РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/23487/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Романа Анатолійовича
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Земкомпроект»
Простягнення 232,70 грн. заборгованості
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін:

від позивача: Дорожинський О.А.- дов. № 7-69/08 від 09.09.2015 р.;

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Європейський газовий банк» Оберемко Романа Анатолійовича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Земкомпроект» про стягнення 191,75 грн. заборгованості за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування за договором банківського рахунку № 22226 від 30.04.2013 р., а також 40,95 грн. пені.

Ухвалою суду від 07.09.2015 року було порушено провадження у справі № 910/23487/15-г та призначено її розгляд на 09.10.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 09.10.2015 р. подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2013 року між АТ «ЄВРОГАЗБАНК» (надалі по тексту - банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗЕМКОМПРОЕКТ» (надалі по тексту - клієнт, відповідач) було укладено договір банківського рахунку № 22226 з наступними змінами та доповненнями до нього, внесеними Додатковою угодою № 1 від 30.04.2013 року (надалі по тексту - Договір банківського рахунку), відповідно до Розділу 1 «Предмет договору» якого банк зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видавання відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Пунктом 1.2. договору банківського рахунку сторони погодили, що банк відкриває відповідачу поточний рахунок № 226 у національній валюті України та в іноземній валюті відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування.

Відповідно до п. 2.1.5. договору банківського рахунку банк має право отримувати від клієнта комісійну винагороду за надані послуги в розмірах та строки, що визначені тарифами банку.

Пунктом 2.4.7. договору банківського рахунку передбачено, що клієнт зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги відповідно до тарифів, а також компенсувати витрати банку у разі, якщо дії при виконанні доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені тарифами банку.

В пункті 3.3. договору банківського рахунку сторони погодили, що в разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому п. 3.2. цього договору (шляхом списання коштів з рахунку Клієнта), клієнт розраховується з банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь банку в строки, визначені у тарифах.

Згідно пункту 5.9. Договору банківського рахунку, за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

Відповідно до п. 6.1. договору банківського рахунку, даний договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами.

Додатковою угодою № 1 до договору банківського рахунку від 30.04.2013 року (надалі по тексту - Додаткова угода № 1) сторони домовились, що Банк бере на себе забезпечення виконання розрахунково-касового обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (іРОВБ) за відкритим клієнту поточним рахунком на підставі договору банківського рахунку.

В Розділі 5 «Вартість послуг та порядок розрахунків» Додаткової угоди № 1 сторони визначили, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку Клієнт сплачує Банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами банку, на момент оплати.

Тарифи банку є невід'ємною частиною договору банківського рахунку.

Як стверджує позивач, банком взяті на себе зобов'язання було виконано в повному обсязі та відкрито відповідачу рахунок № 226 в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», з забезпеченням виконання Банком розрахунково-касового обслуговування Клієнта за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (іБОВ8) за відкритим Клієнту поточним рахунком.

Однак відповідач належним чином не виконав умови договору банківського рахунку, у зв'язку з чим у ТОВ «ЗЕМКОМПРОЕКТ» існує прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування, яка станом на 20.08.2015 року складає 191,75 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Враховуючи наведене, позивач у своїй позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 191,75 грн. заборгованості за комісійною винагородою та за послуги з розрахунково-касового обслуговування за договором банківського рахунку № 22226 від 30.04.2013 р., а також 40,95 грн. пені за неналежне виконання умов зазначеного договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 4 статті 1068 ЦК України передбачено, що клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі та відкрив відповідачу рахунок № 226 в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», з забезпеченням виконання Банком розрахунково-касового обслуговування клієнта за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів «Клієнт-Банк» (іБОВ8) за відкритим клієнту поточним рахунком.

Однак відповідач належним чином не виконав умови договору банківського рахунку, у зв'язку з чим у ТОВ «ЗЕМКОМПРОЕКТ» існує прострочена заборгованість по сплаті комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування, яка станом на 20.08.2015 року складає 191,75 грн.

Таким чином, оскільки наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимоги позивача щодо стягнення суми боргу у розмірі 191,75 грн., а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов ПАТ «Європейський газовий банк» в частині стягнення 191,75 грн. основного боргу визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, керуючись пунктом 8.2 договору нарахував та просить стягнути з відповідача 40,95 грн. пені.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. із змінами і доповненнями, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені, вона має бути передбачена законом або договором.

Згідно пункту 5.9. Договору банківського рахунку, за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого прострочення.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов'язання, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково у розмірі 32,04 грн.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Земкомпроект» (місцезнаходження: 01004 м. Київ, вул. Червоноармійська, 5, оф. 3, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» (місцезнаходження: 04655, м. Київ, проспект Московський, 16, ) 191 (сто дев'яносто одну) грн. 75 коп. основного боргу, 32 (тридцять дві) грн. 04 коп. пені та 1 757(одну тисячу сімсот п'ятдесят сім) грн. 04 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

15.10.2015 р.

Суддя Спичак О.М.