ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015 року Справа № 904/7906/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_1 від 16.10.2015 року)

Секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 21.09.15;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №б/н від 18.03.14.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ТРЕЙД УКРАЇНА" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року у справі №904/7906/14

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАГОДА", с. Миколаївка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ТРЕЙД УКРАЇНА", м. Дніпропетровськ

про стягнення 53 640,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року у справі №904/7906/14 (судя ОСОБА_4В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ТРЕЙД УКРАЇНА" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАГОДА" 44700,00 грн. вартості товару неналежної якості, 8940,00 грн. штрафу та судовий збір в розмірі 1827грн.

Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.08.2015р. стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ТРЕЙД УКРАЇНА", м.Дніпропетровськ, на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЛАГОДА", с.Миколаївка, 2841,60 грн. витрат за проведення експертизи.

Не погодившись з оскарженим рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Вважає, що при прийнятті рішення неповно зясовано обставини, що мають значення по справі, які суд визнав встановленими; зробив висновки, які не відповідають обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Скаржник стверджує, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що товар був поставлений неналежної якості, приймання товару за якістю в порядку, передбаченому Інструкцією П-7, позивач не здійснив. Відповідач вважає, що позивачем не доведено, що неякісні шини, є саме ті шини, що поставлені відповідачем, оскільки позивачем на вимогу суду не надано документів, що підтверджують походження шин, де було б зазначено їх серійний номер та інші додаткові характеристики. Отже, як зазначає скаржник, вимоги позивача є необґрунтованими, не підтвердженими матеріалами справи та задоволенню не підлягають.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить суд залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, позивач зазначає, що недоліки пневматичних шин є прихованими недоліками, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі використання продукції. У звязку з вказаним, позивачем зазначено, що застосуванню підлягає саме п.9 Інструкції П-7, як спеціальна норма права, що регулює дані правовідношення, та не підлягає застосуванню положення п.6,8,16,17 Інструкції П-7, оскільки вони стосуються виявлення та фіксації явних недоліків продукції. Стосовно строку виклику представника відповідача для складання акту про недоліки пневматичних шин, позивав зазначає, що виклик представника відповідача був здійснений безпосередньо після виявлення недоліків 15.08.2014р. У звязку з неявкою представника 20.08.2014р., акт про недоліки складено за участю представника сторонньої організації. Позивачем зауважено, що протягом 2011-2013рр. шини даної марки ні в яких інших підприємств не придбавало, спірні шини, відповідно до довідки №451 від 20.11.2014р., були придбані у відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за видатковою накладною № 306/000001 від 03.06.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю Авто-Трейд Україна поставило шини 30.5R.-32 Ф81 в кількості 4 шт. на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Злагода на загальну суму 59600,00 грн. (а.с.9).

Відповідно до рахунку на оплату № 2605/000001 від 26.05.2014 року ці шини були оплачені позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 5372 від 30.05.2014 року (а.с.10).

В ході експлуатації вказаних шин позивачем було виявлено недоліки. У звязку з чим позивачем телеграмою від 15.08.2014 року було запрошено представників відповідача прибути 20.08.2014 року до позивача для складання акту про недоліки шин.

У завязку з неявкою представника відповідача до позивача 20.08.2014 року, акт про недоліки був складений представниками позивача за участю представника сторонньої спеціалізованої організації - головного спеціаліста відділу технічного нагляду Держсільгоспінспекції Дніпропетровської області ОСОБА_5 (а.с.12).

Вказаним актом про недоліки від 20.08.2014 року встановлено наступні дефекти: шина № 1 відшарування зовнішнього корду 0,5 метра; шина № 2 відшарування внутрішнього корду 0,8 метра; шина № 3 здуття зовнішнього покриття шини

Вимоги щодо якості сільськогосподарських пневматичних шин встановлені ГОСТ 7463-2003 „Шини пневматичні для тракторів та сільськогосподарських машин. Технічні умови", відповідно до пункту 10.2 якого встановлено, що „Строк служби шин - не менше трьох років".

25.09.2014 року позивачем було направлено відповідачу вимогу-повідомлення №375, якою позивач повідомив про свою відмову від договору, укладеного між сторонами у формі видаткової накладної № 306/000001 від 03.06.2014 року та вимагав від відповідача повернення 44700,00 грн., що були сплачені за 3 вищезазначені шини, які в подальшому виявились неналежної якості (відправку, а також вручення поштового відправлення підтверджено копіями поштової квитанції, опису вкладення до цінного листа, інформацією з сайту Укрпошти а.с.13-17).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч.1 ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до частини першої статті 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 ЦК України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право, зокрема, відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Згідно з Інструкцією "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості", затвердженого постановою Держарбітражу при ОСОБА_6 РСР від 25.04.1966 року № П-7, прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявленими при звичайній для даного виду продукції перевірки і виявлені тільки в процесі переробки, підготування до монтажу, в процесі монтажу, випробовування, використання і зберігання продукції (абзац 6 пункту 9).

Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченою Інструкцією П-7, якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки другими обов'язковими правилами і договором (п. 33 Інструкції П-7 від 25.04.1966 р.).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції було призначено проведення судової експертизи.

Відповідно до висновку судової експертизи було встановлено, що згідно вимог ГОСТ 7463-2003, дефекти, які були зафіксовані під час огляду трьох шин 30.5R-32 Ф81 - є істотними, і тому експлуатація шин 30.5R-32 Ф81 не є безпечною, оскільки шини, які мають злом каркасу по борту не можуть експлуатуватись (за призначенням), як в умовах сільського господарства так і на дорогах загального користування.

Також експертом встановлено, що причина виникнення виявлених дефектів шин - неналежна їх якість (брак виробництва).

З огляду на вище вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду, що матеріалами справи доведено поставку неякісного товару, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 44700,00грн. вартості товару неналежної якості є правомірними та обґрунтованими.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В силу частини 7 ст.269 ГК України у разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 231 ГК України передбачено, що за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг).

Отже, у спірних правовідносинах, що склались між сторонами у даній справі, протиправна поведінка відповідача полягає у поставці позивачу товару неналежної якості, а відтак, суд першої інстанції, встановивши в діях відповідача наявність складу правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач за порушення господарського зобов'язання (поставку товару неналежної якості) та на виконання вимог чинного законодавства має бути притягнутий до відповідальності за вчинене ним правопорушення, тобто має сплатити суму штрафу у розмірі 8940,00 грн.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що приймаючи оскаржуване рішення господарський суд всебічно, повно і обєктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та обґрунтовано прийняв вірне рішення про задоволення позову відповідно до вимог закону та обставин справи.

Посилання відповідача на недотримання позивачем вимог Інструкції про приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості від 25.04.1966 №П-7, колегією суддів відхиляються, оскільки, враховуючи встановлення судом першої інстанції факту поставки відповідачем товару неналежної якості, який не спростований відповідачем, доводи останнього про неналежне складання акту приймання продукції по якості не можуть вважатись підставою для звільнення відповідача від відповідальності.

З врахуванням викладеного, господарський суд дійшов правомірного висновку щодо порушення відповідачем своїх зобовязань за договором внаслідок поставки ним неякісного товару позивачеві, доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, а тому оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО-ТРЕЙД УКРАЇНА" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015 року у справі №904/7906/14 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20.10.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна