ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"12" жовтня 2015 р. Справа № 911/3490/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО», Київська обл.,

смт. Іванків

2. Приватне підприємство «ТРАНС-АВТО-Д», Хмельницька обл., м. Волочиськ

про стягнення 7961,41 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1 предст. дов. б/н від 26.02.2015;

відповідач 1 не зявився;

відповідач 2 не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «САГРУЛ» (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» (відповідач-1), Приватного підприємства «ТРАНС-АВТО-Д» (відповідач-2) про солідарне стягнення 89,30 інфляційних втрат, 75 грн. штрафу, 92 грн. 30% річних та 105,11 грн. пені за договором поруки №10-12-2014 від 10.12.2014 та договором про надання правової допомоги б/н від 21.08.2012.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання другим відповідачем своїх зобовязань за договором № 21-08-2012 про надання правових послуг щодо здійснення розрахунку за надані послуги у строки, визначені договором.

При цьому позивач зазначає, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за договором № 21-08-2012, між «Юридична компанія «САГРУЛ» та ТОВ «КАЗУС-ПРО» було укладено договір поруки №10-12-2014, відповідно до умов якого, на думку позивача, відповідач-1 та відповідач-2 відповідають як солідарні боржники за виконання зобовязань з оплати наданих послуг за договором № 21-08-2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.08.2015 у справі №911/3490/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 07.09.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2015 розгляд справи було відкладено на 12.10.2015 року.

В судове засідання 12.10.2015 року відповідач-1 та відповідач-2 не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 141 та № 209.

Разом з тим, 07.09.2015 року через канцелярію суду відповідач-1 ТОВ «КАЗУС-ПРО» подав відзив на позов, в якому зазначив, що частину позовних вимог, які стосуються ТОВ «КАЗУС-ПРО» визнає у повному обсязі.

Крім того, зазначений відзив містить клопотання відповідача-1 про розгляд справи за відсутності повноважного представника ТОВ «КАЗУС-ПРО», яке судом було задоволено.

Стосовно незявлення в судове засідання повноважного представника відповідача-2 суд зазначає, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка відповідача-2 в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, а також зважаючи на строки, передбачені ст. 69 ГПК України щодо терміну розгляду справи, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача-2.

10.09.2015 року через канцелярію суду позивач подав заяву про уточнення позовних вимог.

Присутній в судовому засіданні представник позивача, озвучив подану через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд солідарно стягнути з відповідачів 2105,11 грн. пені, 975,00 грн. штрафу, 2592,00 грн. річних та 2289,30 грн. інфляційних втрат та судовий збір.

Втім, варто зазначити, що Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Аналогічна правова позиція викладена в 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши подану заяву, суд прийшов до висновку, що фактично позивач збільшив позовні вимоги.

Відповідно до ч. 4 статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства, ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що має місце нова ціна позову 7961,41 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 12.10.2015 у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд,

встановив:

21.08.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» (виконавець) та Приватним підприємством ПП «ТРАНС-АВТО-Д» (замовник) укладено договір № 21-08-2012 про надання правових послуг.

Відповідно до п. 1.1 договору, за вказаним договором виконавець зобовязується надати замовнику комплекс правових послуг щодо аналізу правовідносин між замовником та ТОВ «Євроагромаркет», консультацій з приводу стягнення існуючого розміру безспірної заборгованості у сумі 39312,50 грн. згідно наказу Господарського суду Київської області у справі №21/168-11 від 30.01.2012, виданого на підставі вступу в законну силу рішення у вказаній справі від 16.01.2012, підготовки, підписання, подання та відправлення на адресу як боржника, Господарського суду Київської області, Відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області та інших державних органів від імені замовника процесуальних документів, направлених на стягнення вказаної вище заборгованості з боржника на користь замовника, представництві інтересів замовника перед всіма юридичними та фізичними особами, у т.ч. перед банківськими установами та/або фінансово-кредитними установами, райдержадміністраціями, органами статистики, з усіх питань, що стосуються стягнення боргу у сумі 39312,50грн тощо.

Згідно п. 1.2 договору, послуги за цим договором вважаються наданими після виконання виконавцем всіх процесуальних дій, передбачених процесуальним законодавством України та/або надходження на поточний рахунок замовника в якості погашення існуючого боргу у сумі 39312,50грн згідно наказу господарського суду Київської області від 30.01.2012 у справі №21/168-11 та/або погашення вказаної заборгованості боржником будь-яким іншим чином (вексель, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, договір про переведення боргу, інше), не забороненим чинним законодавством України.

В силу п. 3.1 договору, сторони погодили, що вартість виконання передбачених вказаним договором комплексу правових послуг становить 3900,00 грн.

Оплата за надані послуги проводиться наступним чином:

- 100% від суми, вказаної у п. 3.1 договору, замовник повинен сплатити виконавцю протягом 5 календарних днів з моменту надходження на його поточний рахунок в якості погашення основної суми заборгованості, вказаної у п.1.1 договору, та/або, за погодженням із замовником, погашення заборгованості боржником будь-яким іншим чином (вексель, угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, договір про переведення боргу, інше), не забороненим чинним законодавством України (п. 3.2 договору).

Згідно п. 4.2. Договору, у випадку порушення Замовником строків оплати по Виконавця, які передбачені цим Договором, Замовник сплачує Виконавцеві за кожен прострочення в якості штрафної санкції пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка на момент порушення, за кожен день прострочення.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що Замовник, у випадку порушення умов оплати вартості наданих послуг більш ніж на 3 дні, сплачує на користь Виконавця штрафу у розмірі від загальної вартості наданих послуг.

Відповідно п. 4.3. Договору, Сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить пять років з моменту підписання даного Договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним Договором, здійснюється протягом пяти років.

Відповідно до квитанції №К12/Р/34 від 25 березня 2013 року, ТОВ «ЄВРОАГРОМАРКЕТ» було сплачено ПП «ТРАНС-АВТО-Д» заборгованості у сумі 39 312 гривень 50 копійок згідно наказу Господарського суду Київської області у справі №21/168-11 від 30 січня 2012 року, виданого на підставі вступу в закону силу рішення Господарського суду Київської області у справі №21/168-11 від 16 січня 2012 року.

Таким чином, враховуючи пункт 3.1. Договору, зобовязання ПП «ТРАНС-АВТО-Д» перед ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» згідно договору №21-08-2012 про надання правової допомоги від 21 серпня 2012 року мали бути виконанні в строк до 30 березня 2013 року.

Втім, станом на 02 березня 2015 року заборгованість ПП «ТРАНС-АВТО-Д» перед ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» згідно договору №21-08-2012 про надання правової допомоги від 21 серпня 2012 року у розмірі 3 900 гривень 00 копійок не була сплачена, у зв'язку з чим, ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» звернулось до Господарського суду Київської області із позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства «ТРАНС-АВТО-Д» суму вказаної заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30 квітня 2015 року по справі №911/816/15, залишеним без змін Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17 червня 2015 року позов ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» задоволено повністю.

Згідно ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, факт неналежного виконання ПП «ТРАНС-АВТО-Д» зобовязань щодо своєчасної оплати послуг за Договором №21-08-2012 про надання правової допомоги від 21 серпня 2012 року встановлений рішенням суду від 30.04.2015 року у справі №911/816/15, тому повторного доведення не потребує.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки, заборгованість згідно рішення від 30.04.2015 року у справі №911/816/15 була сплачена 19.06.2015 року, тобто з порушенням строків, встановлених у договорі №21-08-2012.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані вище обставини та те, що зобовязання з оплати наданих послуг за Договором №21-08-2012 про надання правової допомоги від 21 серпня 2012 року було виконано із порушенням строків, передбачених договором, суд прийшов до висновку, що у ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» виникло право щодо нарахування пені, штрафу, річних, інфляційних витрат за період з 31.03.2013 року (з дня прострочення оплати наданих послуг) по 19.06.2015 року (дату погашення заборгованості).

Як вбачається з розрахунку долученого до заяви про збільшення позовних вимог, на підставі п. 4.2. Договору за період з 31.03.2013 року по 18.06.2015 року позивачем було нараховано 2 105,11 грн. пені.

Відповідно до ст. ст. 546, ст.549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчить наведений позивачем розрахунок пені, фактичне нарахування пені проведено позивачем у розмірі, що не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від сум простроченого платежу за кожний день прострочення, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що таке нарахування позивачем здійснено правомірно.

Враховуючи, розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає нормам законодавства та матеріалам справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю у сумі 2 105,11 грн.

Позивач також просить суд стягнути солідарно з відповідачів 975,00 грн. штрафу у розмірі 25% від суми простроченого платежу, в порядку пункту 4.4. Договору.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України. Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 року у справі № 06/5026/1052/2011 та у постанові Вищого господарського суду від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань».

Перевіривши розрахунок штрафу та враховуючи вищевикладене, з урахуванням умов договору та норм чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що заявлена сума штрафу у розмірі 975,00 грн. є вірною.

Позивачем також заявлено позовну вимогу щодо солідарне стягнення з відповідачів 2592,00 грн. 30% річних та 2 289,30 грн. інфляційних втрат за період з 31.03.2013 по 18.06.2015 року.

Відповідно до п. 4.5. Договору, сторони, згідно п. 2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що Замовник у випадку прострочення оплати за користування коштами Виконавця сплачує на користь останнього 30% річних від суми простроченого зобовязання.

Згідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що сторони в договорі передбачили стягнення річних за невиконання умов договору в розмірі 30%, суд, здійснивши власний розрахунок 30% річних, встановив, що заявлені позивачем до стягнення відсотки річних відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому дана вимога підлягає задоволенню в повному обсязі в розмірі 2592,00 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат суд встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Вимогу про солідарне стягнення з відповідачів пені, штрафу, річних та інфляційних позивач обґрунтовує тим, що 10 грудня 2014 року між ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» (Кредитор) та ТОВ «КАЗУС-ПРО» (Поручитель) було укладено Договір поруки №10-12-2014, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Приватним підприємством «ТРАНС-АВТО-Д» щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру заборгованості за основним договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під основним договором в цьому Договорі розуміють договір № 21-08-2012 про надання правової допомоги від 21 серпня 2012 року.

Пункт 4.1. - У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

З огляду на вказані обставини, позивач вважає, що ТОВ «КАЗУС-ПРО» та ПП «ТРАНС-АВТО-Д» мають відповідати як солідарні боржники та сплатити позивачу пеню, штраф, річні та інфляційні, що нараховані за неналежне виконання Договору № 21-08-2012 про надання правових послуг.

Втім, суд не погоджується з вищевикладеним, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Разом з тим, пункт 3.1. Договору поруки передбачає, що відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується частковою сплатою суми заборгованості у розмірі 3 900 гривень 00 копійок, яка вже була солідарно стягнута з відповідачів за рішенням господарського суду Київської області № 911/816/15.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що ТОВ «КАЗУС-ПРО» не є зобов'язаним перед позивачем в частині сплати пені, штрафу, річних та інфляційних втрат, а тому вимоги ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» про стягнення з ТОВ «КАЗУС-ПРО» 2105,11 грн. пені, 975,00 грн. штрафу, 2592,00 грн. річних та 2289,30 грн. інфляційних втрат є безпідставними, і, відповідно, задоволенню не підлягають.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2: 2289,30 грн. інфляційних втрат, 975,00 грн. штрафу, 2592,00 грн. 30% річних та 2105,11 грн. пені підлягають частковому задоволенню, а саме до стягнення підлягає 2289,30 грн. інфляційних втрат, 975,00 грн. штрафу, 2592,00 грн. 30% річних та 2105,11 грн. пені з Приватного підприємства «ТРАНС-АВТО-Д». У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» слід відмовити повністю.

Позивач просить суд також солідарно стягнути з відповідачів 1827,00 грн. сплаченого судового збору, однак з огляду на вищевикладені обставини, судовий збір підлягає до стягнення лише з Приватного підприємства «ТРАНС-АВТО-Д».

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути Приватного підприємства «ТРАНС-АВТО-Д» (31200, Хмельницька обл., м. Волочиськ, вул. Запорізька, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ САГРУЛ» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, оф. 23, ) - 2105 (дві тисячі сто пять) грн. 11 коп. пені, 975 (девятсот сімдесят пять) грн. 00 коп. штрафу, 2592 (дві тисячі пятсот девяносто дві) 00 грн. 30% річних, 2289 (дві тисячі двісті вісімдесят девять) грн. 30 коп. інфляційних втрат та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «КАЗУС-ПРО» відмовити повністю.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 22.10.2015р.

Суддя О.В. Щоткін