ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2015 р. Справа № 911/4167/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр ОСОБА_1 на Кільцевій», Київська обл., с. Софіївська Борщагівка
до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД», Київська обл., смт. Баришівка
про стягнення коштів,
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2, довіреність б/н від 07.09.2015 року;
відповідача:не зявилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Автоцентр ОСОБА_1 на Кільцевій» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД» (відповідач) про стягнення 11 277,85 грн. основного боргу, 2 791,49 грн. пені, 140,57 грн. 3%, 439,84 грн. інфляційної складової боргу, а загалом 14 649,75 грн. у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором про надання послуг №26011512 від 26.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 01.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2015 року розгляд справи було відкладено на 15.10.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 15.10.2015 року не зявився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр ОСОБА_1 на Кільцевій» (виконавець) було укладено договір про надання послуг №26011512 (договір), згідно п. 1.1. якого, виконавець зобовязується за завданням замовника надавати за плату наступні послуги та роботи, (надалі іменуються «послуги»): планове технічне обслуговування, поточний ремонт та обслуговування, встановлення додаткового технічного обладнання, мийка та інші роботи по дотриманню в належному стані, надання підмінного автомобіля. Замовник зобовязується оплачувати такі послуги.

Відповідно до п. 3.2. договору, замовник сплачує виконавцю грошові кошти згідно предявлених рахунків, в будь-якому випадку, не пізніше трьох банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт шляхом перерахування на банківський рахунок виконавця грошових коштів.

Згідно п. 3.3. договору, здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який підписується замовником та виконавцем після фактичного надання послуг та підписання замовником наряду-замовлення про приймання робіт.

Відповідно до п. 3.4. договору, підписання акту здавання-приймання наданих послуг та наряду-замовлення про приймання робіт замовником є підтвердженням відсутності претензій з його боку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що виконавець на виконання вимог договору, надав замовнику послуги з ремонту автомобіля Skoda Octavia A5 1,8TSI/118kW, VIN:TMBCK41Z3BB155113 на загальну суму 11 277,85 грн., що підтверджується актом виконаних робіт №АСТ-4011732 від 04.04.2015 року, який підписаний відповідачем та скріплений печаткою без будь-яких заперечень, копія якого знаходиться в матеріалах справи і достовірність якого відповідач не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

18.06.2015 року виконавець звернувся до замовника з претензією №1 від 17.06.2015 року про сплату боргу та штрафних санкцій у розмірі 12 572,55 грн., яку відповідач залишив без задоволення.

Отже, замовник належним чином не виконав зобовязанння за договором щодо повної оплати наданих послуг, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 11 277,85 грн.

Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 11 277,85 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 439,84 грн. та 3 % річних у розмірі 140,57 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати переданого природного газу за даним договором у спірний період на підставі ст. 625 ЦК України також є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 4.6. договору, в разі порушення строку оплати послуг передбачених цим договором, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати наданих послуг нараховані 2 791,49 грн. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в розмірі 2 791,49 грн., яка нарахована позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у звязку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобовязань з оплати поставленого газу за вказаним договором є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Судовий збір у розмірі 1 218,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД» (07500, Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, код 20580086) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр ОСОБА_1 на Кільцевій» (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, буд. 4, код 35997739) 11 277 (одинадцять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 85 коп. основного боргу, 2 791 (дві тисячі сімсот девяносто одну) грн. 49 коп. пені, 439 (чотириста тридцять девять) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 140 (сто сорок) грн. 57 коп. 3% річних, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 20.10.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак