РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015Справа №910/21517/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державного вищого навчального закладу "Київський університет управління та підприємництва"

про стягнення 299 564,65 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

від позивача: Кучкова Ю.В. предст. за дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 185 078.95 грн. основного боргу - заборгованості за спожиту теплову енергію за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №520500 від 01.03.2001 року, 8 182,11 грн. пені, 99 070,31 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 7 233,28 грн.

Ухвалою суду від 21.08.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 22.09.2015 року.

Ухвалою суду від 22.09.2015 у зв'язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 20.10.2015.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, подав документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач свого представника у засідання суду 22.09.2015, 20.10.2015 не направив, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, за адресою, вказаною в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 15.08.2015. Ухвала про порушення провадження у справі від 21.08.2015 та ухвала від 22.09.2015 про відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2001 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (постачальник за договором) та Державним вищим навчальним закладом "Київський університет управління та підприємництва" (абонент за договором) було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 520500, відповідно до якого постачальник зобов'язався виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення та гарячого водопостачання, а споживач зобов'язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі, в редакції додаткової угоди від 02.07.2012 до договору.

У відповідності до положень п. 2.1 договору, сторони зобов'язались при виконанні умов договору, а також при вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, керуватися тарифами, затвердженими Київською міською державною адміністрацією, чинним законодавством України, Правилами користування тепловою енергією, нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Згідно з пунктом 2.2.1 договору, постачальник зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на межу балансової належності із споживачем (додатки №№ 3, 4) для потреб опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та обсягах згідно з додатком № 1 до цього договору.

Умовами п 5.1 договору визначено, що облік споживання абонентом теплової енергії проводиться по приладах обліку.

Відповідно до п.2 додатку № 4 до договору, абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір на заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії сплати споживаємої теплової енергії.

Пунктом 5 додатку № 4 до договору передбачено, що відповідач зобов'язаний щомісячно з 12 по 15 число самостійно отримувати у РВТ-5 за адресою: вул. Товарна, 1 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду.

Відповідно до пп. 8.1-8.2 договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2001, договір вважається пролонгованим на кожний наступній рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде письмово заявлено однією із сторін про його припинення.

Доказів того, що однією із сторін було виявлено небажання продовжувати договірні відносини шляхом звернення за місяць до закінчення його строку дії не подано, а отже договір неодноразово пролонговувався та наразі є продовженим до 31.12.2015р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання щодо оплати вартості спожитої теплової енергії у гарячій воді по договору № 520500 від 01.03.2001 за період з 01.03.2013 по 01.12.2014.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 520500 від 01.03.2001 за своєю правовою природою є договором енергопостачання.

Згідно з частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6, 7 статті 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, крім тарифів на виробництво теплової енергії для суб'єктів господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Факт споживання відповідачем теплової енергії у гарячій воді, поставленої позивачем як енергопостачальною компанією за спірний період підтверджується відомостями обліку спожитої теплової енергії, табуляграмами фактичного споживання енергії, довідками про надходження коштів в погашення боргу за спожиту електричну енергію, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до пп. 1,7 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів оплати відповідачем суми 185 078,95 грн. основного боргу - заборгованості за спожиту теплову енергію по договору у період з 01.03.2013 по 01.12.2014, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань є порушенням умов договору № 520500 від 01.03.2001та вимог чинного законодавства Україна.

Пунктом 7 додатку № 4 до договору визначено, що абоненту на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) енергопостачальною організацією нараховується пеня в розмірі 0,5% за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавствам України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання та наявність боргу по договору встановлений судом та не спростований відповідачем належними доказами, нараховані позивачем 185 078.95 грн., пені 8 182,11 грн. інфляційну складову боргу в сумі 99 070,31 грн. та 3% річних в сумі 7 233,28 грн. задовольняється судом в межах розрахунку позивача.

Відповідач свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Київський університет управління та підприємництва" (01042, м.Київ, вул.Глазунова, буд.2/4, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ) основний борг у сумі 185 078 (сто вісімдесят п'ять тисяч сімдесят вісім) грн. 95 коп., 7233 (сім тисяч двісті тридцять три) грн. 28 коп. 3% річних, 99 070 (дев'яносто дев'ять тисяч сімдесят) грн. 31 коп. інфляційних втрат, 8182 (вісім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 11 коп. пені, 5991 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто одну) грн. 29 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак