ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2015 р. Справа № 911/1548/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна», м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертрансавто», м.Біла Церква

про стягнення 12802,58 грн.

Суддя А.Ю.Кошик

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертрансавто» (далі відповідач) про стягнення 12802,58 грн.

Провадження у справі №911/1548/15 порушено відповідно до ухвали суду від 14.08.2015 року та призначено справу до розгляду на 27.08.2015 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 27.08.2015 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Розгляд справи відкладався на 15.09.2015 року.

27.08.2015 року до господарського суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 14672,74 грн. заборгованості, а саме: 7805,10 грн. боргу, 1109,96 грн. 3% річних, 5757,68 грн. інфляційних.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 15.09.2015 року повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Розгляд справи відкладався до 01.10.2015 року.

В судовому засіданні 01.10.2015 року позивач позовні вимоги підтримав. В судове засідання 01.10.2015 року відповідач повторно не зявився, відзив на позов не надав.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, та дослідивши надані сторонами докази та пояснення, судом встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Універсальна» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтертрансавто» (відповідач) в квітні 2012 року було укладено два договори обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на умовах міжнародної системи авто страхування «Зелена карта»: №8546260 від 13.04.2012 року та №8546336 від 25.04.2012 року з страховою премією в розмірі 7374,00 грн. по кожному з них.

Позивач зазначає, що виконав свої зобовязання, зокрема протягом строку дії договорів відповідачу був наданий надійний страховий захист. Водночас ТОВ «Інтертрансавто» власні обовязки зі сплати платежів не виконує, заборгованість по полісу №8546260 становить 4610,62 грн. (часткові проплати на суму 2263,38 грн. - №0760333 від 30.09.2013 року, 500,00 грн. - №301 від 05.06.2014 року); №8546336 3194,48 грн. (часткові проплати на суму 2339,76 грн. - №23 від 24.04.2013 року, 200,00 грн. - №252 від 02.07.2014 року; 639,76 грн. - №374 від 03.07.2014 року, 300,00 грн. №376 від 08.07.2014 року; 700,00 грн. - №307 від 25.07.2014 року).

Таким чином, загальна сума непогашеної заборгованості по страховим полісам становить 7805,10 грн.

Згідно ст. 16, ст. 21 Закону України «Про страхування» в обовязки страхувальника входить своєчасне внесення страхових платежів. Договорами страхування передбачене внесення платежу в повному розмірі в день підписання договору, натомість відповідач повністю чи часткового ухиляється від оплати страхових платежів по зазначених договорах.

У звязку з простроченням відповідачем сплати страхових платежів, позивач в позові заявив вимогу про стягнення 1020,15 грн. 3% річних та 3977,33 грн. інфляційних, нарахованих на прострочені суми за фактичні період прострочення.

В ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги в частині річних та інфляційних у звязку з тим, що з часу подання позовної заяви зросла сума 3% річних та інфляційних. Відповідно, позивач просить стягнути з відповідача за період з 14.04.2012 року по 26.08.2015 року 1109,96 грн. 3% річних та інфляційні з жовтня 2013 року по червень 2015 року в сумі 5757,68 грн.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних та інфляційні нараховані на прострочені суми за періоди фактичного прострочення в розмірі, що відповідає вимогам ст. 625 Цивільного кодексу України.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача річних та інфляційних суд вважає правомірними і обґрунтованими, оскільки відповідні нарахування проведені за фактичний період існування заборгованості у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі понесених витрат, повязаних з розглядом позовної заяви. Зокрема, в сумі 1827 грн. за подання позову та в сумі 609 грн. за подання апеляційної скарги та 913,50 грн. за подання касаційної скарги, оскільки питання відшкодування понесених позивачем витрат на сплату судового збору апеляційною та касаційною інстанцією не вирішувалось, всього підлягає стягненню з відповідача 3349,50 грн. понесених позивачем витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертрансавто» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Фастівська, 70, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 48А, ) 7805,10 грн. боргу, 1109,96 грн. 3% річних, 5757,68 грн. інфляційних та 3349,50 грн. витрат на сплату судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.Ю. Кошик