ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.10.2015 Справа № 905/2277/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-запчастина» м.Макіївка Донецька область

до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м.Красноармійськ Донецька область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 200930,25грн., 3% річних у розмірі 8601,89грн., інфляційних витрат у розмірі 144231,28грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1-довіреність від 20.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2-довіреність №52 від 06.08.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-запчастина» м.Макіївка Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м.Красноармійськ Донецька область про стягнення суми основного боргу у розмірі 200930,25грн., 3% річних у розмірі 8601,89грн., інфляційних витрат у розмірі 144231,28грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконані належним чином зобовязання за договором поставки товару №ВЗ-135 від 04.11.2013р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 509, 525, 526, ч.2 ст.530, ст.ст.625, 629, ч.3 ст.670, ч.1,2 ст.692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 54, 55, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 193, ч.1, ч.6 ст.265 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні 13.10.2015р. представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

04.11.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-запчастина» (постачальник) та Дочірнім підприємством «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (покупець) укладено договір поставки товару №ВЗ-135.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобовязується поставити, а покупець та його філіали приймати та оплачувати в обумовлені договором строки партії запасних запчастин до автомобільної, транспортної та сільгосптехнікі (далі-товар) на умовах, обумовлених у даному договорі. Умовою поставки є замовлення. Порядок оформлення замовлення згідно п.3.1. При умові отримання замовлення постачальник зобовязується поставити товар на наступних умовах:

-до 30 листопада 2013р. постачальник зобовязується відвантажити товар на суму 400000 грн. (чотириста тисяч);

-до 15 грудня 2013р. постачальник зобовязується відвантажити товар на суму 200000грн. (двісті тисяч);

Загальна сума поставки товару складає 600000грн. (шістсот тисяч).

Сторони дійшли угоди, що будь-яка партія товару, яка була поставлена постачальником покупцю в період дії даного договору, вважається поставленой в рамках даного договору (наразі, якщо на товарно-супроводжувальних документах на партію товару відсутнє посилання на договір), а також про те, що особи, які підписують накладні, уповноважені постачальником та покупцем узгоджувати істотні умови договору, вказані в п.3.3. даного договору.

Сторони дійшли угоди, що видаткові накладні, оформлені на кожну партію товару, який поставляється, відображають наступні істотні умови договору: асортимент (номенклатура) товару, який поставляється: кількість товару, який поставляється ; ціну за одиницю товару; загальну вартість партії. (п.3.3. договору).

Згідно з п.3.4. договору, ціна договору визначається складанням вартості товару, який поставляється по всім видатковим накладним в рамках даного договору.

Відповідно до п.5.1. договору, оплата за отриманий від постачальника товар здійснюється покупцем у наступному порядку:

-у листопаді місяці покупець зобовязується оплатити товар у два етапи:

до 10.11.2013р.-210000,00грн. (двісті десять тисяч гривен);

до 28.11.2013р.-210000,00грн. (двісті десять тисяч гривен);

до 28.02.2014р. покупець зобовязується оплатити сума боргу, яка залишилась, згідно видаткових накладних;

До 28.02.2014р. покупець зобовязаний повністю розрахуватися за товар. Загальна сума платежів складає 600000,00грн. (шістсот тисяч).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання та діє до закінчення даного календарного року в частині поставок, а в частині фінансових зобовязань до фактичного виконання таких зобовязань (по останній даті платежу). Даний договір може бути пролонгований шляхом підписання додаткової угоди. У разі, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення дії договору письмово не заявить про бажання його розірвати, то дія договору продовжується на один рік на тих же умовах. (п.12.2. договору).

Відповідно до п.12.3. договору, моментом підписання даного договору (його доповнень, додатків, змін) вважається дата, вказана преамбулі.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір №ВЗ-135 від 04.11.2013р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору №ВЗ-135 від 04.11.2013р. позивач поставив товар відповідачу, що підтверджується видатковими накладними: №АМВ-002049 від 13.11.2013р. на суму 817,75грн.; №ВЗ-0005427 від 13.11.2013р. на суму 179996,00грн.; №ВЗ-0005430 від 13.11.2013р. на суму 13492,78грн.; №ВЗ-0005474 від 14.11.2013р. на суму 5000,00грн.; №ВЗ-0005459 від 14.11.2013р. на суму 26000,00грн.; №ВЗ-0005514 від 18.11.2013р. на суму 9921,66грн.; №ВЗ-0005544 від 19.11.2013р. на суму 11984,45грн.; №АМВ-002078 від 19.11.2013р. на суму 746,68грн.; №ВЗ-0005554 від 19.11.2013р. на суму 8000,00грн.; №ВЛН-000770 від 19.11.2013р. на суму 8095,96грн.; №ВЗ-0005543 від 19.11.2013р. на суму 11507,22грн.; №ВЗ-0005582 від 20.11.2013р. на суму 7925,92грн.; №АМВ-002110 від 20.11.2013р. на суму 5502,77грн.; №ВЛН-000773 від 20.11.2013р. на суму 16661,22грн.; №ВЛН-000774 від 20.11.2013р. на суму 505,43грн.; №ВЗ-0005755 від 20.11.2013р. на суму 4771,19грн.; №ВЗ-0005583 від 20.11.2013р. на суму 15078,26грн.; №ВЛН-000776 від 21.11.2013р. на суму 5129,60гр.; №ВЗ-0005607 від 21.11.2013р. на суму 10000,00грн.; №АМВ-002118 від 22.11.2013р. на суму 4453,00грн.; №ВЛН-000781 від 25.11.2013р. на суму 11423,22грн.; №АМВ-002138 від 25.11.2013р. на суму 7930,85грн.; №КРА-001230 від 25.11.2013р. на суму 751,91грн.; №КРА-001229 від 25.11.2013р. на суму 1823,41грн.; №КРА-001228 від 25.11.2013р. на суму 3115,68грн.; №ВНВ-005528/1 від 25.11.2013р. на суму 4983,76грн.; №ВЗ-0005646 від 25.11.2013р. на суму 3578,48грн.; №ВЛН-000786 від 26.11.2013р. на суму 6663,54грн.; №ВЛН-000787 від 26.11.2013р. на суму 7807,24грн.; №ВЛН-000788 від 26.11.2013р. на суму 884,39грн.; №ВЛН-000789 від 27.11.2013р. на суму 572,00грн.; №ВЛН-000793 від 29.11.2013р. на суму 1780,00грн.; №АМВ-002155 від 29.11.2013р. на суму 532,42грн.; №ВЗ-0005748 від 29.11.2013р. на суму 2095,60грн.; №ВЗ-0000162 від 22.01.2014р. на суму 9681,00грн.; №ВЗ-0000215 від 27.01.2014р. на суму 1481,04грн.; №ВЗ-0000256 від 31.01.2014р. на суму 2899,62грн.; №ВЗ-0000263 від 03.02.2014р. на суму 9781,01грн.; №ВЗ-0000309 від 05.02.2014р. на суму 5179,88грн.; №ВЛН-000076 від 11.02.2014р. на суму 11514,55грн.; №КРА-000043 від 12.02.2014р. на суму 12480,47грн.; №ВЗ-0000416 від 12.02.2014р. на суму 4896,60грн.; №ВЛН-000099 від 17.02.2014р. на суму 11964,02грн.; №ВЗ-0000480 від 17.02.2014р. на суму 11500,00грн.; №ВЛН-000107 від 26.02.2014р. на суму 30626,66грн.; №ВЛН-000112 від 26.02.2014р. на суму 30306,62грн.; №ВЗ-0000586 від 27.02.2014р. на суму 3742,56грн.; №ВЛН-000141 від 05.03.2014р. на суму 14058,53грн.; №ВЛН-000143 від 05.03.2014р. на суму 9835,37грн.; №№КРА-000239 від 17.03.2014р. на суму 14535,42грн.; №ВЗ-0000912 від 17.03.2014р. на суму 27608,94грн., на загальну суму 611624,58грн. (а.с.20-82).

Зі сторони відповідача товар був отриманий уповноваженими представниками на підставі довіреностей (а.с.83-112).

Відповідачем була здійснена часткова оплата отриманого товару: 05.11.2013р. на суму 210000,00грн.; 15.01.2014р. на суму 100000,00грн.; 03.02.2014р. на суму 50000,00грн.; 10.02.2014р. на суму 50694,33грн. (а.с.113-116).

Крім того, між сторонами був підписаний акт звірення взаємних розрахунків №351 від 01.04.2014р., за період з 01.11.2013р. по 31.03.2014р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем складає 200930,25грн. (а.с.117-118).

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів оплати суми заборгованості у розмірі 200930,25грн., тому суд вважає позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 8601,89грн., інфляційних витрат у розмірі 144231,28грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних, наданий позивачем, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних задовольняє повністю: за період з 28.02.2014р. по 07.08.2015р. на суму заборгованості 134891,99грн. 3% річні складають 5831,77грн.; за період з 06.03.2014р. по 07.08.2015р. на суму заборгованості 14058,53грн. 3% річні складають 600,86грн.; за період з 06.03.2014р. по 07.08.2015р. на суму заборгованості 9835,37грн. 3% річні складають 420,35грн.; за період з 18.03.2014р. по 07.08.2015р. на суму заборгованості 14535,42грн. 3% річні складають 606,90грн.; за період з 18.03.2014р. по 07.08.2015р. на суму заборгованості 27608,94грн. 3% річні складають 1152,77грн., всього 8612,66грн.

Оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то стягненню з відповідача підлягають 3% річні у розмірі 8601,89грн.

Суд, перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат задовольняє повністю: за період з березня 2014р. по липень 2015р. на суму заборгованості 134891,99грн. інфляційних витрат у розмірі 97878,83грн.; за період з березня 2014р. по липень 2015р. на суму заборгованості 14058,53грн. інфляційних витрат у розмірі 10200,99грн.; за період з березня 2014р. по липень 2015р. на суму заборгованості 9835,37грн. інфляційних витрат у розмірі 7136,63грн.; за період з квітня 2014р. по липень 2015р. на суму заборгованості 14535,42грн. інфляційних витрат у розмірі 10007,10грн.; за період з квітня 2014р. по липень 2015р. на суму заборгованості 27608,94грн. інфляційних витрат у розмірі 19007,73грн., всього 144231,28грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (85307, Донецька область, м.Красноармійськ, вул.Дніпропетровська, 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-запчастина» (86115, Донецька область, м.Макіївка, вул.Магістральна, 204, приміщення1, ) суму основного боргу у розмірі 200930 (двісті тисяч девятсот тридцять)грн.25коп., 3% річних у розмірі 8601 (вісім тисяч шістсот одна)грн.89коп., інфляційних витрат у розмірі 144231 (сто сорок чотири тисячі двісті тридцять одна)грн.28коп., судовий збір у розмірі 5306 (пять тисяч триста шість)грн.45коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 16.10.2015 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу