ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р. Справа № 917/1472/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

кредиторів не зявилися;

боржника не зявились;

апелянта не зявився;

ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_1, посвідчення №1433 від 18.07.2013 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу кредитора Приватного підприємства «Агрошляхбудсервіс», смт. Ярмолинці, Хмельницька область, (вх.№4041П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року у справі №917/1472/14,

за заявою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькхлібопродукт», м.Полтава,

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року по справі №917/1472/14 (суддя Паламарчук В.В.) відмовлено в задоволенні клопотання представника ПП «Агрошляхбудсервіс» про залучення до участі у справі прокуратури.

Відмовлено в задоволенні скарги ПП «Агрошляхбудсервіс» від 21.04.2015 року (вх.№6126 від 27.04.2015 року) на дії ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1 в частині визначення організатора аукціону.

Розглянута заява Першої української міжрегіональної товарної біржі та перевірено порядок визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Хмельницькхлібопродукт».

Відмовлено в задоволенні скарги ПП «Агрошляхбудсервіс» від 14.05.2015 року (вх.№9280 від 18.06.2015 року) на арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо неналежного виконання ним повноважень ліквідатора та допущених ним порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відмовлено в задоволенні клопотання Першої української міжрегіональної товарної біржі №96 від 17.06.2015 року (вх.№9283 від 18.06.2015 року) про залучення Першої української міжрегіональної товарної біржі до участі у провадженні у справі про банкрутство ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» №917/1472/14.

Задоволено клопотання ліквідатора ОСОБА_1 №02-917/1472/14-16-С від 09.06.2015 року (вх.№8648 від 09.06.2015 року) про залучення Товарної біржі «Подільська», , адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Театральна, 10 організатором аукціону з продажу майна банкрута та відзив ліквідатора ОСОБА_1 №02-917/1472/14-15-С від 20.04.2015 року (вх.№7413 від 20.05.2015 року) в частині залучення організатора аукціону Товарної біржі «Подільська», , адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Театральна, 10 до участі у провадженні у справі про банкрутство ТОВ «Хмельницькхлібопродукт».

Залучено Товарну біржу «Подільська» , адреса: 29000, м.Хмельницький, вул. Театральна, 10 організатором аукціону з продажу майна банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькхлібопродукт», вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, .

Визнано організатора аукціону з продажу майна банкрута Товарну біржу «Подільська» , адреса: 29000, м. Хмельницький, вул. Театральна, 10 учасником провадження у справі №917/1472/14 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькхлібопродукт», вул. Жовтнева, 66, м.Полтава, 36014, .

Кредитор Приватне підприємство «Агрошляхбудсервіс», із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті ухвали норм матеріального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року по справі №917/1472/14 та прийняти нове судове рішення, яким:

- скаргу ПП «Агрошляхбудсервіс» на арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо неналежного виконання ним повноважень ліквідатора та допущення ним порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржником або визнання його банкрутом» у справі №917/1472/14 задовольнити;

- усунути арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання ним обовязків ліквідатора у судовій справі №917/1472/14;

- до розгляду апеляційної скарги відсторонити арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень ліквідатора у судовій справі №917/1472/14, про що винести відповідну ухвалу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 року апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрошляхбудсервіс» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

17.08.2015 року від Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області надійшло клопотання (вх.№12016), в якому кредитор зазначає, що при вирішенні апеляційної скарги ПП «Агрошляхбудсервіс» покладається на розсуд суду та просить розглянути справу без участі представника за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.08.2015 року з метою забезпечення повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, надання можливості представникам сторін надати додаткові письмові пояснення, розгляд апеляційної скарги відкладено.

11.09.2015 року від кредиторів (фізичні особи, наймані працівники) надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12892), в якому вони зазначають, що згодні з ухвалою господарського суду першої інстанції, вважають її обґрунтованою та законною, прийнятою при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просять оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Кононівський елеватор» також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№13128), в якому воно просить апеляційну скаргу ПП «Агрошляхбудсервіс» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року у справі №917/1472/14 залишити без змін.

При цьому, ТОВ «Кононівський елеватор» акцентує увагу суду на те, що воно не здійснює господарської діяльності із зберігання зернових культур або іншої господарської діяльності на зерновому складі, що належить ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та розташований за адресою: Хмельницька область, Ярмолинецький район, смт. Ярмолинці, вул. Залізнична, 16.

Арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№13199), в якому зазначає, що судом першої інстанції під час судових засідань усі доводи скарг були розглянуті і правомірно та обґрунтовано встановлено про відсутність з боку ліквідатора порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також, як вказує ОСОБА_1, Головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого. За результатами проведеної перевірки не виявлено жодного з порушень, викладених у скаргах, крім одного: ч. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині надання ліквідатором не рідше ніж один раз на місяць комітету кредиторів звіту про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури (мається на увазі неподаний ліквідатором звіт комітету кредиторів за квітень 2015 року). 16.07.2015 року Головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області вирішено винести ОСОБА_1 припис щодо недопущення арбітражним керуючим у подальшій діяльності аналогічних порушень.

Таким чином, на думку арбітражного керуючого ОСОБА_1, відсутні будь-які підстави для його усунення від виконання обовязків ліквідатора ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», у звязку з чим він просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 22.09.2015 року, враховуючи, що сторонам необхідно надати документи та додаткові письмові пояснення, які мають істотне значення для розгляду справи, з метою забезпечення повного, всебічного та обєктивного вирішення спору, а також дотримання принципів судочинства, розгляд справи відкладено на іншу дату.

05.10.2015 року ліквідатор боржника арбітражний керуючий ОСОБА_1 надав розгорнутий відзив на апеляційну скаргу (вх.№13769), який є тотожним за змістом та доводам оскаржуваній ухвалі та який долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.10.2015 року ліквідатор боржника проти позиції апелянта заперечував з підстав, викладених у його відзивах.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представників відповідача та третіх осіб, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У липні 2014 року Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області, керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» звернулась до господарського суду Полтавської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькхлібопродукт» (т.1, а.с. 3-6).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.07.2014 року, керуючись ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду; призначено підготовче засідання; автоматизованою системою з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, визначено арбітражного керуючого ОСОБА_2, яку зобовязано протягом трьох днів з дня отримання ухвали надати суду заяву про участь у справі; зобовязано заявника та боржника надати до суду певні відомості (т.1, а.с. 1-2).

Ухвалою суду від 07.08.2014 року керуючись ст.ст. 16, 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарським судом Полтавської області порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Хмельницькхлібопродукт». Визнано вимоги ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області в розмірі 1618194,32 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з наслідками, передбаченими ст. 19 Закону України про банкрутство. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_1, оскільки від арбітражного керуючого ОСОБА_2 відповідної заяви до суду не надано, а ініціюючим кредитором запропонована кандидатура розпорядника майна по справі №917/1472/14 арбітражного керуючого ОСОБА_1, згода останнього на участь у справі наявна в матеріалах справи. Також суд заборонив ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмет застави. Ухвалено розпоряднику майна ОСОБА_1 повідомити суд про результати розгляду вимог кредиторів в строк до 26.09.2014 року; скласти реєстр вимог кредиторів та представити його суду до 26.09.2014 року; провести інвентаризацію майна боржника в строк до 05.10.2014 року. Призначено дату попереднього засідання суду (т.1, а.с. 76-77).

Матеріалами справи підтверджується, що 07.08.2014 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькхлібопродукт» - .

04.12.2014 року господарським судом Полтавської області винесено ухвалу, якою затверджено реєстр вимог кредиторів та призначено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів (т.18, а.с. 30-35). Вказана ухвала суду постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.02.2015 року залишена без змін.

З матеріалів справи вбачається, що 29.01.2015 року відбулись збори кредиторів ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», з порядком денним: 1. Визначення кількісного складу та обсяг повноважень комітету кредиторів; 2. Вибори комітету кредиторів; 3. Інші питання, що підтверджується відповідним протоколом №1 (т.18, а.с. 108-110). За результатами засідання зборів кредиторів вирішено: визначити кількісний склад комітету кредиторів у кількості 5 осіб з визначенням повноважень згідно з Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». До складу комітету кредиторів обрано: ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області, ТОВ «Стіомі-Холдінг», ТОВ «Миргородський елеватор», ПП «Агрошляхбудсервіс», фізична особа ОСОБА_3.

Також 29.01.2015 року відбулось засідання комітету кредиторів з порядком денним: 1. Вибори голови комітету кредиторів; 2. Прийняття рішення про подальше провадження у справі про банкрутство; 3. Інші питання, що підтверджується протоколом №1 (т.18, а.с. 111-113).

Так, комітетом кредиторів одноголосно обрано головою Державну податкову інспекцію у м.Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області. Крім того, комітет кредиторів одноголосно проголосував про звернення до господарського суду Полтавської області з клопотанням про визнання ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» банкрутом і відкриття відносно нього ліквідаційної процедури, а також про призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1

На виконання прийнятих рішень комітетом кредиторів надано до господарського суду відповідне клопотання за підписом голови комітету кредиторів та інших учасників (т.18, а.с. 104).

17.02.2015 року господарським судом Полтавської області на підстав ст.ст. 19, 37, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» винесено постанову про визнання ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1, якого зобовязано здійснити ліквідацію підприємства-банкрута, представити суду звіт про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута не пізніше 17.02.2016р., а також письмово (один раз в два місяці) надавати суду звіт про хід ліквідаційної процедури та документальне його підтвердження (т.19, а.с. 13-16).

В подальшому, 21.04.2015 року від ПП «Агрошляхбудсервіс» на дії ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1 в частині визначення організатору аукціону по справі №917/1472/14 надійшла скарга (вх.№6126 від 27.04.2015 року) (т.25, а.с. 1-4).

Ліквідатор ОСОБА_1 надав відзив №02-917/1472/14-15-С від 20.04.2015 року (вх.№7413 від 20.05.2015 року), в якому просив відмовити ПП «Агрошляхбудсервіс» у задоволенні скарги на дії ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_1, в частині визначення організатору аукціону та залучити організатора аукціону Товарну біржу «Подільська» до участі у справі №917/1472/14 (т.25, а.с. 13-14).

Крім того, до суду надійшла заява Першої Української міжрегіональної товарної біржі (вх.№7439 від 20.05.2015 року) про перевірку порядку визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» (т.25, а.с. 26-27).

Ліквідатор ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» надав до суду окреме клопотання №02-917/1472/14-16-С від 09.06.2015 року (вх.№8648 від 09.06.2015 року) про залучення Товарної біржі «Подільська», , адреса: м. Хмельницький, вул. Театральна, 10, 29000 організатором аукціону з продажу майна банкрута (т.25, а.с. 55).

Також від ПП «Агрошляхбудсервіс» надійшла скарга від 14.05.2015 року (вх.№9280 від 18.06.2015 року) на арбітражного керуючого ОСОБА_1 щодо неналежного виконання ним повноважень ліквідатора та допущених ним порушень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (т.25, а.с. 80-91).

Перша українська міжрегіональна товарна біржа надала клопотання №96 від 17.06.2015 року (вх.№9283 від 18.06.2015 року) про її залучення до участі у провадженні у справі про банкрутство ТОВ «Хмельницькхлібокомбінат».

За результатами розгляду вищевказаних клопотань та скарг винесено оскаржувану ухвалу з посиланням на те, що дії, які провадились ліквідатором є законними і відповідають приписам чинного законодавства, у звязку з чим відмовив у задоволені скарг, а також суд першої інстанції дослідив обставини визначення організатора аукціону та встановив, що порушень не було.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується із такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Щодо порушення порядку призначення розпорядника майна у справі.

Як вказує апелянт, арбітражним керуючим ОСОБА_1 не подавалась до господарського суду відповідна заява, яка передбачена ч.2 ст.114 Закону України про банкрутство, а саме, така заява була подана замість нього кредитором ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області, що суперечить чинного законодавству. При цьому, кандидатура арбітражного керуючого ОСОБА_1 була призначена без застосування автоматизованої системи за клопотанням ініціюючого кредитора.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобовязує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

У разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду, крім випадків, передбачених цим Законом.

Так, підстави для призначення розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 зазначені в ухвалі господарського суду Полтавської області від 07.08.2014 року.

Зокрема, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, для виконання обов'язків розпорядника майна боржника до автоматизованої системи господарським судом направлено запит щодо кандидатури арбітражного керуючого по справі №917/1472/14 з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно довідки щодо кандидатури арбітражного керуючого від 24.07.2014 року визначена кандидатура арбітражного керуючого ОСОБА_2 (т.1, а.с. 55). Ухвалою суду від 25.07.2014р. арбітражного керуючого ОСОБА_2 було зобов'язано надати господарському суду Полтавської області заяву про участь у справі з повідомленням про те, що вона не належить до жодної з категорій осіб, зазначених у ч.2 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Однак, такої заяви до суду надано не було, а отже призначати арбітражного керуючого ОСОБА_2 розпорядником майна по даній справі правові підстави були відсутні.

У той час, матеріали справи свідчать, що 07.08.2014 року ініціюючий кредитор ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області, надав до суду клопотання, в якому просив призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1

Згідно ч. 2 ст. 114 Закону України про банкрутство розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: які є заінтересованими у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обовязків, покладених цим Законом; які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

У якості додатків до клопотання ініціюючого кредитора додано заяву арбітражного керуючого ОСОБА_1, в якій зазначено про його згоду на участь у справі про банкрутство, а також зазначено, що він не належить до жодної з категорій, визначених у ч.2 ст.114 Закону України про банкрутство. Вказана заява складена арбітражним керуючим ОСОБА_1 особисто, підписана ним та скріплена печаткою.

Колегія суддів зазначає, що приписи чинного законодавства встановлюють обовязкову умову саме по складанню заяви та наданню її до справи, однак не визначає, що відповідна заява повинна надаватись до суду (до матеріалів справи) особисто тією особою, яка її склала.

Таким чином, подання заяви арбітражного керуючого ОСОБА_1, яка особисто ним складена та належним чином оформлена, через ініціюючого кредитора не є порушенням норм права. Важливою обставиною в даному випадку є те, що відповідна заява була складена та надана до суду.

Колегія суддів вважає, що призначення розпорядника майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 відбулося у відповідності до норм права ст. 114 Закону України про банкрутство та без будь-яких порушень, а отже скарга ПП «Агрошляхбудсервіс» у відповідній частині задоволенню не підлягає.

При цьому, колегія суддів зазначає, що призначення арбітражного керуючого ОСОБА_1 також відбулося згідно норм права і апелянт не заперечував проти призначення ОСОБА_1 ліквідатором банкрута, що підтверджується протоколом засідання комітету кредиторів, на якому вирішувалось таке питання і будь-які зауваження з боку ПП «Агрошляхбудсервіс» були відсутні.

Щодо невжиття арбітражним керуючим заходів з інвентаризації майна банкрута.

Відповідно ч.2 до ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Апелянт в обґрунтування своєї скарги зазначає, що після призначення ОСОБА_1 ліквідатором, ним не проведено інвентаризацію майна ТОВ «Хмельницькхлібопродукт». Арбітражний керуючий ОСОБА_1 не звітував на зборах кредиторів про проведену роботу по інвентаризації майна боржника.

Скаржник наполягає на тому, що такий доказ, як акт інвентаризації №3 від 18.02.2015 року - є підлогом, оскільки такий акт складено не 18.02.2015 року, а в період між датою подання до господарського суду скарги на арбітражного керуючого (18.06.2015 року) та датою судового засідання 02.07.2015 року. Акт інвентаризації №3 був поданий до суду, яке проведено 02.07.2015 року, хоча мав бути наявним у матеріалах справи набагато раніше, якщо дійсно арбітражним керуючим інвентаризація була проведена в період з 17.02.2015 року по 02.07.2015 року. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що у той день, коли було складено акт інвентаризації, ліквідатор перебував у м. Полтаві та не міг бути присутнім при проведенні інвентаризації на двох великих цілісно-майнових комплексах у Хмельницькій області на відстані 717 км.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 17.02.2015 року господарський суд Полтавської області визнав ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначив арбітражного керуючого ОСОБА_1 Отже, починаючи з 17.02.2015 року, статус арбітражного керуючого - ліквідатор, стадія провадження - ліквідаційна процедура.

Ліквідатором проводилась інвентаризація майна, про що свідчить акт інвентаризації №3 від 18.02.2015 року, підписаний саме ліквідатором, який надано до матеріалів справи 30.06.2015 року, що повністю відповідає вимогам ч.2 ст.41 Закону України про банкрутство (т.25, а.с. 172-177).

Попередня інвентаризація проводилась арбітражним керуючим в процедурі розпорядження майном 01.10.2014 року про що свідчить акт інвентаризації №1 та акт інвентаризації №2, підписаний розпорядником майна разом із керівником боржника, що свідчить про належне виконання своїх обов'язків арбітражним керуючим як на стадії розпорядження майном, так і під час ліквідаційної процедури.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта, що акт інвентаризації №3 від 18.02.2015 року є підлогом, оскільки останній всупереч приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надав належних та допустимих доказів у підтвердження даного твердження.

Чинне законодавством не встановлює обовязку негайного надання документів по ліквідаційній процедурі до матеріалів справи, однак, як вказано у постанові від 17.02.2015 року, ліквідатор зобовязаний не пізніше 17.02.2016 року надати звіт про проведену роботу та ліквідаційний баланс банкрута. Отже, ліквідатор станом до 17.02.2016 року повинен надати всі документи до матеріалів справи, повязані з ліквідацією, і надання 30.06.2015 року акту інвентаризації №3 від 18.02.2015 року не є порушенням.

Щодо невжиття заходів арбітражним керуючим з прийняття майна до свого відання.

Як вказує апелянт, у матеріалах справи відсутні докази прийняття ліквідатором від попереднього директора ОСОБА_4 наступного майна ТОВ «Хмельницькхлібопродукт»: грошових коштів на поточних рахунках в банківських установах (в тому числі майно/кошти, що складають статутний капітал в розмірі 15087500,00 грн.), основних засобів (в тому числі цілісного майнового комплексу), транспортних засобів (в тому числі наявні в боржника зернозбиральні комбайни, трактори) інших матеріальних цінностей, бухгалтерських документів, особових справ та трудових книжок працівників.

Скаржник звертає увагу суду на те, що зі звіту щодо аналізу фінансового стану ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», проведеного аудиторською фірмою ТОВ «Січень-аудит» станом на 20.01.2015 року, вбачається, що залишки коштів на поточних рахунках ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» становили 92827,39 грн. Доказів приймання-передачі вказаних коштів відсутні. Так само відсутні докази приймання-передачі прав на розпорядження коштами на поточному банківському рахунку боржника, який відкритий у ПАТ «Універсал Банк». Зокрема, право розпоряджання коштами на зазначеному рахунку належить не ліквідатору ОСОБА_1, а керівнику ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» ОСОБА_4, оскільки останній є керівником і згідно з відомостями в ЄДР. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 не здійснив заходів щодо ідентифікації в ПАТ «Універсал Банк».

Апелянт вказує, що у власності боржника на момент порушення провадження у справі про банкрутство перебували самоскиди КАМАЗ (20 машин), самоскиди НефАЗ (20 машин), зернозбиральні комбайни NEW HOLAND (19 комбайнів). Всі транспортні засоби перебували в заставі ПАТ «Укрексімбанк». Дані обставини підтверджені заявою про визнання грошових вимог ПАТ «Укрексімбанк» №070-02/645 від 06.06.2014 року. Однак, проведена 01.10.2014 року арбітражним керуючим (розпорядником майна) ОСОБА_1 інвентаризація майна в процедурі розпорядження майном не містить відомості про виявлені транспортні засоби, що належать боржнику та перебувають в заставі ПАТ «Укрексімбанк».

Таким чином, на думку апелянта, арбітражним керуючим не виконано вимоги ч. 2 ст. 41 Закону України про банкрутство в частині прийняття до свого відома майна боржника, коштів на рахунках в банку та не вжито заходів щодо виявлення місцеперебування, опису та інвентаризації транспортних засобів, належних ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» в кількості 59 одиниць.

З матеріалів справи вбачається, що 17.02.2015 року між керівником ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та арбітражним керуючим підписано акт прийому -передачі майна до відання ліквідатора. Передано печатку, штампи, установчі та інші документи, про що складено акт.

Що стосується іншого майна, про яке стверджує скаржник (самоскиди Камаз - 20 машин, самоскиди НефАЗ - 20 машин, зернозбиральні комбайни NEW HOLAND - 19 комбайнів), то, як зазначає ліквідатор, воно не увійшло до актів інвентаризації, як під час проведення процедури розпорядження майном, так і під час ліквідаційної процедури, так як не було виявлено арбітражним керуючим. Наразі ліквідатором вживаються заходи, спрямовані на пошук та виявлення майна банкрута, що може знаходитись у третіх осіб, про що свідчать чисельні запити до реєструючих органів та колишнього керівника підприємства, що відповідає нормам п.2 ст.41 Закону України про банкрутство.

27.05.2015 року ліквідатор направив запити про зареєстроване майно до Управління Держземагенства Хмельницької області, Держгірпромнагляду у Хмельницькій області, УДАІ УМВС України у Хмельницькій області, Державної інспекції сільського господарства у Хмельницькій області, Хмельницького БТІ, Управлінням статистики у Полтавській та Хмельницькій областях, однак, не всі відповіді надійшли.

Відповідно до ст. 42 Закону України про банкрутство усі види майнових активів банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського видання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявленні в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Отже, твердження скаржника, що ліквідатором не вжито заходів з прийняття майна до свого відання не відповідає дійсності, оскільки, по-перше, для прийняття майна до свого відання його необхідно виявити і ліквідатором для забезбепечення таких дій вживаються відповідні заходи.

Ліквідаційна процедура відповідно до ч.1 ст.37 Закону України про банкрутство відкривається на дванадцять місяців, а, аналізуючи норми ст.42 Закону, можна зробити висновок, що майно може бути виявлене у будь-який момент проведення ліквідаційної процедури. На дату відкриття ліквідаційної процедури, майно, яке було виявлене арбітражним керуючим, проінвентаризоване та прийняте до свого відання, щодо іншого майна вживаються заходи по його виявленню та в подальшому для прийняття його до свого відання.

Щодо невжиття арбітражним керуючим заходів зі скасування арештів.

Апелянт наполягає на тому, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 не було вжито жодних заходів щодо скасування арештів, що накладені на кошти на поточних рахунках боржника.

ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області надала відомості про поточні рахунки банкрута: загалом 20 у чотирьох установах баків. Ліквідатором переоформлено рахунки, відкриті у ПАТ «Універсал Банк», проведено роботу по зняттю арештів з цих рахунків.

Переоформлено ліквідаційний рахунок №7245 у ПАТ «Універсал Банк», 6 рахунків №№0871, 9293, 0902, 8187, 1773, 9445 у цьому банку закрито 29.04.2015 року. Залишки коштів на загальну суму 65913,89 грн. перераховані на ліквідаційний рахунок.

15.05.2015 року ліквідатором проведено роботу по зняттю арештів та закриттю ще трьох рахунків у ПАТ «Універсал Банк» №5928, №1523, №5946.

Про переоформлення ліквідаційного рахунку на ліквідатора, про рух коштів на рахунку, про закриття інших рахунків у ПАТ «Універсал Банк» ліквідатор доповідав на зборах комітету кредиторів, на яких також був присутнім представник апелянта, який підписав протокол зборів комітету кредиторів №3 та який містить звіт про використання коштів банкрута.

Проведення банківських операцій ліквідатором ніяк не можливо без проведення ідентифікації, переоформлення карток із зразками підписів, які крім того, посвідчує нотаріус, перевіривши при цьому легітимність підписанта. Крім того, без зняття арештів з рахунків не можливо здійснити будь-яку операцію.

Інші банки, де відкриті рахунки банкрута, крім Казначейства, знаходяться у місті Хмельницькому. Розділом 3 «Ліквідаційна процедура» Закону не встановлено строку, у який мають бути закриті всі рахунки банкрута, тобто, ліквідатор на протязі всієї процедури вчиняє дії, направлені на їх закриття, і при затвердженні ліквідаційного звіту та балансу надає відповідні докази. Матеріали справи свідчать, що ліквідатором ведеться робота по скасуванню арештів із інших рахунків, що підтверджується запитами арбітражного керуючого до органів виконавчої служби і, враховуючи значну кількість рахунків, дії по їх закриттю потребуються часу.

Щодо не припинення арбітражним керуючим повноважень керівних органів банкрута.

Апелянт зазначає, що арбітражним керуючим ОСОБА_1 не було вжито заходів щодо виключення відомостей з ЄДР про попереднього керівника ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» ОСОБА_4 і згідно з відомостями, які містяться в ЄДР станом на квітень 2015 pоку, керівником ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» є ОСОБА_4.

Так, на підприємстві банкрута фактично продовжує працювати та виконувати повноваження по володінню та розпоряджанню коштами та майном попередній керівник ОСОБА_4, оскільки відомості про останнього наявні в ЄДР, не дивлячись на прийнятий арбітражним керуючим Наказ № 1-К від 17.02.2015 р. про звільнення ОСОБА_4 з посади директора ТОВ «Хмельницькхлібопродукт».

Таким чином, враховуючи приписи ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відомості про ОСОБА_4, як керівника ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», що містяться в ЄДР, є достовірними, та саме вказана особа є керівником та вправі відкривати від імені боржника банківські рахунки в установах банків, укладати правочини з третіми сторонами, розпоряджатися майном тощо.

При цьому, апелянт зазначає, що арбітражним керуючим здійснено звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з порушенням Кодексу законів про працю України, оскільки звільняючи вказаних осіб у наказі №1-К від 17.02.2015 року керується постановою суду та вказує п.1 ст. 36 (за угодою сторін), а не згідно п.1 ст. 40 (у звязку з ліквідацією підприємства).

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у звязку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що наказом арбітражного керуючого №1-К від 17.02.2015 року звільнено ОСОБА_4 з займаної посади директора ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та звільнено ОСОБА_5 з займаної посади головного інженера боржника за угодою сторін згідно п.1 ст 36 Кодексу законів про працю України.

До Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено відомості про осіб, які мають право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_1 голова комісії з припинення або ліквідатор - виписка з ЄДР станом на 20.03.2015 року.

Разом з тим, у витязі з ЄДР, на який посилається апелянт, як доказ щодо припинення арбітражним керуючим повноважень керівних органів банкрута також мається графа в якій зазначено, хто має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі, підписувати договори та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_1 голова комісії з припинення або ліквідатор.

Таким чином, у довідці з ЄДР наданою ліквідатором та у витязі з ЄДР наданого апелянтом, міститься тотожна інформація про особу, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, та наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, а підстави вважати, що ліквідатором не виконано вимоги ст. 38 Закону україни про банкрутство відсутні.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_5 займав посаду головного інженера боржника, тобто не є керівником боржника, а отже його звільнення з займаної посади на підставі ст. 36 Кодексу законів про працю України не є порушенням. Можливо допустити, що звільнення ОСОБА_4 з займаної посади директора ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» на підставі ст. 36 Кодексу законів про працю України є невірним, однак важливою обставиною є те, що він звільнений та його повноваження припинені.

Щодо порушень, допущених арбітражним керуючим при передачі майна на зберігання.

Відповідно до ст. 41 Закону України про банкрутство ліквідатор забезпечує збереження майна боржника.

Так, матеріалами справи підтверджується, що комітет кредиторів одностайно, у т.ч. представник скаржника ПП «Агрошляхбудсервіс», після ознайомлення із змістом, схвалив договір про відповідальне зберігання майна з ТОВ «Кононівський елеватор» від 18.02.2015 року, про що зазначено у протоколі зборів комітету кредиторів №2 від 21.03.2015 року.

Недійсність укладеного 18.02.2015 року договору про відповідальне зберігання прямо не встановлена Законом та його недійсність не встановилась судовим рішенням, а отже такий договір є правомірним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Також, ТОВ «Кононовський елеватор» надано до матеріалів справи відзив, в якому зазначає, що з 18.02.2015 року по теперішній час воно не здійснює господарської діяльності та не використовує право передбачене договором зберігання від 18.02.2015 року на користування прийнятим на відповідальне зберігання майном ТОВ «Хмельницькхлібопродукт».

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують вжиття заходів по забезпеченню збереження всього про інвентаризованого майна банкрута, а саме: майнового комплексу за адресою: вул. Залізнична, 16, смт.Ярмолинці, Ярмолинського арйону, Хмельницької області та майнового комплексу за адресою: вул.Привокзальна, 1, с.Адампіль, Старословянського району Хмельницької області. Однак, питання щодо забезпечення збереження майна було предметом дослідження на засіданні комітету кредиторів та вирішення цього питання відкладалось. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що ліквідатором вживаються заходи на забезпечення збереження майна та здійснюється вирішення проблемних питань, які виникають при виконання таких повноважень.

Щодо невиконання арбітражним керуючим вимог з проведення аналізу фінансового становища банкрута.

Скаржник зазначає, що з моменту введення ліквідаційної процедури арбітражний керуючий ОСОБА_1 не провів жодного аналізу фінансового становища ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», а останній аналіз фінансового становища боржника було проведено аудиторською фірмою ТОВ «Січень-аудит» ще 20.01.2015 pоку, тобто до введення ліквідаційної процедури.

Згідно п. 2 ст. 41 Закону України про банкрутство ліквідатор аналізує фінансове становище банкрута, а згідно п. 9 ст.41 Закону України про банкрутство ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Стаття 98 Закону України про банкрутство також визначає, що арбітражний керуючий зобовязаний аналізувати фінансову, господарську, інвестиційну та іншу діяльність боржника, його становище на ринках та надавати результати таких аналізів господарському суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію.

На виконання ст. 41 Закону України про банкрутство ліквідатор доводив інформацію до комітету кредиторів про результати розгляду заяв кредиторів, про збільшення кредиторських вимог і підстав їх виникнення про формування загальної суми заборгованості банкрута, яка є початковою вартістю цілісного майнового комплексу, про заходи по виявленню майна, про використання коштів банкрута та про всі проведені заходи. Інформація про стан банкрута викладена у протоколах зборів комітету кредиторів від 29.01.2015 року, 25.03.2015 року, 18.05.2015 року.

Законом не передбачено уніфікованої форми подання інформації про фінансовий стан банкрута. Аналіз фінансового становища банкрута здійснюється на підставі документів наявних у матеріалах справи та отриманих у ході ліквідаційної процедури.

Так, матеріалами справи підтверджується, що після визнання боржника банкрутом, ліквідатор провів аналіз фінансового становища банкрута самостійно, про що був складений та поданий до суду та комітету кредиторів звіт (т.25, а.с. 183-186).

Таким чином, ліквідатором не порушено норми ст. 41 та ст. 98 Закону України про банкрутство, про що правомірно зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Щодо невиконання арбітражним керуючим обов'язку з звітування про нарахування винагороди та здійснення витрат.

Як вказує апелянт, згідно ч. 7 ст. 115 Закону України про банкрутство розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Натомість, за період процедури розпорядження майном і до введення ліквідаційної процедури, тобто з 07.08.2014 року по 17.02.2015 pоку, арбітражний керуючий ОСОБА_1 жодного разу не звітував комітету кредиторів про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування його витрат. Так само, в процедурі ліквідації з 17.02.2015 року по 30.04.2015 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 не звітував комітету кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат.

За весь період провадження у справі про банкрутство (з 07.08.2014 року по 30.04.2015 pоку) арбітражний керуючий ОСОБА_1 подав тільки три поточні звіти до господарського суду від 04.11.2014 року, від 27.03.2015 року, та від 29.01.2015 року. При цьому, подані до господарського суду вищезазначені звіти не є звітами щодо нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та здійснення і відшкодування його витрат. Таким чином, на думку скаржника, арбітражним керуючим ОСОБА_1 за час провадження у справі не виконувались вимоги ч. 7 ст. 115 Закону України про банкрутство.

Колегія суддів зазначає та це підтверджується матеріалами справи, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна заявником - ДПІ у м.Полтаві ГУ Міндоходів у Полтавській області не здійснювалась. Кредитори також не створювали фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Звіт про використання коштів банкрута наведено у протоколі зборів комітету кредиторів №3 від 18.05.2015 року. Кредитори були ознайомлені з первинними документами, на підставі яких здійснено відшкодування. Комітет кредиторів одностайно схвалив звіт про використання коштів банкрута, про що зазначено у протоколі зборів комітету кредиторів №3 від 18.05.2015 року.

На зборах комітету кредиторів, які відбулися 25.03.2015 року, було прийнято рішення про відшкодування витрат арбітражного керуючого, які здійснюються ним у ході процедур банкрутства, за рахунок коштів банкрута. Так, відшкодування витрат арбітражному керуючому здійснено 18.05.2015 року за рахунок коштів банкрута, що стало можливим тільки після переоформлення ліквідаційного рахунку.

Основна грошова винагорода та додаткова грошова винагорода ліквідатору на даному етапі провадження у справі про банкрутство не нараховувалась та, відповідно, не сплачувалась.

Стверджувати, що арбітражним керуючим не провадилось звітування про нарахування та здійснення витрат правові підстави відсутні, та таке твердження спростовується матеріалами справи.

Щодо порушень, допущених арбітражним керуючим при визначенні організатора аукціону.

Кредитор ПП «Агрошляхбудсервіс» вважає, що ліквідатор при визначенні організатора аукціону не в повній мірі виконав вимоги ч. 6 ст. 49 Закону України про банкрутство, чим порушив інтереси боржника та інших кредиторів, зокрема витрачання коштів, отриманих від продажу майна банкрута, на виплату винагороди товарній біржі та відшкодування надлишкових витрат на відрядження представника, визначеної організатором аукціону територіально найвіддаленішої товарної біржі до господарського суду Полтавської області у разі безпосередньої участі в судових засіданнях по справі в майбутньому.

Зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 49 Закону України про банкрутство організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Однак, в порушення вказаного ч. 6 ст. 49 Закону, ліквідатором не було визначено чіткого порядку проведення конкурсу. Відсутність у ліквідатора чіткого порядку проведення конкурсу призвела до того, що ліквідатором надано перевагу тому організатору аукціону, який є територіально найбільш наближеним до майна банкрута, а не до місцезнаходження банкрута. Адже з двох учасників конкурсу з найменшою сумою винагороди, один учасник хоча і є територіально ближчим до майна банкрута, однак інший учасник (Перша Українська міжрегіональна біржа) є територіально ближчий до м. Полтави, де є місцезнаходження банкрута та до господарського суду Полтавської області. Згідно ч. 8 ст. 44 Закону спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство. Тому, у разі оскарження будь-ким з учасників в господарському суді Полтавської області правочинів з продажу майна банкрута, то якраз представнику Першої Української міжрегіональної біржі (м.Вінниця) буде територіально ближче і простіше прибути на судове засідання в м. Полтаву, ніж представнику Товарної біржі «Подільська» (м. Хмельницький), яка територіально є більш віддаленою як від банкрута (м. Полтава), так і від господарського суду Полтавської області, в якому вирішуються основні процесуальні дії пов'язані з провадженням у справі про банкрутство. Тому, відсутність в ліквідатора на момент проведення конкурсу з відбору організатора аукціону заздалегідь чітко викладеного порядку проведення конкурсу є порушенням ч. 6 ст. 49 Закону, оскільки не дає можливості іншим учасникам провадження визначній пріоритетність критеріїв встановлених ліквідатором для визначення організатора аукціону.

Відтак, озвучений ліквідатором на зборах кредиторів 25.03.2015 р. критерій з визначення організатора аукціону (близькість до майна банкрута) є необґрунтованим та таким, що не узгоджується з ч. 6 ст. 49 Закону, в якій визначено, що в ліквідатора повинен бути наявний чіткий порядок проведення конкурсу, якого у ліквідатора насправді не було. Територіальна близькість товарної біржі до майна банкрута не має жодного юридичного значення в порівнянні з територіальною близькістю товарної біржі до місцезнаходження банкрута та господарського суду, який розглядає справу про банкрутство, при рівності всіх інших критеріїв (ч. 8 ст. 44 Закону).

Крім того, з визначених в ч.6 ст. 49 Закону критеріїв (зокрема запропонована найменша сума винагороди) ліквідатором проігноровано інформацію представника ПП «Агрошляхбудсервіс» ОСОБА_6 щодо високої суми винагороди вартості послуг товарної біржі «Подільська», яка становить 1%. Згідно наявної у представника ПП «Агрошляхбудсервіс» інформації вартість послуг Товарної біржі «Солом'янська» (ідентифікаційний код 37536689, м. Київ, вул. Ливарська, 2) становить 0,5% вартості реалізованого майна, що в два рази менше, ніж вартість послуг Товарної біржі «Подільська». Лише формальна відсутність заяви Товарної біржі «Солом'янська» на участь в конкурсі не може вважатися належним виконанням ліквідатором своїх обов'язків у справі, оскільки відбір організатора аукціону за критерієм щодо найменшої винагороди за послуги є визначальним, так як суттєво впливає на майновий стан всіх сторін провадження справи, оскільки значна частина коштів від продажу майна витрачається на оплату послуг сторонніх підприємств, замість задоволення грошових вимог кредиторів по справі. Відтак, конкурс щодо визначення організатора аукціону, послуги якого становлять 1%, є таким, що не відповідає інтересам кредиторів та банкрута, оскільки на ринку послуг організаторів аукціонів наявні пропозиції з меншою вартістю послуг.

Крім того, в порушення ч. 6 ст. 49 Закону, ліквідатором не надано присутнім кредиторам та господарському суду належним чином оформлений документ, що свідчив би про проведений ліквідатором конкурс серед заявок учасників, в якому б чітко були б відображені результати відбору, аналіз пропозицій, доводи «за» і «проти» щодо кожного учасника конкурсу. Таким чином, ліквідатором не було підтверджено належними доказами результати проведення конкурсу, а відтак відсутні підстави стверджувати, що ліквідатором на виконання вимог ст. 44 Закону України про банкрутство здійснено конкурс та визначено організатора аукціону в порядку встановленому п. 6 ст. 49 Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст. 44 Закону України про банкрутство арбітражний керуючий замовив публікацію оголошення про конкурс на визначення організатора проведення аукціону з продажу майна банкрута, у якому було зазначено порядок та строки проведення конкурсу.

Оголошення опубліковане у газеті «Голос України» №37 (6041) від 28.02.2015 року. У даному оголошенні зазначено: «Ліквідатор ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», вул. Жовтнева, 66, м. Полтава, 36014, оголошує конкурс на визначення організатора проведення аукціону з продажу майна ТОВ «Хмельницькхлібопродукт». У пропозиціях кандидатів прошу вказати відомості щодо наявності відповідної ліцензії, досвід проведення аукціонів, розмір винагороди за проведення аукціонів та інше. Пропозиції надсилати на адресу арбітражного керуючого ОСОБА_1: АДРЕСА_1, 36004, тел. 050-6497620, 050-4053676. Пропозиції приймаються протягом двох тижнів, після публікації оголошення».

Після виходу оголошення, у встановлений ліквідатором строк, на адресу ліквідатора надійшло чотири заяви про участь у конкурсі, а саме: від Центральної універсальної біржі (м. Полтава, вул. Комсомольська, 36, офіс 214, 36020); від Української універсальної біржі (м. Полтава, вул. Шевченка, 52, м. Полтава, 36039); від Першої Української міжрегіональної біржі (м. Вінниця, вул. Козицького, 46, 21050); від Товарної біржі «Подільська» (м. Хмельницький, вул. Театральна, 10, 29000).

Усі заявки від товарних бірж містять відомості про досвід роботи на ринку більш ніж 10 років (згідно Закону, досвід роботи має бути не менше трьох років), інформацію про технічне оснащення та можливості проведення у різних регіонах України. Біржі запропонували наступну вартість послуг: Центральна універсальна біржі - 3%; Українська універсальна біржа - 6%, Перша Українська міжрегіональна біржа - 1%; Товарна біржа «Подільська» - 1%.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року №01-06/606/2013 чинним законодавством не передбачено ліцензування діяльності з проведення торгів, тому організатором аукціону може бути особа, яка відповідно до установчих документів має право на здійснення такої діяльності.

Одним із важливих критеріїв обрання переможця, є найменша вартість послуг. Серед двох учасників, які запропонували найнижчу вартість своїх послуг, обрано ту, яка має більший досвід роботи та територіально знаходиться ближче до майна банкрута, яке буде виставлятися на продаж - Товарну біржу «Подільська».

Товарна біржа «Подільська» заснована 16.04.2003 року та, відповідно, має більший досвід роботи, ніж Перша Українська міжрегіональна біржа, яка заснована 04.03.2005 року.

Більшістю голосів комітет кредиторів схвалив рішення арбітражного керуючого про обрання організатора аукціону з продажу майна банкрута Товарну біржу «Подільська» (протокол зборів комітету кредиторів №2 від 25.03.2015 року).

Заява про участь у конкурсі на визначення організатора проведення аукціону з продажу майна банкрута від Товарної біржі «Солом'янська» на адресу ліквідатора не надходила і, відповідно, не розглядалася ліквідатором.

Замовником аукціону, згідно зі ст. 49 Закону України про банкрутство є ліквідатор. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку.

Отже, порядок, визначений замовником аукціону, основними критеріями якого є досвід проведення аукціонів не менше трьох років та найменша запропонована сума винагороди, не тільки не суперечить, а повністю відповідає п. 6 ст. 49 Закону України про банкрутство. Оскільки, під визначені критерії підпадало два учасника, перевага віддана учаснику, який має більший досвід роботи та територіально знаходиться ближче до майна банкрута, яке буде виставлятися на продаж.

Крім того, колегія суддів вважає, що оскільки під час розгляду скарги ПП «Агрошляхбудсервіс» досліджено порядок визначення організатора аукціону та встановлено, що він проведений без порушень, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано задовольнив клопотання ліквідатора ОСОБА_1 №02-917/1472/14-16-С від 09.06.2015р. (вхід. №8648 від 09.06.2015р.) та залучив Товарну біржу «Подільська», організатора аукціону з продажу майна банкрута до участі у провадженні у справі про банкрутство ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», відмовивши при цьому у задоволенні клопотання Першої української міжрегіональної товарної біржі №96 від 17.06.2015р. (вхід. №9283 від 18.06.2015р.) про її залучення до участі у провадженні у справі про банкрутство.

Щодо укладання ліквідатором правочинів із заінтересованими особами.

Як вказує апелянт, згідно відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, одним із власників ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» є Кернел ОСОБА_7 У свою чергу, Кернел ОСОБА_7 є учасником юридичної особи ТОВ «Кернел-Капітал», а одним із учасників ТОВ «Кононівський елеватор» є ТОВ «Кернел-Капітал».

Таким чином, ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та ТОВ «Кононівський елеватор» є пов'язаними особами, оскільки в обох юридичних особах одним із фактичних власників є юридична особа (резидент Люксембурга) Кернел ОСОБА_7 Кінцевим бенефідіарним власником (контролером) юридичної особи Кернел ОСОБА_7 та всіх пов'язаних юридичних осіб (в тому числі ТОВ «Кононівський елеватор» і ТОВ «Хмельницькхлібопродукт») є ОСОБА_8. Отже, ліквідатором ОСОБА_1 укладено правочин щодо якого є відкрита зацікавленість громадянина ОСОБА_9, який є фактичним бенефіціарним власником юридичної особи Кернел ОСОБА_7, яка у свою чергу володіє частками напряму в ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та опосередковано (через ТОВ «Кернел-Капітал») в ТОВ «Кононівський елеватор».

Виходячи з наведеного, на думку скаржника, очевидним є заінтересованість ТОВ «Кононівський елеватор» щодо ТОВ «Хмельницькхлібопродукт», у з в'язку з їх пов'язаністю спільним бенефіціаром.

Так, абз. 6 ч.1 ст. 1 Закону України про банкрутство визначено термін заінтересовані особи стосовно боржника це юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника

Твердження скаржника, щодо укладання ліквідатором ОСОБА_1 правочинів із заінтересованими особами (договір про відповідальне зберігання майна від 18.02.2015 року укладеного ліквідатором ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» ОСОБА_1 з ТОВ «Кононівський елеватор») не відповідає дійсності, оскільки ТОВ «Кононівський елеватор» у розумінні абзацу 6 частини 1 ст. 1 Закону України про банкрутство не є заінтересованою особою стосовно боржника.

Крім того, комітет кредиторів, у тому числі представник cкаржника, схвалив договір про відповідальне зберігання майна, укладений між ТОВ «Хмельницькхлібопродукт» та ТОВ «Кононівський елеватор», на умовах, викладених у договорі від 18.02.2014 року (протокол зборів комітету кредиторів №2 від 25.03.2015 року).

Згідно ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обовязків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обовязків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); подання до суду неправдивих відомостей; відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора); наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом пяти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що комітет кредиторів, як і окремо кожний кредитор по справі, ні до господарського суду, ні до відділу з питань банкрутства з подібним клопотаннями або скаргами не звертався, окрім ПП «Агрошляхбудсервіс».

При цьому, викладені апелянтом доводи щодо неналежного виконання ліквідатором арбітражним керуючим ОСОБА_1 своїх обовязків є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що Головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого складено довідку №17 від 06.07.2015 року та акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого №18 від 15.07.2015 року.

Так, за результатами перевірки виявлено одне порушення, а саме: ч.9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в частині надання ліквідатором не рідше ніж один раз на місяць комітету кредиторів звіту про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведення ліквідаційної процедури.

У звязку із виявленим порушенням Головним територіальним управлінням юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 винесено припис про недопущення повторних порушень №10 від 16.07.2015 року.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться протоколи зборів комітету кредиторів, на яких заслуховувались звіти ліквідатора боржника, приймались до відома та затверджувались. У той час, звіти надаються, як комітету кредиторів в усному та письмовому вигляді, так і до матеріалів справи.

Колегія суддів вважає, що виявлене в даному випадку одне порушення, за результатами якого винесено припис, не є підставою для усунення ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання обовязків, оскільки таке порушення у своєму розумінні не є значним, а усунення ліквідатора навпаки призведе до затягування ліквідаційної процедури та може порушити інтереси кредиторів та боржника.

Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області при проведенні перевірки досліджувало та зясовувало обставини, які покладені в основу скарги на дії ліквідатора ОСОБА_1 та в основу апеляційної скарги і встановило, що твердження скаржника не підтверджуються, а виявлене порушення підлягає усуненню.

Щодо вимоги апелянта до розгляду апеляційної скарги відсторонити арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень ліквідатора у судовій справі №917/1472/14, про що винести відповідну ухвалу, колегія суддів зазначає, що вона не узгоджується із приписами чинного законодавства України, оскільки положеннями Закону України про банкрутство не покладено на суд такі повноваження як відсторонення ліквідатора до моменту закінчення апеляційного провадження, тобто зупиняти дії попередніх процесуальних документів по справі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ліквідатор це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому порядку.

Тобто, з моменту винесення постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатор вчиняє всі необхідні дії по ліквідації банкрута. Отже, відсторонення ліквідатора хоч і на час апеляційного провадження є порушенням інтересів боржника та кредиторів, оскільки призводить до затягування ліквідаційної процедури та неприпустимим є залишення ліквідаційної процедури без уповноваженого ліквідатора. Таким чином, клопотання апелянта про відсторонення до розгляду апеляційної скарги арбітражного керуючого ОСОБА_1 від виконання повноважень ліквідатора у судовій справі №917/1472/14 задоволенню не підлягає.

Стаття 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, колегія суддів вважає, що при прийнятті ухвали місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, у звязку з чим ухвала господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року по справі №917/1472/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.105, ст.106 Господарського процесуального кодексу України та нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Агрошляхбудсервіс» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.07.2015 року у справі №917/1472/14 залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Полтавської області для подальшого розгляду.

Повний текст постанови складено 19 жовтня 2015 року.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Здоровко Л.М.