ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа № 920/464/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О. В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. від 05.01.2015р. №12)

відповідача ОСОБА_2 (дов. №10 від 02.06.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (вх. №4265 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі № 920/464/15

за позовом Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради, м. Суми

до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми

про визнання незаконним рішення

ВСТАНОВИЛА:

КП Міськводоканал Сумської міської ради звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014.

Рішенням господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі №920/464/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Котельницька В.Л., суддя Лугова Н.П., суддя Яковенко В.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі № 920/464/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги КП Міськводоканал Сумської міської ради. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Технічного регламенту щодо суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2009р. №332, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.) від 20.08.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.09.2015р.

02.09.2015р. від відповідача надійшло клопотання (вх. №12580) про відкладення розгляду справи на іншій день, у зв`язку з перебування на лікарняному його представника, який здійснює юридичне супроводження даної справи.

04.09.2015р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №12669).

08.09.2015р. від позивача надійшло клопотання (вх. №12790) про приєднання до матеріалів справи копії рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2015р., копії ухвали апеляційного суду Сумської області від 24.02.2015р., копії ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2015р.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 10.09.2015р. у зв`язку з відпусткою судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О., суддя Шевель О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2015р. відкладено розгляд справи на 20.10.2015р.

19.10.2015р. від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№14299).

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 року у звязку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В., суддя Шутенко І.А.

19.10.2015р. та 20.10.2015р. апелянтом надано додаткові пояснення по справі (вх. №№ 14333, 14363).

У судовому засіданні 20.10.2015р. представник апелянта, визнавши факт зайняття монопольного становища на ринках централізованого водопостачання та водовідведення у територіальних (географічних) межах території м. Суми, уточнив вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі № 920/464/15, прийняти нове, яким визнати недійсними п. п. 2, 3, 4 рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014. Також, заявив клопотання про прийняття додаткових доказів, а саме: актів КП Міськводоканал СМР та квитанцій про сплату за послуги, які були додані до пояснень від 19.10.2015 та 20.10.2015 (вх. №№ 14333, 14363).

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі № 920/464/15 без змін.

Колегія судів розглянувши клопотання апелянта про прийняття додаткових доказів не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на те, що апелянтом в порушення вимог ст. 101 Господарського процесуального кодексу України не обґрунтовано неможливість подання цих доказів суду першої інстанції.

Дослідивши викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представників сторін, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги враховуючи наступне.

Рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014 визнано, що відповідно до частини 1 статті 12 Закону України Про захист економічної конкуренції Комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради є суб'єктом господарювання, що займав монопольне (домінуюче) становище на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення у територіальних (географічних) межах м. Суми, на території якого розташовані діючі мережі підприємства, протягом 2013, 2014 років. Визнано дії КП Міськводоканал Сумської міської ради, які полягають у стягненні із споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку за відсутності у підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зобов'язано комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської ради у місячний термін припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом перерахунку споживачам плати за надані, починаючи з 01.06.2014, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у порядку, визначеному пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005. Також даним рішенням згідно зі статтею 52 Закону України Про захист економічної конкуренції за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції накладено на Комунальне підприємство Міськводоканал Сумської міської штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що у другому півріччі 2014 року до територіального відділення надійшло 17 заяв мешканців міста Суми та громадської організації Сумське обласне громадське об'єднання Майдан щодо неправомірності дій КП Міськводоканал СМР, які полягають у нарахуванні плати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не за приладами обліку води, а за нормами (нормативами) споживання, а також у своєчасному незабезпеченні можливості споживачам здійснити повірку приладів обліку води.

Так, за результатами аналізу інформації, наданої КП Міськводоканал СМР листом від 10.11.2014 № 22/9586 на вимогу голови територіального відділення від 14.10.2014 № 02-10/2251, відповідачем було встановлено, що позивачем застосовуються різні підходи при нарахуванні плати споживачам послуг.

Зокрема, починаючи з червня 2014 року КП Міськводоканал СМР, займаючи монопольне становище на ринках централізованого водопостачання та водовідведення у територіальних (географічних) межах території м. Суми, почало нараховувати споживачам плату за надані послуги не за показниками приладів обліку, якими облаштовані їх приміщення, а за нормами споживання. Причиною неврахування підприємством показань приладів обліку води при нарахуванні плати за надані послуги стало те, що відповідно до п. 2 ст. 11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" вказані засоби обліку вчасно не пройшли періодичну повірку та не могли застосовуватися для проведення нарахувань.

Проте, відповідачем встановлено, що недотримання міжповіркових інтервалів у значної кількості мешканців м. Суми склалося внаслідок бездіяльності позивача, який протягом останніх пяти років не виконував свій обовязок, передбачений пп. 4 п. 32 Правил надання послуг щодо контролю за дотриманням міжповіркових інтервалів.

Окрім того, було встановлено, що нарахування за надані послуги здійснювалося за нормами споживання за відсутності належно підтвердженої інформації щодо непридатності для використання засобів вимірювальної техніки.

За таких умов, відповідач прийшов до висновку, що дії КП Міськводоканал СМР по нарахуванню і стягненню зі споживачів послуг централізованого водопостачання та водовідведення плати за надані послуги за нормами (нормативами) споживання при наявності квартирних засобів обліку, несправність яких не підтверджена, суперечили вимогам законодавства, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та до значного зростання їх витрат на зазначені послуги.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовною заявою, в якій просив визнати недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для визнання недійсним оскаржуваного рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Обґрунтовуючи свою позицію, позивач зазначає, що витрати понесені підприємством виконавцем повязані з проведенням повірки засобів вимірювальної техніки, мають бути відшкодовані споживачем шляхом включення до тарифу (ціни) на відповідні послуги. Однак, на сьогоднішній день, до складу тарифів на комунальні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення витрати з періодичної повірки, опломбування, обслуговування та ремонту (включаючи демонтаж, транспортування і монтаж) квартирних засобів обліку види не включено, тобто механізму відшкодування понесених виконавцем витрат не передбачено.

На думку апелянта, саме споживач послуг (фізична особа) зобовязаний був своєчасно надавати на чергову періодичну повірку засоби обліку води. Проте, у звязку з порушенням міжповірочних інтервалів та не проведенням споживачами періодичної повірки квартирних засобів обліку води, позивачем здійснював нарахування за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за нормами споживання.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

У пункті 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зазначено, що зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції.

Частиною 1 статті 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне зясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як встановлено під час перевірки відповідачем та визнається позивачем, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 22.09.2009 №484 "Про визначення виконавців/виробників послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми" КП "Міськводоканал" СМР визначено єдиним виконавцем послуг з постачання холодної води і водовідведення в м. Суми. Враховуючи зазначене, КП "Міськводоканал" СМР згідно ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" є субєктом господарювання, що займає монопольне становище на ринках централізованого водопостачання та водовідведення у територіальних (географічних) межах території м. Суми, де розташовані діючі мережі підприємства.

Матеріалами справи та поясненнями сторін також підтверджуються ті обставини, що з квітня 2014 року позивач почав здійснювати нарахування за надані послуги з постачання холодної води і водовідведення споживачам м. Суми, прилади обліку води яких своєчасно не пройшли чергову повірку, за нормами споживання.

Відносини між водопостачальними організаціями та споживачами фізичними особами у сфері надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типовим договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі Правила та Типовий договір відповідно), іншими нормативно-правовими актами тощо.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Статтею 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" встановлено, що повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд.

Згідно ст. 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки - встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Відтак, законодавством визначено, що підставою для встановлення придатності засобів вимірювальної техніки до застосування можуть бути лише результати контролю метрологічних характеристик конкретного засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Частиною другою цієї статті визначено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

При цьому, порядок подання фізичними особами (що не є суб'єктами підприємницької діяльності) - власниками засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання (частина 3 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі-споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі - Правила надання послуг).

Відповідно до п. 9 Правил надання послуг періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно з абзацом другим п. 10 Правил надання послуг справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Отже нормами правил надання послуг чітко встановлено підставу для нарахування плати за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення без урахування показань квартирних засобів обліку (несправність засобу, що не підлягає усуненню) та час, з яким пов'язується початок здійснення нарахування згідно з нормативами (нормами) споживання (момент виявлення несправності).

Згідно п. 15 Правил надання послуг засоби обліку води, встановлені у квартирі (будинку садибного типу), підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Таким чином, протягом часу проведення періодичної повірки передбачено оплату споживачами послуг згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку.

Відповідно до частини 9 статті 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології.

Основні положення щодо організації, порядку проведення та оформлення результатів повірки засобів вимірювальної техніки встановлює Національний стандарт України ДСТУ 2708:2006 Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 03.02.2006 № 18, чинний з 01.07.2006 (далі - ДСТУ 2708:2006).

Згідно п. 5.4.1 ДСТУ 2708:2006 періодичній повірці підлягає кожен засіб вимірювальної техніки, який перебуває в експлуатації, за винятком тих, періодичну повірку яких не передбачено методикою повірки. Пунктом 5.4.2 ДСТУ 2708:2006 встановлено, що засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат, підлягають періодичній повірці через встановлені міжповірочні інтервали.

Відповідно до визначення у пункті 3.1 ДСТУ 2708:2006 міжповірочний інтервал - це установлений максимальний проміжок часу або наробіток між первинною та першою періодичною повіркою, а також між двома послідовними періодичними повірками, протягом якого значення метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки перебувають у нормованих границях. Таким чином, поняття міжповірочного інтервалу використовується в нормативно-правових актах виключно для позначення проміжку часу між повірками засобів вимірювальної техніки, а не визначення придатності чи непридатності такого засобу для експлуатації.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933 (933-2009-п).

Згідно з п. 7 Типового договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг.

Також згідно п. 11 Типового договору забороняється справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності у квартирі засобів обліку крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку.

Відповідно до п.16 Типового договору споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Згідно п. 19 Типового договору виконавець зобовязаний контролювати установлені міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування, ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми виконавець послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення отримує право нараховувати плату за вказані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання лише у разі підтвердженої за результатами повірки несправності засобів обліку води, що не підлягає усуненню. До моменту виявлення такої несправності у КП Міськводоканал відсутні правові підстави для нарахування плати за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії КП Міськводоканал СМР, які полягають у стягненні зі споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку та за відсутності у підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів, були правомірно кваліфіковані як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення, у вигляді дій суб'єкта господарювання, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Крім того, відповідно до статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі, про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, згідно з пунктом 3 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014 позивача було зобов'язано у двомісячний строк з моменту одержання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом перерахунку споживачам плати за надані, починаючи з 1.06.2014 року, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у порядку, визначеному пунктом 15 правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Проте, як зазначає відповідач, позивачем на теперішній час вимоги щодо перерахунку споживачам плати за надані послуги не виконані.

Доводи апелянта, що витрати повязані з проведенням повірки засобів вимірювальної техніки не були включені у тарифи комунальних послуг, та відповідно споживачами їх оплата не проводилась, не звільняє виконавця послуг від обовязку по проведенню ним чергової повірки квартирних засобів обліку за власний рахунок.

Посилання апелянта на висновки Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарська України та Всеукраїнського державного науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів, зроблені у відповідних листах, які не є нормами права і містять субєктивну правову оцінку щодо певних обставин справи, не можуть бути прийняті до уваги судом.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі № 920/464/15 - без змін.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 09.07.2015р. у справі №920/464/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 21.10.15р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.

Суддя Шутенко І.А.