Хотів, вул. Промислова, 3-Б. Переможцем вказаних торгів визнано ТОВ «Одесторг», яке придбало вказане майно за ціною 54116000 грн. Вказане підтверджується Актом про реалізацію предмета іпотеки від 21.05.2015, складеним державним виконавцем.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.02.2015 у справі №5011-12/10776-2012, прийнятої за результатами розгляду судом скарги ПАТ Державний експортно-імпортний банк України» на дії Відділу примусового виконання рішень ДВС України визнано незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Артемчука Т.В. щодо організації примусового продажу складської будівлі з вбудованими адміністративно-побутовими приміщеннями (нежитлові будівлі: літ «А» пл.. 10 765,7 кв.м., літ. «Б» пл.. 57,0 кв.м., літ. «В» пл.. 122,1 кв.м. №1, у тому числі: системи охоронної сигналізації; системи вентиляції та кондиціювання складських приміщень (в т.ч. 6 руфтопів); системи автоматичної пожежної сигналізації та автоматичної установки водяного пожежогасіння; телефонної мережі, комп'ютерної мережі; системи вентиляції офісних приміщен; електромережі, слабо точної мережі), що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Промислова, 3б. А також підлогомийної машини BR55/60 WP; стелажної системи з боковим завантаженням; офісної АТС (базовий блок Samsung Office Sery 7400); штабелеру поводкового ОМ (інв. номер 00220); штабелеру поводкового ОМ (інв. номер 00221); візка гідравлічного АС-П240 (інв. номер 00209); візка гідравлічного АС-П241 (інв. номер 00210); візка гідравлічного АС-П242 (інв. номер 00211); візка гідравлічного АС-П243 (інв. номер 00212); візка гідравлічного АС-П244 (інв. номер 00213); дизель генератора Р400Е3 (надалі також - предмети забезпечення).

Ухвала мотивована тим, що дії державного виконавця щодо організації примусового продажу частини майна ТОВ «АВС Логістик Групп» не відповідали вимогам законодавства, зокрема положенням норм Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про іпотеку», ЦК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 вказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 скасовано ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та відмовлено у задоволенні скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС України Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 2, ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України).

Пунктом 4 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст..623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною

Отже, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду.

Оскільки ухвала суду, на яку посилається позивач як на доказ вини державного виконавця у заподіянні позивачу збитків скасована, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено вину особи, винної у заподіянні збитків позивачу, як не доведено протиправність поведінки державного виконавця.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Я.В. Маринченко