РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2015Справа №910/11442/15

За позовом Бердичівської міської ради Житомирської області

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Хаустович С.С. (довіреність № 02-27/9 від 05.01.2015);

від відповідача - Голубєва І.В. (довіреність від 05.10.2015)

ВСТАНОВИВ:

05.05.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" надати державному реєстратору обтяжень приватному нотаріусу Бердичівського міського нотаріального округу Литвину О.С. повідомлення про виключення запису з державного реєстру іпотек, а саме: запису, зареєстрованого 16.12.2010 №5182, тип обтяження - іпотека, об'єкт обтяження - нежитлове приміщення під літерою «А» загальною площею 99,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 подати державному реєстратору обтяжень приватному нотаріусу Бердичівського міського нотаріального округу Литвину О.С. заяву про вилучення обтяжень об'єктів нерухомого майна з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а саме: запису, зареєстрованого 16.12.2010 №5182, тип обтяження - іпотека, об'єкт обтяження - нежитлове приміщення під літерою «А» загальною площею 99,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 яке належить Бердичівській міській раді.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що з метою виконання вимоги ПАТ «Дельта Банк» про усунення порушень з виконання зобов'язання за кредитним договором від 16.12.2010 № К-2005515, укладеним між відповідачем та Міським комунальним виробничим житловим ремонтно- експлуатаційним підприємством №3, а також умови іпотечного договору від 16.12.2010 за реєстровим №5182, рекомендації постійних комісій міської ради, враховуючи попередні домовленості, відповідно до Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», на підставі ст. 25, ч.5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Бердичівською міською радою прийнято рішення від 29.04.2014 №831 «Про продаж об'єктів іпотеки».

Відповідно до зазначеного рішення Бердичівської міської ради було вирішено здійснити продаж на аукціоні об'єктів іпотеки - нежитлових приміщень площею 262,2 кв.м, за адресою: Житомирська обл., м. Бердичів, пл. Соборна, 4, та нежитлових приміщень, площею 99,8 кв.м, за адресою:АДРЕСА_1, для задоволення грошових вимог відповідача за кредитним договором від 16.12.2010 № К-2005515, заборгованості за простроченим кредитом на суму 237 654 грн. 46 коп. та заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, що будуть нараховані на дату погашення основного зобов'язання за кредитним договором та відображені в акті звірки взаєморозрахунків, підписаному арбітражним керуючим - ліквідатором Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства та відповідачем.

Позивач посилається на те, що переможець проведеного 22.12.2014 аукціону з продажу об'єкту іпотеки - нежитлових приміщень площею 99,8 кв.м, за адресою:АДРЕСА_1, погодився провести розрахунки за придбаний об'єкт за умови, що відповідні платежі щодо погашення заборгованості за кредитним договором буде здійснено ним у разі зняття обтяження із зазначеного майна та укладення з переможцем аукціону договору купівлі-продажу об'єкта іпотеки протягом одного дня.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.05.2015 порушено провадження у справі № 910/11442/15 та призначено до розгляду на 26.05.2015.

Письмовим відзивом від 26.05.2015 відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що банк не може бути примушений до вчинення дій, спрямованих на зняття заборони відчуження на предмет іпотеки, без його згоди та за відсутності обов'язкових умов, передбачених законодавством України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.05.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України суд оголосив перерву до 16.06.2015.

16.06.2015 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази по справі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.06.2015 продовжено розгляд справи на п'ятнадцять днів до 20.07.2015, розгляд справи відкладено на 16.07.2015.

16.07.2015 позивач через загальний відділ діловодства суду подав пояснення на відзив відповідача.

Розгляд справи 16.07.2015 не відбувся у зв'язку із перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.07.2015 розгляд справи № 910/11442/15 призначено на 06.08.2015.

06.08.2015 позивач через загальний відділ діловодства суду подав додаткові докази по справі.

Ухвалою від 06.08.2015 розгляд справи відкладено на 01.10.2015.

Судове засідання 01.10.2015 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Демидова В.О. на навчанні в Національній школі суддів України.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.10.2015 розгляд справи № 910/11442/15 призначено на 16.10.2015.

Сторони прибули у судове засідання 16.10.2015 та надали пояснення по справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

16.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним № 3 було укладено кредитний договір № К-2005515 та додаткові договори до нього, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 1 500 000,00 грн.

Крім того, 16.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (відповідач, іпотекодержатель) та Бердичівською міською радою Житомирської області (позивач, іпотекодавець) укладено іпотечний договір, реєстровий № 5182, посвідчений приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. (далі за текстом - іпотечний договір).

Зі змісту п.п. 1.1, 1.2 іпотечного договору вбачається, що 16.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №3 укладено кредитний договір № К-2005515 (далі за текстом - кредитний договір).

Пунктом 1.3 іпотечного договору дано визначення поняття зобов'язання, яким є зобов'язання Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3, що випливають з кредитного договору, а також зобов'язання відповідача, що випливають з іпотечного договору, зокрема: повернути іпотекодержателю кредит у розмірі 1500000 грн. в строк до 16.12.2013, або в інших випадках (в тому числі при зміні строків виконання зобов'язань), встановлених у кредитному договорі та додаткових договорах до кредитного договору, що можуть бути укладені у майбутньому; сплатити іпотекодержателю проценти за користування кредитом у розмірі 23% річних, а також комісію (плату) за надання кредиту у розмірі 1% від суми максимального ліміту заборгованості у строки (терміни) та на умовах, визначених у кредитному договорі та додаткових договорах до кредитного договору, що можуть бути укладені у майбутньому.

Згідно п. 2.1 якого іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку у порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно, перелік якого визначено п. 2.1.1 - 2.1.5 іпотечного договору. До вказаного переліку, зокрема, включено нежиле приміщення під літерою «А», загальною площею 99,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить іпотекодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.09.2010, виданого виконавчим комітетом Бердичівської міської ради, на підставі рішення виконкому Бердичівської міської ради від 16.02.2007 №104, зареєстроване в реєстрі права власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Бердичівське міське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради в книзі №66, номер запису 433, реєстраційний номер - 31617906.

Ринкова вартість предмету іпотеки - нежилого приміщення під літерою «А», загальною площею 99,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, згідно звіту про експертну оцінку ринкової вартості нежилої нерухомості, що виданий суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитне Брокерське Агентство» станом на 01.11.2010 становила 262600 грн. (п. 2.3.1 іпотечного договору).

Вартість зазначеного предмету іпотеки відповідно дог Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого комунальним підприємством «Бердичівське міське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 08.12.2010 за №28285634 становить 262600 грн. (п. 2.3.2 іпотечного договору).

Згідно п. 2.3.3 іпотечного договору загальна заставна вартість предмету іпотеки за погодженням сторін становить 1944400 грн.

На період дії іпотечного договору предмет іпотеки залишається у володінні іпотекодавця (п. 2.5 іпотечного договору). Іпотекодавець зберігає за собою право володіння, користування та розпорядження предметом іпотеки з урахуванням обмежень, встановлених іпотечним договором та законодавством (п. 2.7 договору).

Іпотекодавець не має права без попередньої письмової згоди іпотекодержателя вчиняти чи опосередковано сприяти вчиненню нижчезазначених дій (в тому числі укладати відповідні правочини), а саме: будь-яким чином відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, найм (оренду), користування, як внесок в статутний фонд будь-якої юридичної особи;обтяжувати предмет іпотеки будь-якими зобов'язаннями, здійснювати будь-які перепланування предмету іпотеки, укладати попередні договори та договори про наміри щодо предмета іпотеки (п. 2.7.1 договору).

Іпотекодержатель, зокрема, має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку (терміну) виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане (п. 4.1.5 договору).

У разі порушення позичальником зобов'язання за кредитним договором чи іпотекодавцем зобов'язань за іпотечним договором, а також інших обов'язків, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки (п. 4.1.6 іпотечного договору), звернути стягнення та реалізувати предмет іпотеки на підставах, умовах і в порядку, передбаченому цим договором, кредитним договором та чинним законодавством (п. 4.1.11 іпотечного договору).

Іпотекодавець має право володіти, користуватися предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, припинити звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом виконання зобов'язання, забезпечених договором іпотеки (п. 4.3 договору іпотеки).

Іпотекодавець зобов'язаний без попереднього письмового дозволу іпотеко держателя не відчужувати та не обтяжувати будь-якими зобов'язаннями предмет іпотеки (п.4.4.2 іпотечного договору).

Іпотекодержатель вправі задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги, передбачені кредитним договором та іпотечним договором у повному обсязі (п.6.3 договору).

Іпотека припиняється: виконанням у повному обсязі зобов'язання, розірвання іпотечного договору чи/або припинення його дії, в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 6.4 іпотечного договору).

Розділом 7 іпотечного договору, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, визначено, що іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, зокрема, у випадку, якщо у момент настання строку (терміну) виконання зобов'язань, вони не будуть виконані (виконані неналежним чином).

Відповідно до п. 7.2 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору, продажу іпотеко держателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами іпотечного договору.

Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.2 іпотечного договору (п. 7.3 іпотечного договору).

Договором передбачено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на майно, згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя в позасудовому порядку на підставі іпотечного договору шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання згідно з цим застереженням, продажу іпотекодержателем предмета іпотеки (п. 7.4 договору).

Іпотечний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення його печаткою іпотеко держателя та його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов'язань Міського комунального виробничого житлового ремонтно- експлуатаційного підприємства №3 по кредитному договору.

16.12.2010 приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Житомирської області Литвином О.С. накладено заборону відчуження зазначеного в іпотечному договорі нерухомого майна, зокрема, яка стосується також нежилого приміщення під літерою «А», загальною площею 99,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 яке належить Бердичівській міській раді Житомирської області, до припинення договору іпотеки.

11.03.2014 позивачем було одержано вимогу відповідача про усунення порушення, у якій позивача повідомлено про порушення позичальником умов кредитного договору. Згідно вимоги станом на 24.10.2013 загальна заборгованість Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 перед АТ «Дельта Банк» становить 256048 грн. 79 коп., що складається з 237654 грн. 46 ком суми заборгованості за кредитом, 2333 грн. 90 коп. пені, 15841 грн. 03 грн. заборгованості по процентам, 219 грн. 40 коп. пені за несвоєчасне повернення процентів. Позивачу запропоновано сплатити зазначені суми у строки, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області від 29.04.2014 №831 про продаж об'єктів іпотеки вирішено здійснити продаж на аукціоні об'єктів іпотеки - нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Бердичева, зокрема, нежитлового приміщення площею 99,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, для задоволення грошових вимог іпотекодержателя цих об'єктів - АТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 16.12 2010 № К-2005515, укладеним з Міським комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №3, заборгованості за простроченим кредитом на суму 237654 грн. 46 коп. та заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам та користування кредитом, що будуть нараховані на дату погашення основного зобов'язання за кредитним договором та відображені в акті звірки взаєморозрахунків, підписаному арбітражним керуючим - ліквідатором Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №3 та цією банківською установою.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.11.2014 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Бердичівської міської ради Житомирської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, на нежиле приміщення під літерою «А», загальною площею 99,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, залишено без розгляду.

Згідно протоколу №2 аукціону з продажу об'єкта іпотеки - нерухомого майна комунальної власності від 24.12.2014, затвердженого наказом начальника відділу комунальної власності та земельних відносин Виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 24.12.2014 №37, переможцем аукціону з продажу нежилого приміщення під літерою «А», загальною площею 99,8 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_5., ціна продажу 183511 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ -30585 грн. 28 коп.

22.12.2015 відповідачу позивачем було направлено лист №443, у якому він повідомив про проведення 22.12.2015 аукціону з продажу предмету іпотеки - нежитлового приміщення площею 99,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, ціна продажу якого складає 183511 грн. 68 коп. У листі позивач з метою направлення коштів від продажу предмету на погашення грошових зобов'язань за кредитним договором, просить відповідача надати довідку про загальну суму заборгованості станом на 24.12.2014 та забезпечити зняття заборони відчуження та виключення запису про обтяження з реєстру іпотек зазначеного нежилого приміщення на дату укладення договору купівлі-продажу. Зазначений лист отриманий відповідачем 24.12.2014.

29.12.2014 позивачем відповідачу було направлено лист №450 з проханням надати згоду на зняття обтяження з предмету іпотеки, який отриманий відповідачем 06.01.2015.

Відповідно до акту від 10.02.2015 звірки взаємних розрахунків по кредитному договору № К-2005515 від 16.12.2010 між ПАТ «Дельта Банк» та арбітражним керуючим - ліквідатор Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 3 - Серебряковим О.В., сторони підтвердили, що загальна заборгованість по МКВЖРЕП № 3 перед ПАТ «Дельта Банк» по оплаті тіла кредиту, процентів по кредиту, комісій, пені та інших платежів відповідно до кредитного договору № К-2005515 від 16.12.2010 складає 242 878,34 грн. (сума затверджена ухвалою господарського суду Житомирської області від 29.04.2014 у справі № 14/5007/1063-Б/12).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тошо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст. 11 вказаного нормативно-правового акту підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч. 2 ст. 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з моменту його укладення.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. При користуванні предметом іпотеки іпотекодавець повинен не припускати погіршення стану предмета іпотеки та зменшення його вартості понад норми його звичайної амортизації (зносу). Іпотекодавець має право одержувати від предмета іпотеки продукцію, плоди і доходи, якщо інше не встановлено іпотечним договором. Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду,користування.

Суд вважає за необхідне зазначити, що договір - це документ, що фіксує угоду сторін про встановлення між ними господарсько-правових відносин і регулює ці відносини. При цьому відповідач був вільний у виборі підписання договору, добровільно прийняв на себе договірні зобов'язання та погодився з умовами договору без будь-яких зауважень.

Виходячи з положень ст. 9 Закону України «Про іпотеку», п. 4.4.2 іпотечного договору іпотекодавець зобов'язаний без попереднього письмового дозволу іпотекодержателя не відчужувати та не обтяжувати будь-якими зобов'язаннями предмет іпотеки.

З матеріалів справи вбачається, що передбачений п. 4.4.2 іпотечного договору письмовий дозвіл на відчуження предмету іпотеки відповідачем позивачу не надавався, що не заперечується самим відповідачем.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені обставини є істотним порушенням прав іпотекодержателя, оскільки можуть позбавити відповідача права задовольнити свої вимоги за рахунок майна, переданого в іпотеку.

Відповідно до п. 2 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі за текстом - Порядок), заборона відчуження майна накладається, зокрема, при посвідченні договору застави (іпотеки) житлового будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна, майнових прав на нерухоме майно, а також транспортного засобу, що підлягає державній реєстрації, або при посвідченні договору про внесення змін щодо предмета застави (іпотеки), якщо це передбачено договором.

Пунктом 5.1 глави 15 Порядку визначено випадки, коли нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

З наведеного вбачається, що відповідач наділений саме правом, а не обов'язком звернути стягнення на предмет іпотеки, а також у передбачених законом випадках звернутися до нотаріуса з відповідним повідомленням.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

В судовому засіданні 16.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане - 16.10.2015

Суддя В.О. Демидов