РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2015Справа №910/21342/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЕНЕРГОБАНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Київське агенство повітряних сполучень"

про стягнення заборгованості у розмірі 584 064,30 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача: Горбенко К.О. (дов.№09/05-195 від 31.07.2015),

від відповідача: не з'явився,

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» про стягнення заборгованості у розмірі 584 064,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача зобов'язань, які виникли на підставі укладеного із позивачем Договором про надання кредиту у формі овердрафт №ОЮ- від 03.01.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 порушено провадження у справі №910/21342/15 та призначено її до розгляду на 10.09.2015 року.

У судовому засіданні 10.09.2015 судом оголошено перерву до 22.09.2015 року.

Під час судового засідання 22.09.2015 судом відхилено клопотання відповідача про зобов'язання позивача виконати певні дії, щодо виконання положень статті 56 ГПК України, та оголошено перерву до 01.10.2015 року.

У судовому засіданні 01.10.2015 представник позивача, зауваживши на доводах викладених у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку свого представника для участі у судовому засіданні, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, правом надання відзиву та доказів до матеріалів справи не скористався.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Нормами ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихсь обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, незважаючи на те, що відповідач не з'явився на виклик суду, за висновками суду, наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаних учасників судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2014 між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» (Позичальник) укладено Договір про надання кредиту у формі овердрафт №ОЮ- (далі - кредитний договір.

Відповідно до умов кредитного договору відповідачу надано кредит у вигляді овердрафт з лімітом заборгованості в розмірі 300 000,00 грн. на поповнення обігових коштів для проведення операцій по поточному рахунку зі сплатою за користування кредитом 24,0% проценти річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 02.04.2014 року.

Видача кредиту здійснюється у безготівковій формі в межах ліміту, встановленого згідно з п.2.2. в будь-який час протягом строку дії цього договору у разі виникнення у нього дебетового сальдо шляхом проведення платежів позичальника на суму, яка перевищує залишок коштів на поточному рахунку №0801 в ПАТ «Енергобанк» (п. 4.1. кредитного договору).

Згідно п.4.2. Кредитного договору, Банк нараховує проценти, виходячи із встановленої у цьому Договорі процентної ставки і фактичного залишку заборгованості на кінець кожного дня не рідше одного разу на місяць.

Із наявної у матеріалах справи банківської виписки за період 03.01.2014-03.08.2015 вбачається, що позичальнику Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» видано кредит у розмірі 300 000,00 грн., що свідчить про виконання зобов'язання за кредитним договором з боку Банку.

За приписами п.7.2.1.кредитного договору, позичальник зобов'язується здійснювати своєчасне повернення кредиту, сплачувати нараховані проценти та виконувати всі свої зобов'язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором. У випадку припинення кредитування згідно умов цього Договору, здійснити повне дострокове погашення кредиту та заборгованості не пізніше наступного робочого дня з дати припинення кредитування.

Позичальник - ТОВ «Київське агентство повітряних сполучень» не виконав свого обов'язку, щодо повернення кредиту та сплати відсотків, внаслідок чого унього рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 405 819,42 грн., я кА складається з 300 000,00 грн. прострочена заборгованість за овердрафтом та 105 819,42 грн. прострочена заборгованість зі сплати процентів.

Положеннями пункту п.8.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за Кредитом та/або строків сплати процентів за користування Кредитом, Банк має право нарахувати Позичальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення від суми простроченої заборгованості.

З огляду на вищевикладене, звертаючись із даним позовом до суду про стягнення заборгованості за овердрафтом та сплаті процентів, Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» нараховано та заявлено до стягнення за період 06.03.2014-02.08.2015 пені за прострочення сплати процентів у розмірі 32 247,62 грн. 145 997,26 грн. пені за прострочення повернення овердрафту за період 07.03.2014-02.08.2015 року.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 вказаної статті визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Дослідивши умови укладеного між сторонами Договору про надання кредиту у формі овердрафт №ОЮ- від 03.01.2014, судом встановлено, що позивачем надано ТОВ «Київське агентство повітряних сполучень» овердрафтовий кредит.

Законодавцем передбачено, що овердрафт є формою кредитування Клієнта Банком, що дозволяє здійснювати видаткові операції по рахунку понад сум, що є на даному картковому рахунку.

З системного аналізу вище викладеного, суд дійшов висновку, що між Публічним акціонерним товариством «Енергобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем у добровільному порядку не повернуто кредитні кошти, надані у вигляді овердрафту, у строк передбачений умовами кредитного договору а також не сплачені відсотки за користування кредитними коштами, з огляду на вищезазначені норми законодавства, позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за овердрафтом та відсотками, визнані судом обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню заявленому розмірі, а саме 300 000,00 грн. - прострочена заборгованість за овердрафтом та 105 819,42 грн. - прострочена заборгованість зі сплати процентів

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та встановлено, що ПАТ «Енергобанк» здійснив нарахування пені за прострочення сплати процентів за договором у розмірі 32 247,62 грн. за період з 06.03.2014-02.08.2015 із дотриманням норм чинного законодавства та умов укладеного договору, оскільки такий розрахунок здійснено наростаючим підсумком за кожний період (місяць) прострочення. Отже, сума пені у розмірі 32 247,62 грн. за прострочення сплати процентів є обґрунтованою та тако, що підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Згідно з ч.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Так, умовами укладеного кредитного договору, сторонами не було погоджено іншого строку нарахування неустойки, а тому суд, здійснивши перерахунок пені за прострочення повернення овердрафту із визначенням періоду з 03.04.2014-02.10.2014, дійшов висновку, що до стягнення підлягає сума пені у розмірі 31 832,88 грн.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, а за загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача до суду не надано, як і не надано документів які б спростовували доводи позивача щодо наявності заборгованості, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 300 000,00 грн. - заборгованість з повернення овердрафту, 105 819,42 грн. - заборгованість зі сплати процентів, 31 832,88 грн. - пеня за прострочення повернення овердрафту та 32 247,62 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Розподіляючи судові витрати, суд також керується положеннями Господарського процесуального кодексу України, а також приписами постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013, якими передбачено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору (п. 4.5.). Оскільки, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивач - Публічне акціонерне товариство «Енергобанк» звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір у розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України.

З системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача у дохід Державного бюджету України у розмірі 9 398,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» про стягнення заборгованості у розмірі 584 064,30 грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» (01030, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 40, офіс 2; ідентифікаційний код 32253460) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (04071, місто Київ, вулиця Воздвиженська, будинок 56; ідентифікаційний код 19357762) 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок - заборгованість з повернення овердрафту, 105 819 (сто п'ять тисяч вісімсот дев'ятнадцять) гривень 42 копійок - заборгованість зі сплати процентів, 31 832 (тридцять одну тисячу вісімсот тридцять дві) гривні 88 копійок - пеня за прострочення повернення овердрафту та 32 247 (тридцять дві тисячі двісті сорок сім) гривень 62 копійок - пеня за прострочення сплати процентів.

У іншій частині у позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» (01030, місто Київ, вулиця Івана Франка, будинок 40, офіс 2; ідентифікаційний код 32253460) на користь Державного бюджету України 9 398 (дев'ять тисяч триста дев'яносто вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 01.10.2015 у присутності представника позивача. Повний текст рішення буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України, після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

та підписано 06.10.2015 року.

Суддя К.В. Полякова