РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2015Справа №910/13209/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛБЕГГАН";

про: стягнення 34.136.292,49 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Янкова А.В. - за довіреністю від 24.06.2015 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛБЕГГАН" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 34.136.292,49 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між ними кредитним договором про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії від 25.11.2014 № 135/КЛ-1114, відповідач грошові кошти надані останньому позивачем в якості кредиту, в термін, встановлений договором, позивачеві не повернув. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості та звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача 34.136.292,49 грн, з яких: 30.000.000,00 грн - заборгованість по кредиту, 2.526.575,34 грн - заборгованість по сплаті процентів, 1.482.739,73 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 126.977,42 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів. Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про звернення стягнення на майно відповідача у разі відсутності грошових коштів на рахунках останнього.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 № 910/13209/15 вказану позовну заяву публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" повернуто без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 ухвалу господарського суду міста Києва від 26.05.2015 № 910/13209/15 скасовано, матеріали справи повернуто до господарського суду міста Києва для розгляду спору по суті.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.07.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/13209/15.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач своїх повноважних представників у судові засідання не направив, від відповідача до суду обґрунтовані пояснення з даного приводу не надходили.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.09.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ", як позикодавцем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "КІЛБЕГГАН", як позичальником, (далі - відповідач) укладено кредитний договір про надання відновлювальної відкличної кредитної лінії від 25.11.2014 № 135/КЛ-1114 (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору позивач на умовах, передбачених Договором відкриває відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію, в межах якої надає відповідачу в користування кредитні кошти (п. 1.1 Договору).

Загальний ліміт кредитування за кредитною лінією - 23.000.000,00 грн (п. 1.1.1 Договору).

Кредитна лінія відкривається з 25.11.2014 по 24.11.2015 включно (п. 1.1.2 Договору).

Укладеним між сторонами спору додатковим договором від 03.12.2014 № 03 до Договору збільшено ліміт кредитування до 30.000.000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1.6 Договору погашення частин кредиту здійснюється відповідачем в строки, що визначені графіком зменшення загального ліміту кредитування, який є невід'ємним додатком до Договору.

Укладеним між сторонами спору додатковим договором від 26.12.2014 № 05 до Договору внесені зміни до графіку зменшення загального ліміту кредитування.

Пунктом 4.5 Договору передбачено, що відповідач сплачує нараховані проценти у валюті кредиту, щомісячно, не пізніше десятого числа місяця, наступного за календарним місяцем користування кредитом та в день припинення Договору або в день погашення заборгованості відповідачем в повному обсязі.

За порушення встановлених Договором строків сплати процентів за користування кредитом або сплати комісій, передбачених Договором, яке допустив відповідач до настання остаточної дати погашення кредиту, позивач має право нараховувати та стягувати, а відповідач зобов'язаний сплатити на письмову вимогу позивача, не пізніше п'яти банківських днів з дня/дати відправлення вимоги позивача, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 9.3 Договору).

За порушення встановлених Договором строків погашення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом або сплати комісійних доходів, передбачених Договором, яке допустив відповідач до настання остаточної дати погашення кредиту, позивач має право нараховувати та стягувати, а відповідач зобов'язаний сплатити на письмову вимогу позивача, не пізніше п'яти банківських днів з дня/дати відправлення вимоги позивача, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 9.4 Договору).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, позивачем, на підставі Договору, були надані відповідачу в користування грошові кошти в розмірі 30.000.000,00 грн, що підтверджується виписками по особовому рахунку відповідача, які наявні в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання за Договором повністю.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його зобов'язання за Договором, відповідач в термін, встановлений Договором, суму кредиту позивачеві не повернув, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 34.136.292,49 грн, з яких: 30.000.000,00 грн - заборгованість по кредиту, 2.526.575,34 грн - заборгованість по сплаті процентів, 1.482.739,73 грн - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 126.977,42 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів. Крім того, позивачем заявлено позовну вимогу про звернення стягнення на майно відповідача у разі відсутності грошових коштів на рахунках останнього.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з урахуванням такого.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо повернення відповідачем позивачеві суми кредиту в розмірі 30.000.000,00 грн, сторонами спору суду не подано.

Перевіривши наданий позивачем, арифметичний розрахунок сум, що заявлені до стягнення, суд вважає його обґрунтованим у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 30.000.000,00 грн та заборгованості по сплаті процентів в сумі 2.526.575,34 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 1.482.739,73 грн - пені за несвоєчасне погашення кредиту та 126.977,42 грн - пені за несвоєчасне погашення процентів за Договором є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Вирішуючи спір в частині позовної вимоги про звернення стягнення на майно відповідача у разі відсутності грошових коштів на рахунках останнього, суд виходить з такого.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 31.08.2015 позивача зобов'язано надати до суду перелік майна, на яке останній має намір звернути стягнення у разі відсутності коштів на рахунку боржника та вказати підстави здійснення звернення стягнення. Однак, вказані вимоги суду позивачем виконані не були.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про звернення стягнення на майно відповідача у разі відсутності грошових коштів на рахунках останнього підлягає залишенню судом без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, п. 5 ст. 81, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛБЕГГАН" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал/Івана Франка, буд. 11/1; ідентифікаційний код: 39341390, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "СТАНДАРТ" (04071, м. Київ, вул. Почайнинська, буд. 45; ідентифікаційний код 36335426, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) заборгованість по кредиту в сумі 30.000.000 (тридцять мільйонів) грн 00 коп.; заборгованість по сплаті процентів в сумі 2.526.575 (два мільйони п'ятсот двадцять шість тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн 34 коп.; пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 1.482.739 (один мільйон чотириста вісімдесят дві тисячі сімсот тридцять дев'ять) грн 73 коп.; пеню за несвоєчасне погашення процентів в сумі 126.977 (сто двадцять шість тисяч дев'ятсот сімдесят сім) грн 42 коп.;

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "КІЛБЕГГАН" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал/Івана Франка, буд. 11/1; ідентифікаційний код: 39341390, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) в дохід державного бюджету України 73.080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп судового збору.

4. Позовну вимогу про звернення стягнення на майно відповідача залишити без розгляду.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07 жовтня 2015 року

Суддя С.В. Балац