ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.10.15р. Справа № 904/8273/15

За позовом Державного підприємства "Дніпровський проектний інститут", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення 22 578,92 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, доручення № Д-Р/465 від 24.09.15р.

від позивача: не з'явився

Суть спору:

Державне підприємство "Дніпровський проектний інститут" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення 22 578,92 грн. заборгованості, з якої: 11 841,04 грн. основного боргу, 903,25 грн. пені, 9 170,87 грн. інфляційних збитків, 663,76 грн. 3 % річних та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-2241-ОД від 01.02.2006 р. в частині повного та своєчасного розрахунку орендної плати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2015 р. по справі № 904/8273/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.10.2015 р. розгляд справи відкладено на 15.10.2015 р.

Представник позивача у судових засіданнях підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, відзив на позов не надав про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2006 р. між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 12/02-2241-ОД (далі - Договір)

За умов п. 1.1. Договору якого орендодавець передає нежитлове вбудоване приміщення (надалі - майно) площею 85,3 кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, 6, на 1-ому поверсі двоповерхового будинку, приміщення, будівлі, що знаходиться на балансі (в редакції Додаткової угоди № 1 від 07.06.2007 р. до Договору) Державного підприємства "Дніпровський проектний інститут" (позивач) вартість якого, згідно належної оцінки становить 120 065 грн.

Відповідно до Додаткової угоди про внесення змін від 30.03.2007 р. до Договору майно передається в оренду з метою розміщення торгівельного обєкту з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

Згідно п. 3.1. Договору в редакції Додаткової угоди про внесення змін від 30.03.2007 р. до Договору орендна плата у розмірі 924,24 гривень /базова за грудень місяць 2006 р./, без ПДВ, коригується на індекс інфляції, починаючи з січня місяця 2007 р., розрахована за "Методикою розрахунку та використання плати за оренду державного майна", яка затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.95 р. № 786 із змінами та доповненнями до неї.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.2. Договору).

Пунктом 3.3. Договору в редакції Додаткової угоди про внесення змін від 30.03.2007 р. до Договору передбачено, що орендна плата згідно розрахунку (додаток 1) перераховується таким чином: - 70 % - до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкритті відділеннями казначейства у розмірі 646,96 грн.; - 30 % - балансоутримувачу у розмірі 277,27 грн.

Згідно умов п. 3.4 Договору в редакції Додаткової угоди про внесення змін від 21.02.2008 р. до Договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа наступного місяця і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря.

Відповідно до п.5.2 Договору орендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату.

Позивач посилається на несплату відповідачем орендної плати (за період з лютого 2013 р. по березень 2014 р.) перед балансоутримувачем, у зв'язку з чим просить стягнути заборгованість у розмірі 11 841,04 грн., що і є причиною спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України та пункт 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Обовязок своєчасної сплати орендної плати орендарем передбачено п. 5.2 Договору оренди, частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України, частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (частина 1 статті 286 Господарського кодексу України).

Позивач просить суд, стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати на свою користь у сумі 11 841,04 грн.

З огляду на приписи п. 3.4. Договору в редакції Додаткової угоди про внесення змін від 21.02.2008 р. до Договору строк оплати орендної плати за спірним договором є таким, що настав.

Доказів сплати орендної плати у сумі 11 841,04 грн. відповідачем не надано, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростовані, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги у цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 3.6. Договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.3. співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі п. 3.6. Договору позивачем відповідачу нараховано: 903,25 грн. пеню, 9 170,87 грн. інфляційних збитків, 663,76 грн. 3 % річних (за період з лютого 2013 р. по березень 2014 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, інфляційних збитків та 3 % річних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 11 841,04 грн. основного боргу, 903,25 грн. пені, 9 170,87 грн. інфляційних збитків, 663,76 грн. 3 % річних.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (52070, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Польова, буд. 12; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Дніпровський проектний інститут" (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Театральна, 6; ) 11 841,04 грн. (одинадцять тисяч вісімсот сорок одна грн. 04 коп.) основного боргу, 903,25 грн. (девятсот три грн. 25 коп.) пені, 9 170,87 грн. (девять тисяч сто сімдесят грн. 87 коп.) інфляційних збитків, 663,76 грн. (шістсот шістдесят три грн. 76 коп.) 3 % річних, 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 19 жовтня 2015 р.