ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.10.2015 Справа № 905/2124/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Колесника Р.М.

при секретарі судового засідання Романцової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовною заявою: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Експрес-Банк, м. Київ

про стягнення неустойки в сумі 157,00 грн. за договором оренди № 5670/2013 від 07.06.2013р. та повернення майна

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Експрес-Банк про стягнення неустойки в сумі 157,00 грн. за договором оренди № 5670/2013 від 07.06.2013р. та повернення майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязання за договором оренди нерухомого майна № 5670/2013 від 07.06.2013р. щодо повернення майна з оренди у звязку із закінченням строку дії договору, з огляду на що виникли підстави для нарахування неустойки відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України та для зобовязання відповідача повернути майно за актом приймання-передачі.

Представник позивача в судове засідання зявився, чіткої позиції стосовно заявлених позовних вимог не висловив.

Представник відповідача в судове засідання зявився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що майно, яке позивач просить повернути, було повернуто балансоутримувачу згідно акту приймання-передачі від 31.08.2015р., тобто до подання позовної заяви позивачем. Також повідомив про сплату неустойки в сумі 157,00 грн., на підтверження чого надав платіжне доручення № 80 від 16.09.2015р.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

Перед початком розгляду справи по суті представники сторін були ознайомлені з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених в процесі розгляду справи, вислухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ

07.06.2013р. позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5670/2013, згідно з п.1.1 якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне майно частину нежитлового вбудованого приміщення площею 2,0 кв. м. перхого поверху будівлі ЕЧ-1, реєстровий номер 01074957.94.АААВВА718 (далі Майно), розміщену за адресою: м. Красний Лиман, вул. Кірова, 33, що перебуває на балансі Краснолиманської дистанції електропостачання ДП «Донецька залізниця» (далі Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 січня 2013р. і становить за незалежною оцінкою 4455,00 грн.

Пунктом 2.1 договору визначено, що орендар вступає у строкове платне користування майно у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання Сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна.

Майно було передано відповідачу в оренду за актом приймання-передачі від 07.06.2013р.

Відповідно до п. 10.9. Договору у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акту приймання-передавання між Орендарем та Балансоутримувачем (п. 10.10. договору).

Відповідно до п. 2.4. Договору обовязок щодо складання акта приймання-передавання покладається на Орендодавця.

Згідно із п. 5.12 договору орендар зобовязується у разі припинення або розірвання Договору повернути Балансоутримувачу орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Балансоутримувачу збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря.

Відповідно до п. 10.1. Договору (в редакції договору № 2 від 11.12.2014р. про внесення змін до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 07.06.2013р. № 5670/2013.) строк дії договору продовжено до 01.04.2015р.

Заявою № 11-06-05-01907 від 29.04.2015р. від 29.04.2015р. позивач повідомив відповідача про припинення дії договору оренди № 5670/2013 від 07.06.2013р., у звязку з чим просив повернути майно з оренди.

Листом № 11-06-05-03694 від 31.07.2015р. позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення майна з оренди та сплати неустойки. Даний лист був залишений відповідачем без відповіді.

За таких обставин позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача неустойку відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у розмірі 157,00 гривень та зобовязати відповідача повернути майно.

Зважаючи на статус сторін та характер правовідносин, останні, згідно ст.ст.1-3 Господарського кодексу України регламентуються насамперед його положеннями, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду державного та комунального майна та умовами укладеного між сторонами договору оренди.

Згідно ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Виходячи із змісту прав та обовязків сторін, визначених договором №5670/2013 від 07.06.2013р., його предмету, такий договір кваліфікується судом як договір найму (оренди). Як встановлено ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п.1 ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 1 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Приймаючи до уваги, що з 01.04.2015р. договір оренди № 5670/2013 від 07.06.2013р є припиненим, суд дійшов висновку про доведеність факту виникнення у відповідача обовязку повернути об'єкт оренди позивачу, як це передбачено ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України Про оренду державного та комунального майна та порядок такого повернення визначений договором.

В матеріалах справи наявний акт приймання-передачі відповідно до якого майно, що є предметом договору оренди № 5670/2013 від 07.06.2013р., повернуто балансоутримувачу - Краснолиманській дистанції електропостачання ДП «Донецька залізниця» - 31.08.2015р., тобто до порушення провадження у справі.

Пунктом 4.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині стягнення неустойки відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України, суд виходить з наступного.

Статтею ст.80 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави припинення провадження по справі. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що провадження у справі припиняється якщо відсутній предмет спору.

Згідно п. 4.2. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги, що на момент подання позовної заяви Публічним акціонерним товариством Акціонерний банк Експрес-Банк неустойку погашено не було, а внесено плату лише 16.09.2015р., тобто після порушення провадження у справі, суд дійшов висновку, що провадження по справі в частині стягнення неустойки в сумі 157,00 грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ухвали суду від 10.09.2015р. та приймаючи до уваги, що неправильні дії відповідача в частині несплати неустойки в сумі 157,00 грн. призвели до виникнення спору, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України в сумі 1218,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження по справі за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Експрес-Банк в частині стягнення неустойки в сумі 157,00 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк Експрес-Банк (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1218,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 21.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 22.10.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник