ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15 Справа № 904/7001/15
За позовом: міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до адвокатського об'єднання "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості 13 362,48 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1, наказ № 15 від 01 жовтня 2013 року, керівник адвокатського об'єднання

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з адвокатського об'єднання "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" заборгованість за договором про постачання теплової енергії № 0804540 від 14.01.14.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії № 0804540 від 14.01.14 в частині повної та своєчасної оплати за поставлену теплову енергію в період з 01.01.2015 по 30.06.2015.

Відповідач у судове засідання з'явився, однак відзиву на позов не надав, надав докази сплати суми основного боргу у повному обсягу. 20 жовтня 2015 року відповідач надав до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій мотивоване тим, що Адвокатське обєднання є неприбутковою організацією, існує на членські внески членів адвокатського обєднання. Станом на початок опалювального сезону відповідач сплатив борг за договором.

Розгляд справи був відкладений з 27.08.2015 на 22.09.2015, з 22.09.2015 на 15.10.2015. У судовому засіданні 15.10.2015 оголошувалась перерва на 20.10.2015.

У судовому засіданні 20.10.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2014 року між міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) та адвокатським об'єднанням "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" (споживач) укладено договір №080540 про постачання теплової енергії, відповідно до п.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п.п.11.1, 11.4. договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 14.01.2017. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово повідомлено однією із сторін.

Згідно п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах визначених додатком 1 договору для задоволення наступних потреб:

- опалення та вентиляцію в опалювальний період (175 діб);

- гарячого водопостачання протягом року (350 діб);

- технологічні потреби відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря по мірі необхідності.

Облік теплової енергії визначається відповідно до п.5 договору.

У відповідності до п.7 Правил користування тепловою енергією, всі системи теплопостачання споживача повинні бути обладнані необхідними засобами обліку теплової енергії і контролю її якості (п.5.1. договору).

Облік споживання теплової енергії адвокатським об'єднанням "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" на обєкті, який розташований по пр. К.Маркса,46, здійснюється розрахунковим способом (п.5.2. договору).

Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" здійснено поставку адвокатському об'єднанню "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" теплової енергії, про що складені акти приймання-передачі теплової енергії:

акт за січень 2015 року на суму 3 164,28грн.,

акт за лютий 2015 року на суму 4 225,52грн.,

акт за березень 2015 року на суму 4 279,54грн.,

акт аза квітень 2015 року на суму 1 051,48 грн.

Порядок проведення розрахунків за теплову енергію визначено розділом 7 договору.

Відповідно до п.7.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт здачі-приймання теплової енергії за відповідний розрахунковий період (в 2-х примірниках), за формою визначеною сторонами в додатку №4 договору.

Умовами п.п.7.3,7.4 договору передбачено, що споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку №1 до цього договору по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобовязана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця, слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

На виконання умов договору відповідачу виставлені рахунки на оплату:

№080540 від 31.01.2015 на суму 3 164,28грн.,

№080540 від 28.02.2015 року на суму 4 225,52грн.,

№080540 від 31.03.2015 року на суму 4 279,54грн.,

№080540 від 30.04.2015 року на суму 1 051,48 грн.

Адвокатське об'єднання "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" своєчасно не здійснило розрахунки за спожиту теплову енергію за спірний період, у звязку з чим у нього виникла заборгованість за поставлену та спожиту теплову енергії за січень-квітень 2015 року на суму 9 505,15грн., що і є причиною спору.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у сумі 9 505,15грн. за січень-квітень 2015 року.

Разом з тим, відповідач надав докази оплати вартості наданих послуг суму 9 505,15грн., що підтверджується платіжними дорученнями:

№153 від 26.08.2015 на суму 2 500,00грн.,

№163 від 21.09.2015 на суму 3 000,00грн.,

№ б/н від 06.10.2015 на суму 3 000,00грн.,

№167 від 13.10.2015 на суму 1 005,15грн.

Отже, відповідач повністю розрахувався за надані послуги з теплопостачання. Наведене підтверджується також довідкою міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" від 15.10.2015, яка міститься в матеріалах справи.

У звязку з тим, що відповідач після звернення позивача з позовом до суду сплатив на користь позивача 9 505,15грн., провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.11 ч.1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 12.02.2015 по 10.07.2015 у сумі 101,76 грн. та збитки від інфляції за період з березня 2015 року по червень 2015 року включно в сумі 1 756,71грн.

Розрахунок трьох відсотків річних та суми втрат від інфляції перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства.

При обчисленні суми втрат від інфляції позивачем застосовані Рекомендації Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі від 03.04.1997 року №62-97р.

Наведене узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, яка викладена в абз.4 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", в якому зазначено, що у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 №62-97. Цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Таким чином, вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та втрат від інфляції підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають оплаті. Несвоєчасним виконанням обов'язку щодо оплати вартості наданих послуг відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти у власність позивача.

Згідно з частиною 1 статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.8.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

За прострочення оплати теплової енергії позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну оплату спожитої відповідачем теплової енергії за загальний період з 12.02.2015 по 10.07.2015 у сумі 1 998,86грн.

Розрахунок пені перевірено судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору на теплопостачання. Отже вимога є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідач просить зменшити розмір пені, посилаючись на те, що адвокатське обєднання є неприбутковою організацією, знаходиться у тяжкому фінансовому стані.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України (пункт 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Приймаючи до уваги майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, враховуючи статус відповідача (адвокатське обєднання є неприбутковою організацією), нарахування та стягнення інфляційних втрат та 3% річних у наведених вище сумах, господарський суд вважає за можливе на підставі пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір пені на 50% від належної до стягнення, що буде становити: 1998,86грн.х50%=999,43грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у сумі 1 827,00грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 80 (п.11), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі в частині стягнення з адвокатського об'єднання "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" суми основного боргу 9 505,15грн.

Стягнути з товариства з адвокатського об'єднання "Дніпропетровська центрально-міська юридична консультація" (49030, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса,46, ) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса,37, ) втрати від інфляції у сумі 1756,71грн., три відсотки річних у сумі 101,76грн., пеню у сумі 999,43грн.грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 827,00грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М. Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 23.10.2015.