ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа № 925/1452/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом ТВО військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 6

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

про стягнення 42 223,30 грн. штрафних санкцій,

за участю представників сторін:

прокурор: Лукяненко А.В. прокурор військової прокуратури за посадою;

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Військовий прокурор Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 42 223,30 грн. штрафних санкцій, у тому числі:

- 27291,60 грн. штрафу;

- 14931,70 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

20.10.2015р. до початку розгляду справи прокурор та позивач подали заяву про зменшення вимог у звязку з уточненим розрахунком та просять стягнути з відповідача 14931,70 грн. пені, 19600 грн. штрафу. Заяву у відповідності до положень ст. 22 ГПК України прийнято до розгляду судом.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 01.09.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання». Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду спору.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача вимоги уточнили, підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про зменшення вимог, та просять позов задовольнити.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі, вказаній в витягу з ЄДР. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання мотивованих заперечень по суті позову чи доказів на погашення боргу, або спростування вимог прокурора та позивача.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами з внесенням реєстраційних даних в ЄДР.

Суд враховує, що дії позивача і відповідача були направлені на укладення договору та настання певних юридичних наслідків у звязку з отриманням відповідачем замовлення на постачання за плату речового майна для потреб армії.

Суд вважає, що між сторонами виникли відносини постачання майна на державне замовлення відповідно до положень гл. 54 ЦК України (та ст. 655, 712 ЦК України). За договором поставки продавець (постачальник) зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій чи іншій діяльності, не повязаній з особистим, домашнім використанням тощо, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору №286/3/15/32 від 12.02.2015р. (а.с. 11-15 з додатками). Договір є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Відносини між сторонами суд розцінює як договірні відносини постачання речового майна за плату за державним замовленням МО України на підставі строкового оплатного письмового двостороннього консенсуального договору.

Строк постачання товару (матраців) визначений договором до 20.03.2015р. (включно).

Відповідач не дотримав строку постачання товару, що стало причиною звернення прокурора та позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення санкції:

- товар в кількості 185 шт. на суму 25900 грн. поставлено з запізненням на 25 діб;

- товар в кількості 320 шт. на суму 44800 грн. поставлено з запізненням на 27 діб;

- товар в кількості 185 шт. на суму 25900 грн. поставлено з запізненням на 39 діб;

- товар в кількості 185 шт. на суму 25900 грн. поставлено з запізненням на 45 діб;

- товар в кількості 600 шт. на суму 84000 грн. поставлено з запізненням на 25 діб;

- товар в кількості 525 шт. на суму 73500 грн. поставлено з запізненням на 74 доби.

Зазначені обставини прокурор та позивач підтверджують актами приймання та контролю якості та кількості продукції.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав сплатив лише 105420,84 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений в договорі купівлі-продажу, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача неустойки та штрафу за несвоєчасне виконання державного замовлення з простроченням поставки партій товару від 25 до 74 діб.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Забезпечення виконання зобовязання у виді пені передбачено п. 7.3.3. договору та положеннями ст.ст. 547, 549 ЦК України. За порушення строків виконання зобовязання постачальник має сплатити пеню в розмірі 0,1% від вартості недопоставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення поставки понад 30 днів з постачальника стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості договору.

Розмір пені 14931,70 грн., з них:

- за прострочення 25 діб 647,50 грн. з партії поставки товару на 25900 грн.;

- за прострочення 27 діб 1209,60 грн. з партії поставки товару на 44800 грн.;

- за прострочення 39 діб 1010,10 грн. з партії поставки товару на 25900 грн.;

- за прострочення 45 діб 1165,50 грн. з партії поставки товару на 25900 грн.;

- за прострочення 65 діб 5460 грн. з партії поставки товару на 84000 грн.;

- за прострочення 74 діб 5439 грн. з партії поставки товару на 73500 грн.

Розмір штрафу складає 280000 грн. х 7% :100% = 19600 грн.

Відповідач вимоги не заперечив та не надав доказів поважності підстав прострочення виконання зобовязання.

Позов в цій частині підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути в дохід державного бюджету 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2, рахунок 499 в Черкаській філії ПАТ «Кредобанк», МФО 325365

на користь Міністерства Оборони України, , м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, рахунок №3192 в ДКСУ, МФО 820172

14931,70 грн. пені, 19600 грн. штрафу.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_2, рахунок 499 в Черкаській філії ПАТ «Кредобанк», МФО 325365

в доход державного бюджету через відповідний орган державної податкової служби на користь УДКС України у м. Черкаси, МФО 854018, код 38031150, рахунок №3002, код бюджетної класифікації 22030001

1827,00 грн. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 21.10.2015р.

Суддя Г.М. Скиба