ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.10.2015 Справа № 905/2165/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область

про внесення змін до договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю №ББУ/РА421/ВП14 від 10.12.2014р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю від 02.01.2015р.).

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засіданні 19.10.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область про внесення змін до договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р. шляхом відстрочення оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України та проведенням антитерористичної операції за фактичним знаходженням підприємства, на думку позивача, сталася істотна зміна обставин, а тому подальше виконання договору, без відповідних змін, порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, оскільки позивач та відповідач знаходяться в різних соціально-економічних умовах.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2 Господарського процесуального кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано: договір поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р.; специфікацію №1/3 від 08.07.2014р.; видаткову накладну №21/07/3 від 21.07.2014р.; правоустановчі документи; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; довіреність №ББУ/РА114/СЛ/15 від 30.07.2015р.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а саме: докази на підтвердження відправлення відзиву на позовну заяву позивачу; довідки з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; довіреність №ББУ/РА421/ВН/14 від 10.12.2014р.

05.10.2015р. відповідач надав до суду відзив на позовну заяву б/н від 29.09.2015р., в якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на таке: позивач не надав суду доказів того, що відповідачу було запропоновано змінити умови договору, а також не надано доказів того, що відповідач отримав таку пропозицію та відповів на неї; єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України; позивачем належними доказами не доведено, яким чином проведення антитерористичної операції вплинуло на результати господарської діяльності підприємства позивача, тим більш, що відповідно виписки з ЄДРПОУ місцезнаходження позивача є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 30/1 - територія, підконтрольна українській владі; позивач не намагався врегулювати з відповідачем питання оплати або змінити умови договору. Також надав: довіреність №01/2015 від 02.01.2015р. на представника відповідача; договір факторингу з регресом №105/59.2 від 17.005.2012р. з додатком; додаткову угоду №6 від 01.07.2014р. з додатком; додаткову угоду №7 від 11.08.2014р.; договір №293-РА від 24.12.2013р. з додатком; додаткові угоди від 08.01.2014р., 07.02.2014р; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження відповідача; правоустановчі документи; банківські виписки; ухвали господарського суду Луганської області від 27.08.2015р., 10.09.2015р. по справі №913/664/15.

Представник позивача у судове засідання 19.10.2015р. зявився, підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, надав пояснення б/н від 19.10.2015р. з урахуванням відзиву на позовну заяву, в яких зазначив наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит змінило юридичну адресу з адреси: 94700, Луганська область, м.Ровеньки, вул. Комуністична, 6, на адресу: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд 30/1, але фактично місце розташування позивача не змінилось, тобто, на теперішній час позивач здійснює свою діяльність на території проведення антитерористичної операції; надсилання пропозицій про внесення змін до договору поставки є виключно правом, а не обовязком сторони договору, у звязку з чим недотримання вимог ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору та не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Представник відповідача у судове засідання 19.10.2015р. зявився, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область (постачальник) укладено договір поставки №527/14-3РА відповідно п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник зобовязався в порядку та на умовах, передбачених цим договором, поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі-продукція), в асортименті, кількості, в строки, по ціні та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договору та специфікаціях, що є невідємними частинами цього договору, а покупець прийняти та оплатити продукцію у відповідності з умовами цього договору.

Згідно п. 5.3. договору, розрахунки за поставлену постачальником продукцію по цьому договору здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових засобів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів від дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк та порядок оплати не передбачений в специфікації до цього договору.

Відповідно п. 5 Специфікації № 1/3 від 08.07.2014р., розрахунки за поставлену постачальником продукцію по цій специфікації здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових засобів на поточний рахунок постачальника на 60-й календарний день з моменту приймання відповідної партії продукції на склад. У випадку, якщо строк оплати припадає на вихідний та/або неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

За умовами п. 8.1., цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони погодились, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2014р. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по цьому договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

На виконання умов договору Постачальником було поставлено товар на суму 128400,00грн., що підтверджується видатковою накладною №21/07/3 від 21.07.2014р.

Вказаний товар було отримано уповноваженим представником Товариства з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область та не заперечується позивачем.

Позивач свої зобовязання з оплати поставленого товару не виконав та, посилаючись на те, що у зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України та проведенням антитерористичної операції сталася істотна зміна обставин, а тому подальше виконання договору, без відповідних змін, порушує співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, звернувся з позовом до суду та просив внести зміни до п. 5.3. договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р. та до п. 5 Специфікації №1/3 від 08.07.2014р. в частині виконання зобовязання шляхом відстрочення оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 того ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача про внесення змін до п. 5.3. договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р., п. 5 Специфікації №1/3 від 08.07.2014р. такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Предметом спору є внесення змін до п. 5.3. договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р. в частині виконання зобовязання шляхом відстрочення оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 188 Господарського суду України встановлено порядок внесення змін до господарських договорів, а саме: зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

У своїх поясненнях б/н від 19.10.2015р. з урахуванням відзиву на позовну заяву, позивач зазначив, що надсилання пропозицій про внесення змін до договору поставки є виключно правом, а не обовязком сторони договору, у звязку з чим недотримання вимог ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору та не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

За вимогами ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору у звязку із істотною зміною обставин допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 8.2. договору, сторони передбачили, що всі зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені при згоді на це обох сторін та оформлюються додатковими угодами, що є невідємними частинами цього договору.

За приписами ч.4 ст.652 ЦК України, зміна договору за рішенням суду в умовах істотної зміни обставин допускається у виняткових випадках, при цьому необхідно довести недоцільність його розірвання у зв'язку з наявністю однієї з альтернативних умов: розірвання договору має суперечити суспільним інтересам або може потягнути для сторін (чи однієї з них) шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно з ч.2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивач посилається, як на підставу для внесення змін до договору, на загальновідомі факти без привязання їх до діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область. Так, посилання на «масові заворушення, захоплення будівель державних установ, проведення бойових та військових дій, введення тимчасових заходів на період проведення антитерористичної операції» без визначення конкретних фактів, повязаних з діяльністю позивача, не може бути підставою, що зумовлює зміну договору поставки, укладено між позивачем та відповідачем, внаслідок істотної зміни обставин. Тим більш, що відповідно витягу з ЄДРПОУ місцезнаходження позивача є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, 30/1, тобто це є територією, підконтрольною владі України.

Між тим, підприємництво, як вид господарської діяльності, що здійснюється позивачем, згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України за своєї сутністю передбачає несення ним певних ризиків. Крім того, загострення соціальної та економічної ситуації на сході України, проведення антитерористичної операції та наявність інфляційних процесів у економіці держави охоплює фінансову діяльність не тільки позивача, а й відповідача, який теж залежить від виконання грошових зобовязань позивачем.

Також суд, вважає ілюзорним термін, на який позивач бажає відстрочити виконання зобовязань по оплаті поставленої продукції - «до закінчення проведення антитерористичної операції». Застосування такого терміну без привязання до діяльності субєктів правовідносин порушить співвідношення майнових інтересів сторін та позбавить відповідача того, на що він розраховував при укладенні договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р.

Суд вважає, що позивачем, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не були доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Зважаючи на викладене, по переконанню суду, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивача, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати у справі покладаються у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 651, 652, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк, Луганська область () до Товариства з обмеженою відповідальністю Донбаська індустріальна компанія, м. Красноармійськ, Донецька область () про внесення змін до договору поставки №527/14-3РА від 08.07.2014р. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 19.10.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення

Повний текст рішення складено та підписано 22.10.2015р.

Суддя Я.О. Левшина

Вх: 11050/15

надруковано 1 прим.:

1 - ГСДО