КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р. Справа№ 910/11138/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Яковенко К.В. за довіреністю від 20.03.2015;

від відповідача: Гущин С.М. за довіреністю від 02.06.2015;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015

у справі №910/11138/15 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Приватного підприємства "Київ-Авто"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група"

про стягнення 63488,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 по справі №910/11138/15 у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства "Київ-Авто" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" про стягнення 63488,48 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" на користь Приватного підприємства "Київ-Авто" 57282грн 39коп основного боргу, 5858грн 34коп пені, 347грн 75коп 3 % річних, 1827грн 00коп судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична група", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №910/11138/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірновій Л.Г., судді Кропивній Л.В., Чорній Л.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015, у зв'язку з перебуванням судді ЧорноїЛ.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., судді Кропивної Л.В., Пашкіної С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 30.09.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015, у зв'язку з перебуванням судді ЧорноїЛ.В. та Кропивної Л.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Руденко М.А., Дідиченко М.А.

У судовому засіданні 30.09.2015 оголошено перерву до 07.10.2015.

У судове засідання 07.10.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

30.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" (замовник) та Приватним підприємством "Київ-Авто" (виконавець) укладено Договір про надання послуг № 106 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, виконати зазначені у пункті 1.2. договору послуги, а замовник зобов'язується прийняти результат таких послуг.

Згідно з пунктом 1.2. Договору надання послуг: по перевезенню сипучих будівельних матеріалів.

Пунктом 2.2. Договору сторони погодили, що замовник зобов'язаний прийняти виконані послуги згідно акту виконаних робіт та оплатити їх на умовах цього договору.

Відповідно до пункту 3.1. Договору передача виконаних робіт виконавцем і прийняття їх замовником оформлюється актом виконаних робіт (надання послуг), щомісячно, який підписується та скріплюється печатками обох сторін.

Згідно з пунктом 4.2. Договору загальна вартість послуг перевезення (провізної плати) за кожен місяць зазначається в акті виконаних робіт (наданих послуг), який підписується повноважними представниками сторін в останній день відповідного місяця.

Пунктом 4.3. Договору сторони погодили, що замовник сплачує провізну плату в безготівкову порядку на розрахункових рахунок перевізник один раз на місяць, не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного місяця, наступного за місяцем надання послуг.

На виконання умов Договору позивач надав, а відповідач отримав послуги, що підтверджується актами здачі прийняття робіт №ОУ-0000008 на суму 30991,67грн, №ОУ-0000013 на суму 15674,28грн, №ОУ-0000015 на суму 10426,12грн, №ОУ-0000001 на суму 29849,10грн, №ОУ-0000002 на суму 299,10грн.

Відповідач свої зобов'язання в частині здійснення оплати наданих послуг виконав частково, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 57282,39грн основного боргу.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з пунктом 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 ЦК України та пункту 4.3. Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання згідно Договору на момент розгляду справи настав.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором та існування заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 57282,39грн основного боргу.

Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Заперечення відповідача про відсутність доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог спростовуються наявними в матеріалах справи актами здачі прийняття робіт № ОУ-0000008 на суму 30991,67грн, № ОУ-0000013 на суму 15674,28грн, № ОУ-0000015 на суму 10426,12грн, № ОУ-0000001 на суму 29849,10грн, № ОУ-0000002 на суму 299,10грн.

Посилання відповідача на відсутність доказів, які б підтверджували факт надання останньому транспортних послуг, Київським апеляційним Господарським судом не приймаються до уваги, оскільки в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні які і є доказами факту надання транспортних послуг.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача 5858,34грн пені, 347,75грн 3 % річних.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (частина 1 статті 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з статтею 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.1. Договору за порушення умов даного договору винна сторона сплачує неустойку та відшкодовує спричинені цим збитки, в тому числі не отриманий прибуток у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Здійснивши перерахунок пені, суд дійшов висновку, що розрахунок позивача є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення 5858,34грн пені підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором позивач просить стягнути з відповідача 347,75 грн. % річних, які є обґрунтованими та задовольняються судом в межах розрахунку позивача.

В абзаці 2 п. 1 Постанови Пленому Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 6 «Про судове рішення» зазначено: «Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідальності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.».

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 у справі №910/11138/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетична група" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 у справі №910/11138/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015 у справі №910/11138/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/11138/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко