РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/20223/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватне підприємство "Розмарин"

про визнання договору іпотеки від 27.02.2008 р. недійсним

за участю представників:

від позивача:ОСОБА_2- представник за довіреністю б/н від 11.08.2015 р.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк" про визнання договору іпотеки від 27.02.2008 р. недійсним.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є учасником ПП "Розмарин", а спірний договір іпотеки від 27.02.2008 р. був укладений на підставі рішення, оформленого протоколом загальних зборів ПП "Розмарин" № 01/02-08 від 01.02.2008 р., яке у подальшому рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2010 р. у справі № 14/53 було визнано недійсним.

Посилаючись на ст.ст. 203, 215 ЦК України, позивач просив визнати договір іпотеки від 27.02.2008 р. недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2015 р. за вказаними позовними вимогами порушено провадження та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватне підприємство "Розмарин".

05.10.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України, оскільки позивачем не надано документів, витребуваних судом (установчих документів відповідача та довідки про відсутність справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав). Вказана заява була залишена судом без задоволення, оскільки витребувані документи не є доказами у справі, а суд при цьому не позбавлений можливості розглянути спір по суті за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, у минулому судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що позивач, як учасник ПП "Розмарин", не має права самостійно оскаржувати іпотечний договір без відповідного уповноваження його на це товариством. Крім того, вказав, що на момент укладення спірного договору підстави, на які посилається позивач, не існували. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Приватного підприємства "Розмарин" у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Позиція третьої особи з приводу заявленого позову суду невідома.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.05.1998 року установчими зборами засновників ЗАТ "Розмарин" прийнято рішення, яким засновано ЗАТ "Розмарин", правонаступником якого є ПП "Розмарин", та затверджено статут товариства (протокол від 22.11.2005 р.).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців вбачається, що частка позивача у статутному капіталі ПП "Розмарин" становить приблизно 0,07 %, що дорівнює 648,25 грн.

Також встановлено, що 01.02.2008 р. рішенням загальних зборів акціонерів ЗАТ "Розмарин", правонаступником якого є ПП "Розмарин", оформленим протоколом № 01/02-08, було вирішено:

- надати згоду на отримання ЗАТ "Розмарин", правонаступником якого є ПП "Розмарин", кредиту у ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", на загальну суму не більше 1 500 000,00 доларів США строком на п'ять років із метою проведення ремонту та реконструкції об'єктів, які належать ЗАТ "Розмарин";

- надати в забезпечення зобов'язань ЗАТ "Розмарин", правонаступником якого є ПП "Розмарин", по кредитному договору з ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є ПАТ "Універсал Банк", заставу у вигляді об'єктів нерухомості - нежилих приміщень, що знаходяться за адресами: м. Київ, вул. Гагаріна, 15 та вул. Будівельників, 27 та належать ЗАТ "Розмарин" на праві приватної власності;

- доручити генеральному директору ЗАТ "Розмарин" Маркович Г.Ф. укласти кредитний договір із ВАТ "Універсал Банк" на загальну суму не більш ніж 1 500 000 доларів США строком на п'ять років із метою проведення ремонту та реконструкції об'єктів, які належать ЗАТ "Розмарин" та договір застави об'єктів нерухомості з ВАТ "Універсал Банк", нежилих приміщень, що знаходяться за адресами: м. Київ: вул. Гагаріна, 15 та вул. Будівельників, 27, та належить ЗАТ "Розмарин" на праві приватної власності, в забезпечення зобов'язань ЗАТ "Розмарин" по кредитному договору.

На виконання вказаного рішення ЗАТ "Розмарин", правонаступником якого є ПП "Розмарин", 22.02.2008 р. уклало з Відкритим акціонерним товариством "Універсал Банк", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Універсал Банк", кредитний договір № 99/08.

У забезпечення виконання умов цього кредитного договору 27.02.2008 р. між ЗАТ "Розмарин" (іпотекодавець) та ВАТ "Універсал Банк" (іпотекодержатель) був укладений договір іпотеки, відповідно до якого іпотекодавець передає в іпотеку наступне нерухоме майно - нежилі приміщення з № 1 по № 10, з № 12 по № 17 (групи прим. № 16) (в літ. А), загальною площею 227,90 кв.м., що складають 94/100 частини від групи нежилих приміщень № 16, площею 242,6 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, буд. 27 (п. 1.1 договору).

Згідно з умовами цього договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (п. 6.1 договору іпотеки).

Як вбачається з матеріалів справи, у подальшому вищевказане рішення загальних зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства "Розмарин", оформлене протоколом № 01/02-08 від 01.02.2008 року, було визнано недійсним рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2010 р. у справі № 14/53.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які передбачені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

У силу ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Підставою для визнання договору недійсним позивач зазначає скасування рішення загальних зборів ПП "Розмарин" № 01/02-08 від 01.02.2008 р.

Зі свого боку відповідач у справі вказував, що учасник господарського товариства, яким є позивач, не вправі окремо від юридичної особи цього товариства оскаржувати укладені останнім угоди.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу в даному випадку на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі № 3-327гс15, від 21.01.2015 р. у справі № 3-207гс14, відповідно до якої акціонер (учасник) товариства може оспорити договір, вчинений господарським товариством, якщо обгрунтує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Враховуючи викладене та зважаючи, що частка позивача у статутному фонді ПП "Розмарин" становить приблизно 0,07 %, суд приходить до висновку, що учасник підприємства ОСОБА_1 може оспорити договір, вчинений підприємством, оскільки укладення спірного правочину зачіпає корпоративні права позивача.

Разом з тим, у судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи ПП "Розмарин" визнано банкрутом постановою господарського суду міста Києва від 22.07.2013 р. у справі № 50/318-б-46/536-2012 та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Вказану норму закону суд застосовує у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 19.01.2013 р. (ч. 2 п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень).

Таким чином, суд зазначає, що справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (ч. 9 ст. 16 ГПК України), зокрема, заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Як вже встановлено, провадження у справі про банкрутство ПП "Розмарин" було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2011 р., а постанову про визнання банкрутом третьої особи - Приватного підприємства "Розмарин" прийнято 22.07.2013 р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки від 27.02.2008 р. недійсним не підлягають задоволенню, оскільки вони мають бути розглянуті в межах справи № 50/318-б-46/536-2012 про банкрутство ПП „Розмарин".

За правилами статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32 - 35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Приватного підприємства "Розмарин" про визнання договору іпотеки від 27.02.2008 р. недійсним відмовити.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 5 жовтня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 12 жовтня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя К.І. Головіна