КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа№ 910/21274/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Шипка В.В.

Остапенка О.М.

за участі

арбітражного керуючого Швачки С.В., посв. №23 від 08.02.2013р.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Швачки С.В.

розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю

"Маштехніка"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015р.

у справі №910/21274/15 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя

Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій

області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Маштехніка" ()

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.08.2015р. у справі №910/21274/15 порушено провадження у справі №910/21274/15 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Маштехніка" за заявою Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - заявник, ініціюючий кредитор), визнано розмір вимог ініціюючого кредитора на суму 442757,35 грн.

Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Швачку С.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №23 від 08.02.2013р.), встановлено оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника, починаючи з дати призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна.

Зобов'язано розпорядника майна у строк до 20.10.2015р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду, скласти та подати на затвердження суду реєстр вимог кредиторів боржника, у строк до 30.10.2015р. провести інвентаризацію майна боржника. Вирішено інші процесуальні питання, пов'язані з подальшим розглядом справи.

Не погоджуючись, арбітражний керуючий Швачка С.В. розпорядник майна ТОВ "Маштехніка" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015р. у справі №910/21274/15 в частині встановлення оплати послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів заявника, починаючи з дати призначення та до моменту прийняття комітетом кредиторів рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна, зобов'язання розпорядника майна у строк до 30.10.2015р. провести інвентаризацію майна боржника.

Прийняти у відповідній частині нове рішення, яким встановити оплату послуг арбітражного керуючого Швачки С.В. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень за рахунок коштів Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, починаючи з дати призначення та до моменту припинення повноважень розпорядника майна. Зобов'язати розпорядника майна разом з боржником організувати у строк до 30.10.2015р. проведення інвентаризації майна боржника.

Скаржником порушено питання фактично про зміну оскарженої ухвали в частині визначення строку, на який встановлено розмір оплати послуг розпорядника майна ТОВ "Маштехніка" за рахунок Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області: зміну граничного строку, визначеного моментом прийняття комітетом кредиторів рішення про встановлення оплати послуг на момент припинення повноважень розпорядника майна, зміну способу виконання зобов'язання розпорядника майна щодо проведення інвентаризації майна боржника, зобов'язавши провести її разом з боржником.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015р. (в складі колегії суддів: Верховець А.А. - головуючий, Шипко В.В., Остапенко О.М.) апеляційну скаргу арбітражного керуючого Швачки С.В. розпорядника майна ТОВ "Маштехніка" на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015р. у справі №910/21274/15 було прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні 13.10.2015р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали, скаржником зазначено про порушення норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, що Законом про банкрутство не передбачено повноважень комітету кредиторів по встановленню розміру оплати послуг розпорядника майна, передбачено встановлення такої оплати на весь період виконання повноважень, що судом необґрунтовано покладено обов'язок проведення інвентаризації безпосередньо на розпорядника майна, наведені інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Відзиву на апеляційну скаргу, додаткових матеріалів, доказів не надійшло, представники інших учасників у справі про банкрутство в засідання суду не з'явились, про причини відсутності суд не повідомили. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, обмеженість процесуальних строків перегляду оскарженої ухвали, що спливають, забезпечення безпосередньої участі в засіданні суду скаржника, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення арбітражного керуючого в засіданні суду апеляційної інстанції перевіривши матеріали справи і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржене рішення підлягає залишенню без змін, зважаючи на наступні обставини.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючі наявні докази, розглядаючи доводи апеляційної скарги суд відзначає, відповідно ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами. Згідно п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно п. 95.1 ст. 95 Кодексу контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Згідно абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Кодексу стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004р. №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Виходячи з приписів ст. 95 Податкового кодексу України, ч. 3 ст. 10, ч. 7 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України. Водночас, перебіг трьохмісячного строку, визначеного ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, заявлені ініціюючим кредитором вимоги до боржника, які складають заборгованість останнього з орендної плати за землю, підтверджені постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2014 у справі №826/8368/14, а також інкасованим дорученням №145 від 22.05.2014р., №140 від 22.05.2014р. в розмірі 442757,35 грн., за виключенням штрафних санкцій та пені, є безспірними, їх розмір перевищує розмір трьохста мінімальних заробітних плат та вони не були задоволені боржником більше ніж протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку. Колегія суддів повною мірою погоджується з висновком про наявність правових підстав порушення провадження у справі про банкрутство боржника. До місцевого господарського суду надійшли заяви арбітражних керуючих Швачки С.В., Мурзи А.М., Сиволобова М.М. про участь у справі в якості розпорядника майна боржника - в судовому засіданні 31.08.2015р. розглядалось питання щодо кандидатури арбітражного керуючого для призначення розпорядником майна боржника. Автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України було визначено кандидатуру арбітражного керуючого Швачки С.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №23 від 08.02.2013р.), для призначення розпорядником майна ТОВ "Маштехніка". Суд призначив розпорядником майна боржника арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою.

Частиною 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Питання кандидатури арбітражного керуючого, як і порушення провадження у справі, не оскаржено учасниками провадження - апелянтом оскаржено лише питання винагороди і обов'язків розпорядника майна боржника по вчиненню відповідних дій, в цій частині рішення і переглядається.

Згідно ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора. Право вимоги арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) на додаткову грошову винагороду виникає з дня фактичного надходження до боржника стягнутих на його користь активів чи їх частини, які на день порушення провадження у справі про банкрутство перебували у третіх осіб, або з дня фактичного повного або часткового погашення вимог конкурсних кредиторів пропорційно до їх обсягу.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п'ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначені повноваження зборів кредиторів та комітету кредиторів, серед іншого, ч. 8 ст. 26 Закону визначено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора), припинення повноважень арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення іншого арбітражного керуючого (керуючого санацією, ліквідатора); про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; схвалення плану санації, змін та доповнень до нього; внесення пропозицій щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Законом.

З підстав наведеного вище змісту норм Закону про банкрутство, колегія суддів відзначає безпідставність доводів арбітражного керуючого Швачки С.В., призначеного місцевим господарським судом розпорядником майна ТОВ "Маштехніка", в частині того, що з вказаних вище норм вбачається, що оплата послуг арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна встановлюється за весь період виконання таких повноважень за рахунок коштів заявника, а не до моменту прийняття комітетом кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг розпорядника майна - положення Закону таких приписів в собі не містять, разом з тим, комітет кредиторів і не позбавлений права прийняти рішення щодо визначення джерел оплати послуг арбітражного керуючого, збільшення або зменшення розміру оплати, основної чи то додаткової винагороди.

В частині інших доводів і вимог апеляційної скарги, а саме щодо необґрунтованого покладення судом лише на розпорядника майна обов'язку проведення інвентаризації майна боржника, то такі доводи спростовуються положенням ч. 3 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», якими прямо передбачено, що розпорядник майна зобов'язаний не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість. Обов'язок розпорядника майна, про який йдеться в апеляційній скарзі, як необґрунтовано покладений на розпорядника майна, прямо визначений положеннями Закону.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції повною мірою погоджується з висновком суду першої інстанції, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги, перевіряння законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи апеляційної скарги такими, що не знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржене рішення суду такими, що повною мірою вимогам законності та обґрунтованості відповідає.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Швачки С.В. розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Маштехніка" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 31.08.2015р. у справі №910/21274/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 19.10.2015р

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.В. Шипко

О.М. Остапенко