ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"19" жовтня 2015 р.Справа № 921/1057/15-г/14
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Суддя Руденко О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного підприємства "ОСОБА_2 Хрест" та ОСОБА_3 про виведення учасника зі складу підприємства та зобов'язання вчинити дії, встановив наступне:

- порушення п.3 ст.57 ГПК України.

Порядок подання позову до господарського суду визначений розділом VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно приписів п.3 ст.57 даного нормативного акту до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 даного Закону.

Так, у відповідності до вищеназваної статті, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, Законом встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за позовну заяву немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно наданих Пленумом ВГСУ роз'яснень, викладених у п.2.10. постанови від 21.02. 2013 р. N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Разом з тим, відповідно до ст.6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Пунктом 2.21 постанови №7 від 21.02.2013 року встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

При цьому, відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як слідує із позовної заяви, заявник звернувся до господарського суду як із вимогою майнового характеру (зобов'язання відповідачів повернути майно загальною вартістю 207 948 грн.), так і з немайновими вимогами (про виведення учасника зі складу складу засновників відповідача та зобов'язання підприємства вчинити певні дії), однак на підтвердження сплати судового збору, до позовних матеріалів долучено копію квитанції №0.0.443775388.1 від 06.10.2015р. лише на суму 1378 грн., що з огляду на наведені вимоги чинного законодавством, не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановленому Законом порядку та розмірі.

Відповідно до п.3.5. постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року №18 недодержання вимог статей 54,56 та п.2 і 3 ч.1 ст.57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст.63 ГПК України.

Згідно п.4 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, слід зазначити, згідно вимог щодо форми та змісту позовної заяви, наведених у ст.54 ГПК України, остання повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Разом з тим, як слідує із позовних матеріалів, в обґрунтування своїх вимог, заявник вказує на звернення до відповідачів, зокрема, і до засновника - ОСОБА_3 щодо виведення його зі складу засновників підприємства, повернення понесених ним витрат, пов'язаних із формуванням статутного фонду, а також відмови відповідача у задоволенні таких клопотань, проте доказів на підтвердження зазначених обставин, позивачем не долучено.

Крім того, долучений до позовної заяви лист, адресований засновнику ПП "ОСОБА_2 Хрест" ОСОБА_3 від 29.04.2015р. щодо запрошення останнього на загальні збори підприємства, позивачем не підписаний, а також відсутні докази направлення такого адресату.

Водночас, слід зазначити, що в силу приписів ст.36 ГПК України, письмові докази подаються до господарського суду в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

У п. 21 інформаційного листа від 18.03.2008 р. N 01-8/164 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році" ВГСУ вказав, що належним чином засвідченою копією письмового доказу, поданого фізичною особою вважаються копія такого документу, засвідчена підписом особи, яка її подає, із зазначенням прізвища такої особи.

Таким чином, зважаючи на наведене, позовна заява ОСОБА_1 та долучені до неї документи підлягають поверненню позивачу на підставі п.4 ст.63 ГПК України, без розгляду.

При цьому слід зазначити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи (разом на 26 арк.) повернути заявнику - ОСОБА_1, вул.Березова,12, м.Тернопіль, 46003) - без розгляду.

Суддя О.В. Руденко