ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р.Справа № 922/5154/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор", м. Харків;
про стягнення 216.000,00 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 300-122/01-9665 від 22.09.2015 р.;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 03.03.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015 р. Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Рибоконсервний завод Екватор. В позові позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 216.000,00 грн. і зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України на визначений рахунок (в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 25.09.2015 р. № 300-20.3/02-9831 (вх. № 39444 від 01.10.2015 р.), прийнятої ухвалою суду від 15.10.2015 р.).

В обґрунтування позову вказує на несвоєчасне виконання відповідачем рішення Антимонопольного комітету України від 23.12.2014 № 639-р., у звязку з чим відповідачу, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, нарахована пеня за період з 21.04.2015 р. по 24.05.2015 р. включно та з 15.07.2015 до 16.07.2015 включно; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 16, 25 Закону України Про Антимонопольний комітет України, ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції.

Представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, звернувся з клопотанням про долучення наданих позивачем пояснень на відзив від 20.10.2015 р. (вх. № 42338) до матеріалів справи.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву від 15.10.2015 р. (т. І а.с. 130-133), а саме зазначає, як про незаконність рішення Антимонопольного комітету України від 23.12.2014 № 639-р., так і про невірність розрахунку пені. Так відповідач зазначає, що згідно ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції нарахування пені зупиняється на час розгляду або перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу або відповідного рішення господарського суду, тобто, провадження по справі щодо оскарження рішення органу Антимонопольного комітету (розгляд та перегляд рішення суду першої інстанції) у випадку своєчасного звернення до апеляційного суду вважається завершеним лише після набрання рішення суду законної сили. Отже, поки рішення суду, яким субєкту господарювання відмовлено в позові, не набрало законної сили, не існує підстав для сплати штрафу та нарахування пені, в той час як позивач при нарахуванні пені керується тим, що її слідує нараховувати з моменту проголошення рішення у справі про відмову в позові судом першої інстанції до відкриття апеляційного провадження (ухвали про прийняття апеляційної скарги), що на думку відповідача, оскільки субєкт господарювання не може вплинути на строки виконання судами процесуальних дій з відправлення справи в апеляційний суд, виготовлення повного тексту рішення, відкриття апеляційного провадження тощо, свідчить про те, що нарахування пені за період виконання судами таких дій суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності, що закріплений в ст. 61 Конституції України. Крім того, відповідач посилається на прецедентну практику Європейського суду з прав людини.

Також представник відповідача підтримує клопотання про зупинення провадження у справі від 15.10.2015 р. (т. І а.с. 82-83), в якому просить суд зупинити провадження у справі № 922/5154/15 до остаточного вирішення справи № 910/4172/15, предметом позову якої було визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 23.12.2014 № 639-р.

Розглянувши клопотанням відповідача про зупинення провадження у справі, суд відмовляє у його задоволенні з наступних підстав.

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом

Таким чином, підставою для зупинення провадження по даній справі має бути доведений факт розгляду справи № 910/4172/15 в іншому суді.

В обґрунтування наявності підстав для зупинення провадження у даній справі, відповідач посилається на подання ним касаційної скарги на рішення господарського суду м. Києва від 20.04.2015 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. у справі № 910/4172/15, в підтвердження чого надав копію касаційної скарги та докази її направлення до КАГС.

Втім, суд зазначає, що належним доказом провадження у справі № 910/4172/15 в суді касаційної інстанції може бути лише ухвала Вищого господарського суду України про прийняття касаційної скарги до розгляду, оскільки лише подання касаційної скарги не гарантує її прийняття та розгляд в суді касаційної інстанції.

Таким чином, позивачем належних доказів порушення провадження по касаційній скарзі у справі № 910/4172/15 не надано, що має наслідком відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 127-26.4/104-14 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, 23.12.20114 р. у справі № 639-р прийняв рішення, згідно якого:

1. Визнано дії ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" () у вигляді використання без дозволу (згоди) товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерфлот" () оформлення етикетки рибних консервів "Сардина атлантична натуральна з добавленням олії", яке є схожим з оформленням етикетки рибних консервів "Сардини натуральні з добавленням олії", яке раніше почало використовувати у господарській діяльності товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерфлот", що може призвести до змішування діяльності ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" з діяльністю ТОВ "Інтерфлот", порушенням, передбаченим статтею 4 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції".

2. За вказане порушення на ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" накладено штраф у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

3. Зобовязано ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" припинити використання у господарській діяльності оформлення етикетки рибних консервів "Сардина атлантична натуральна з добавленням олії", яке є схожим з оформленням етикетки рибних консервів "Сардини натуральні з добавленням олії", яке раніше почало використовувати у господарській діяльності товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерфлот" (т. І а.с. 11-17).

Копія Рішення надіслана із супровідним листом Антимонопольного комітету України від 25.12.2014 № 127-26.4/05-11657 та отримана ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" 30.12.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №421 (т. І а.с. 18, 19).

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Комітету, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Комітету документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, строк сплати штрафу та виконання зобовязання відповідно до рішення Антимонопольного комітету України закінчився 02.03.2015 (оскільки 28.02.2015 та 01.03.2015 припадають на вихідні дні).

Разом з цим, відповідач оскаржив рішення позивача від 23.12.2014 № 639-р до господарського суду міста Києва і ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4172/15-г за позовом ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" до Комітету про визнання недійсним рішення (т. І а.с. 20-21).

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4172/15-г ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю (т. І а.с. 22-31).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 у справі № 910/4172/15-г прийнято апеляційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4172/15-г (т. І а.с. 32).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі № 910/4172/15-г апеляційну скаргу ТОВ «Рибоконсервний завод «Екватор» залишено без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 р. - без змін (т. І а.с. 33-40).

21.07.2015 р. до Комітету надійшов лист відповідача з копією платіжного доручення від 16.07.2015 № 1903 про оплату штрафу у розмірі 400.000,00 грн., накладеного Рішенням (т. І а.с. 41, 42).

Штраф у розмірі 400.000,00 грн., згідно вказаного рішення Антимонопольного комітету України, до загального фонду Державного бюджету України надійшов 16.07.2015 р. (лист Західної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 26.08.2015 р. № 2589/10/20-33-20-02-36, т. І а.с. 70).

Підставою даного позову позивач вказує несвоєчасне виконання відповідачем рішення Антимонопольного комітету України від 23.12.2014 № 639-р., у звязку з чим останньому, у відповідності до ч. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, нарахована пеня за період з 21.04.2015 р. по 24.05.2015 р. включно (врахований розгляд справи № 910/4172/15-г господарським судом міста Києва з 26.02.2015 р. до 20.04.2015 р.) та з 15.07.2015 р. до 16.07.2015 р. включно (розгляд справи № 910/4172/15-г Київським апеляційним господарським судом - з 25.05.2015 р. до 14.07.2015 р.), у розмірі 216.000,00 грн., що станом на момент звернення із даним позовом відповідачем не сплачена та заперечується її підставність (т. І а.с. 71).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до ч. 1 статті 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч. 2 статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Згідно з статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та субєктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про зобовязання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових чи уповноважених представників субєкта господарювання за відповідною юридичною адресою, - рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур'єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача). Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Отже, відповідно до вищевказаних норм позивач має право приймати рішення про визнання вчинення відповідачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, який повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня отримання відповідного рішення, при цьому протягом п'яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов'язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу, рішення позивача є обовязковим для виконання.

Позивач у позовній заяві зазначає, що 06.08.2015 р. до Комітету надійшла касаційна скарга ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" на рішення господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4172/15-г та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 у справі № 910/4172/15-г.

Водночас, станом на день подання позовної заяви у даній справі ухвала Вищого господарського суду України про прийняття касаційної скарги ТОВ "Рибоконсервний завод "Екватор" до провадження до Комітету не надходила, сторонами суду не надана, не міститься такої і в матеріалах справи.

Отже, Рішення Комітету є законним та відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" та частини другої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є обовязковим до виконання.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Частиною 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

За змістом частини 4 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Згідно підпункту 20.2 пункту 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Враховуючи вищевказане, пеня за період з 21.04.2015 р. по 24.05.2015 р. включно (врахований розгляд справи № 910/4172/15-г господарським судом міста Києва з 26.02.2015 р. до 20.04.2015 р.) та з 15.07.2015 р. до 16.07.2015 р. включно (розгляд справи № 910/4172/15-г Київським апеляційним господарським судом - з 25.05.2015 р. до 14.07.2015 р.), у розмірі 216.000,00 грн., - нарахована позивачем правомірно, з урахуванням приписів ч. 2, абз. 1, 3 - 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", роз'яснень підпункту 20.2 пункту 20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", - позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо порядку нарахування пені, викладені у відзиві на позов, судом не приймаються, як такі що базуються на довільному тлумаченні норм Закону та не відповідають фактичним обставинам спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1.827 грн., покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь державного бюджету України, оскільки у відповідності до п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із даним позовом до суду), позивач був звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 60 Закону "Про захист економічної конкуренції", ст.ст. 16, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", п. 12 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент звернення із даним позовом до суду), ст. ст. 33-35, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (ідентифікаційний код 32674729) пеню у розмірі 216 000 (двісті шістнадцять тисяч) гривень і зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Соломянському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервний завод "Екватор" (61105, м. Харків, вул. Енгельса, 29-А, кімн. 901, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1.827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа № 922/5154/15/