КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/8339/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015

у справі № 910/8339/15-г ( суддя Гулевець О.В. )

за позовом Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Яготинська міжрайонна виконавча дирекція Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі, позивач або Фонд) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом (із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог і внесення змін до предмету позову; том 1, а.с. 91-92) до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі, відповідач або Банк) про зобов'язання відповідача забезпечити перерахування коштів за платіжними дорученнями від 29 січня 2015 року № 3980 на суму 655,66 грн.; від 29 січня 2015 року № 3981 на суму 2009,25 грн.; від 29 січня 2015 року № 3982 на суму 1343,52 грн.; від 29 січня 2015 року № 3983 на суму 524,51 грн.; від 29 січня 2015 року № 3984 на суму 1799,01 грн.; від 29 січня 2015 року № 3985 на суму 3689.86 грн.; від 29 січня 2015 року № 3987 на суму 941,10 грн.; від 30 січня 2015 року №3988 на суму 23436,00 грн.; від 30 січня 2015року № 3990 на суму 18,91 грн.; від 30 січня 2015року № 3991 на суму 613,20 грн.; від 30 січня 2015року № 733785353 на суму 15529,23 грн.; від 03 лютого 2015 року № 3992 на суму 871,50 грн.; від 03 лютого 2015 року № 733785363 на суму 187,22 грн.; від 03 лютого 2015 року № 733785364 на суму 11119,92 грн.; від 12 лютого 2015 року № 126 на суму 102,20 грн., виписка по рахунку № 2002/980 на загальну суму 711,81грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем всупереч умовам Договору банківського рахунку № 16257/2560 від 27.10.2011, Додаткового договору №16257/2560/1 до договору банківського рахунку, Договору №16257/2604/1 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування страхових коштів), Договору №16257/2604/2 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування цільових коштів), укладених між Яготинською міжрайонною виконавчою дирекцією Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та вимогам чинного законодавства не було виконано зазначені платіжні доручення про перерахування коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2015 залучено до участі у справі № 910/8339/15-г в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/8339/15-г у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивоване тим, що з 06.02.2015 у Банку була запроваджена процедура тимчасової адміністрації, а тому задоволення вимог позивача, як кредитора Банку, має відбуватись в особливому, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спеціальному порядку з дотриманням принципів черговості задоволення вимог до Банку.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Яготинська міжрайонна виконавча дирекція Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/8339/15-г скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що клієнт не обмежений у праві розпоряджатись своїми коштами, крім випадків, передбачених законодавством. Постанови державного виконавця чи рішення суду про арешт або заборону користуватись позивачу коштами на своєму рахунку не існує, а тому Банк грубо порушує права свого клієнта.

Скаржник наголосив на тому, що позивач є клієнтом Банку, а не його кредитором, а грошові кошти в сумі 339 420,15 грн. є власністю позивача, а не банку.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у справі № 910/8339/15-г було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 25.06.2015.

24.06.2015 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників позивача та третьої особи розгляд справи відкладено на 21.07.2015.

У зв'язку із перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, а судді Тищенко А.І. на лікарняному, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 910/8339/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Федорчук Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Іоннікова І.А., Федорчук Р.В.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 21.07.2015.

У судовому засіданні, призначеному на 21.07.2015, після заслуховування пояснень учасників судового процесу, судом було оголошено перерву до 10.09.2015.

У зв'язку з виходом із відпустки суддів Тищенко А.І. та Отрюха Б.В., які входять до постійного складу судової колегії, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 розгляд справи № 910/8339/15-г вирішено здійснювати у наступному складі суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 (головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у судовому засіданні, призначеному на 10.09.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 розгляд справи було відкладено на 20.10.2015 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та третьої особи.

У судове засідання 20.10.2015 представники учасників судового процесу не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення учасників судового процесу про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштових відправлень та розписка позивача про день та час розгляду справи, з огляду на те, що розгляд справи неодноразово відкладався, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників учасників судового процесу.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача та вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 27.10.2011 між Яготинською міжрайонною виконавчою дирекцією Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (позивач, клієнт) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (відповідач, банк) укладено наступні договори: договір №16257/2560 банківського рахунку, додатковий договір №16257/2560/1 до договору банківського рахунку, договір №16257/2604/1 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування страхових коштів), договір №16257/2604/2 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування цільових коштів).

Відповідно до пункту 1.1. Договору №16257/2560 банківського рахунку, банк відкриває клієнту поточні рахунки національній валюті (гривні) № 7001, № 7002 та № 57003 для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 1.1. Договору №16257/2604/1 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування страхових коштів) Банк відкриває клієнту поточний рахунок № 7001 у національній валюті для зарахування страхових коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України, в тому числі згідно з Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Згідно пункту 1.1. Договору №16257/2604/2 банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування цільових коштів) Банк відкриває клієнту поточний рахунок № 7002 у національній валюті для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, та зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком, що передбачені чинним законодавством України.

Відповідно до умов пунктів 2.3.3-2.3.4 зазначених договорів, Банк зобов'язався своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта, у відповідності з чинним законодавством України; забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта.

Згідно пунктів 4.1. договорів №16257/2560, №16257/2604/1, №16257/2604/2 Банк здійснює розрахункові операції відповідно до чинного законодавства України, та, зокрема, вимог нормативно-правових актів Національного банку України, за умови належного оформлення Клієнтом платіжних документів. Платежі з рахунку Клієнта Банк виконує у межах залишку коштів на початок операційного дня з урахуванням надходжень протягом операційного дня.

Пунктами 4.2. договорів №16257/2560, №16257/2604/1, №16257/2604/2 визначено, що операції за розрахунковими документами в гривнях, що надійшли до Банку в операційний час виконуються Банком того ж дня.

Згідно пунктів 4.6. договорів №16257/2560, №16257/2604/1, №16257/2604/2 операційний час Банку встановлюється з 9:00 до 17:30.

Пунктом 1 Додаткового договору №16257/2560/1 до Договору банківського рахунку №16257/2560 від 27.10.2011 Клієнт доручає Банку, а Банк бере на себе зобов'язання щоденно здійснювати договірне списання залишку грошових коштів станом на 17 год. 30 хв. з поточного рахунку клієнта в Банку шляхом оформлення меморіального ордеру. Договірне списання здійснюється з поточного рахунку Клієнта № 7002.

Додатково до Договору банківського рахунку 27.10.2011 між позивачем та відповідачем було укладено договори №16257/2560/2, №16257/2604/3, №16257/2604/4 про встановлення та обслуговування системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», відповідно до умов яких клієнт доручає, а банк бере на себе зобов'язання по встановленню та обслуговуванню системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», виконанню розрахункового обслуговування поточних рахунків клієнта, відкритих в банку за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-Банк» з функціями: створення та передача в банк платіжних документів, перегляд платіжних документів, перегляд виписок (пункт 1.1.), банк взяв на себе зобов'язання приймати по відповідним каналах зв'язку платіжні документи клієнта та своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта у відповідності з чинним законодавством України (пункт 2.2.2.).

Додатковою угодою № 1 від 05.04.2012 до Договору банківського рахунку №16257/2560 від 27.10.2011 пункт 1.1. Договору викладено у редакції, згідно якої Банк відкриває клієнту поточний рахунок: № 2002, № 2002, № 2001, № 003, № 2001.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до Банку були надані платіжні доручення від 29 січня 2015 року № 3980 на суму 655,66 грн.; від 29 січня 2015 року № 3981 на суму 2009,25 грн.; від 29 січня 2015 року № 3982 на суму 1343,52 грн.; від 29 січня 2015 року № 3983 на суму 524,51 грн.; від 29 січня 2015 року № 3984 на суму 1799,01 грн.; від 29 січня 2015 року № 3985 на суму 3689.86 грн.; від 29 січня 2015 року № 3987 на суму 941,10 грн.; від 30 січня 2015року №3988 на суму 23436,00 грн.; від 30 січня 2015року № 3990 на суму 18,91 грн.; від 30 січня 2015року № 3991 на суму 613,20 грн.; від 30 січня 2015року № 733785353 на суму 15529,23 грн.; від 03 лютого 2015 року № 3992 на суму 871,50 грн.; від 03 лютого 2015 року № 733785363 на суму 187,22 грн.; від 03 лютого 2015 року № 733785364 на суму 11119,92 грн.; від 12 лютого 2015 року № 126 на суму 102,20 грн., меморіальний ордер №145259700 від 19.05.2015 на суму 711,81 грн., що залишені відповідачем без виконання.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» виконати платіжні доручення позивача про перерахування грошових коштів згідно з вказаними платіжними дорученнями.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач зазначив, що невиконання спірних платіжних доручень було пов'язано з тим, що у Банку було введено тимчасову адміністрацію, під час якої відповідно до частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не здійснюється задоволення вимог кредиторів банку.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 7.1.2 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Водночас, банк згідно з частиною другою статті 1066 Цивільного кодексу України має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Отже, зобов'язальні правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору банківського рахунка, мають майново-грошовий характер, відтак, у цьому випадку позивач є кредитором за майновою вимогою щодо розпорядження належними йому коштами.

05 лютого 2015 року постановою Правління Національного банку України від №83 віднесено ПАТ «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, того ж дня виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від №26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Комерційний банк «Надра», з яким з 06.02.2015 розпочато процедуру виведення ПАТ «Комерційний банк «Надра» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

23.04.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №85 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» продовжено здійснення тимчасової адміністрації по 05.06.2015 (включно).

04.06.2015 постановою Правління Національного банку України №356 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «НАДРА».

05.06.2015 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №113 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, статус кредитора Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності поширюється на обмеження щодо задоволення його вимог до ПАТ «КБ «Надра» під час запровадження у ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами пункту 1 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №3-25гс15 (№910/5560/14) за позовом ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» до ПАТ «Банк Форум» про зобов'язання вчинити дії та стягнення 230 936,42 грн.

Відповідно до статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України; невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що на відповідача поширюються обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому від часу запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації не можуть бути задоволені вимоги позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості захистити свої майнові права за договором банківського рахунку в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Яготинської міжрайонної виконавчої дирекції Київського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/8339/15-г залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/8339/15-г залишити без змін.

Матеріали справи № 910/8339/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко