ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 жовтня 2015 року Справа № 922/433/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Гольцової Л.А., Козир Т.П.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015
у справі№ 922/433/15 Господарського суду Харківської області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5
до1. Акціонерної компанії "Харківобленерго" 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
прозобов'язання укласти договір, припинити договір

ВСТАНОВИВ:

Подана Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 до Вищого господарського суду України касаційна скарга на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 у справі № 922/433/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою 20.08.2015, а отже скаржник при поданні касаційної скарги зобов'язаний був надати докази сплати судового збору в розмірі, який встановлений Законом України "Про судовий збір" у редакції на дату подання касаційної скарги.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат. Ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (стаття 4 Закону України "Про судовий збір").

Розмір мінімальної заробітної плати встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" в сумі 1218,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є позовні вимоги про:

1) зобов'язання Акціонерної компанії "Харківобленерго" укласти типовий договір з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5, про постачання електричної енергії до нежитлових приміщень;

2) припинити договір, укладений 27.06.2006 між Акціонерною компанією "Харківобленерго" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 про постачання електричної енергії до нежитлових приміщень.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.03.2015 у справі № 922/433/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 скасовано рішення господарського суду Харківської області від 16.03.2015 у справі № 922/433/15 та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Відповідно до п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 і залишити в силі рішення Господарського суду Харківської області від 16.03.2015 у справі № 922/433/15.

Отже, при поданні касаційної скарги скаржник повинен сплатити судовий збір, виходячи з вимог, наведених у касаційній скарзі.

Таким чином, за подання касаційної скарги на оскаржувані судові рішення скаржник повинен був сплатити судовий збір окремо з кожної з таких немайнових вимог, а саме: 1705,20 грн. (852,60 + 852,60).

Проте, як встановлено колегією суддів, до касаційної скарги скаржником у якості доказу сплати судового збору додано квитанцію № 0.0.424802525.1 від 20.08.2015, яка містить неправильне обрахування суми судового збору, що є підставою для повернення касаційної скарги в порядку п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу, що 01.09.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484- VIІІ, яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема в частині ставок судового збору.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 у справі № 922/433/15 Господарського суду Харківської області повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Л. Гольцова

Т. Козир