ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" жовтня 2015 р. Справа № 916/1745/15

За позовом: першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4

про розірвання договору оренди, припинення права володіння та користування земельною ділянкою, повернення земельної ділянки.

В провадженні господарського суду Одеської області знаходиться справа № 916/1745/15 за позовом першого заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між Одеською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект" від 25.02.2002р., щодо земельної ділянки площею 1 600 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1, про припинення права володіння та користування ТОВ „Мастер-Проект" щодо вказаної земельної ділянки, про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку площею 1 004 кв.м., що передана терміном на 1 рік (до 28.12.2002) для благоустрою прилеглої території, а також земельну ділянку площею 596 кв.м., що передана терміном на 50 років (до 28.12.2051) для будівництва, експлуатації та обслуговування будівлі офісного центру (у тому числі на рік для будівництва), що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення відповідачем умов цільового використання спірних земельних ділянок, визначених договором оренди землі, у вигляді здійснення будівництва одноповерхової торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Зокрема, прокурор наголошує на тому, що відповідач вже здійснив будівництво офісного центру по АДРЕСА_2, на одній із відведених в оренду земельних ділянок - ділянці площею 596 кв.м., що передана в користування терміном на 50 років, у 2002 році, та на теперішній час власником збудованого центру є фізичні особи, а не відповідач. Крім того, прокурор стверджує, що на теперішній час відповідно до поданих відповідачем та зареєстрованих у Департаменті державної архітектурної будівельної інспекції в Одеській області повідомленні про початок виконання підготовчих робіт № ОД 41 від 08.12.2014р. та декларації про початок виконання будівельних робіт № ОД 75 від 21.01.2015р. здійснюється на земельній ділянці, яка передбачена для обслуговування вже збудованої торгово-офісної будівлі, а також на земельній ділянці, яка відводилась для благоустрою прилеглої території, цільове призначення якої не змінювалось.

15.10.2015р. до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи з будівництва торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1. Вказане клопотання також було підтримано прокурором, яким аналогічного змісту клопотання було викладене в прохальній частині позовної зави.

В обґрунтування заявленого клопотання третя особа посилається на факт продовження виконання відповідачем будівельних робіт на спірних земельних ділянках, що підтверджується наступними доказами: Містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельної ділянки від 16.11.2014р. на нове будівництво одноповерхової торгово-офісної будівлі на земельній ділянці загальною площею 0,0596 га відповідно до договору оренди земельної ділянки від 25.02.2002р.; повідомленням про початок підготовчих будівельних робіт ОД № 41 від 08.12.2014р., зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на нове будівництво торгово-офісної будівлі на земельній ділянці по АДРЕСА_1; декларацією про початок виконання будівельних робіт ОД № 75 від 21.01.2015р., зареєстрованого Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на нове будівництво торгово-офісної будівлі на земельній ділянці по АДРЕСА_1; листом Таїровського ВМ Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 04.06.2015р., з якого вбачається, що в період 12-14 травня 2015 року до вказаного відділу міліції надходили повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1, ведуться будівельні роботи та порушують спокій громадян; наявними в матеріалах справи фотознімками із будівельного майданчика за адресою: АДРЕСА_1; приписом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 05.05.2015р., прийнятого за результатами перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства при обстеженні спірної земельної ділянки; листом Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 15.05.2015р. № 01/11-4774. За твердженням третьої особи, до моменту вирішення даної справи по суті, в межах якої судом вирішується питання про розірвання договору оренди землі, на підставі якої відповідач використовує спірні земельні ділянки та здійснює їх забудову, а також про зобов'язання відповідача повернути орендовані ним земельні ділянки, існує обґрунтована вірогідність подальшого виконання будівельних робіт з боку товариства з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект", що в подальшому може призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Розглянувши клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується зокрема: забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Про забезпечення позову виноситься ухвала. Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органами державної влади та/або органами місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження. Господарський суд, який розглядає спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, може винести ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26 грудня 2011 року N 16 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи та докази, суд доходить висновку про підтвердження факту виконання відповідачем будівельних робіт на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, тобто земельної ділянки, яка є предметом спору по даній справі та перебуває у користуванні відповідача відповідно до умов спірного договору оренди землі. Оскільки в межах даної справи судом вирішується питання про розірвання договору оренди землі, на підставі якої відповідач використовує спірні земельні ділянки та здійснює їх забудову, а також про зобов'язання відповідача повернути орендовані ним земельні ділянки, існує обґрунтована вірогідність подальшого виконання будівельних робіт з боку товариства з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект", що в подальшому може призвести до ускладнення або неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Викладене відповідно до ст. 66 ГПК України є достатньою підставою для вжиття передбачених процесуальним законом заходів до забезпечення позову.

При цьому, судом приймається до уваги той факт, що відповідно до ч. 4 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову. Оскільки пред'явлення клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову є способом реалізації процесуальних прав учасника судового процесу, суд вправи здійснювати вжиття заходів до забезпечення позову в тому числі за заявою третіх осіб без самостійних вимог.

Вирішуючи питання про обрання заходів, яким підлягає забезпеченню позов прокурора, господарський судом враховується предмет і підстави позову, а також вищенаведені обставини, що свідчать про вчинення відповідачем дій, направлених на забудову спірної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. У зв'язку із викладеним, суд, беручи до уваги той факт, що заходи до забезпечення позову застосовуються виключно як гарантія подальшого виконання рішення у випадку задоволення позову, вважає за правомірне та необхідне забезпечити позов прокурора шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект" та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи з будівництва торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

В свою чергу, заперечення відповідача проти можливості вжиття заходів до забезпечення позову, які обґрунтовані посиланням на той факт, що аналогічне за змістом клопотання прокурора вже було відхилене попереднім складом суду, про що було постановлено ухвалу від 05.06.2015р., судом відхиляються з огляду на наступне.

У п. 3.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. У разі залучення до участі у справі іншого відповідача або заміни неналежного відповідача розгляд справи починається заново (стаття 24 ГПК), заново розгляд справи починається і в разі прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та зміни складу суду (в тому числі з одноосібного на колегіальний, навіть якщо до складу колегії суддів входить суддя, який раніше одноособово розглядав дану справу), а отже, спочатку починається й перебіг строку вирішення спору. Продовження цього строку можливе у порядку і з підстав, зазначених у частині третій статті 69 ГПК.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. 4-7 ГПК України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а згідно зі ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

За переконанням суду, наведені ОСОБА_3 у поданій заяві обставини, підтверджені належними доказами, з урахуванням предметно-підставних характеристик позову є достатніми для вжиття заходів до забезпечення позову, про що зазначено вище по тексту даної ухвали. Посилання ж на відмову у задоволенні клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову, яке грутнується на аналогічних підставах, що мало місце при розгляді даної справи попереднім складом суду, не приймається до уваги, оскільки правова позиція попереднього складу суду з цього приводу оцінюється новим складом судом критично, так як висновок про те, що вжиття заходів до забезпечення позову в даному випадку є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог, є некоректним, знов таки з огляду на предмет та підстави заявленого позову та на зміст заходів до забезпечення, які вживаються судом.

З огляду на викладене, клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення позову підлягає задоволенню, у зв'язку з чим, позов підлягає забезпеченню шляхом заборони товариству з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект" та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи з будівництва торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Клопотання ОСОБА_3 про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити.

2. Заборонити товариству з обмеженою відповідальністю „Мастер-Проект" /65104, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 56-а, / та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи з будівництва торгово-офісної будівлі на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 29 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 р. N 01-8/675 „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" ухвала набрала чинності 19.10.2015р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред'явлення до виконання у строк, передбачений ст. 22 Закону України „Про виконавче провадження" 21 квітня 1999 року N 606-XIV (з наступними змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 3 ст. 67, ст. 106, 111-13 ГПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна