ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2015р. Справа№ 914/2745/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Захід, с. Риків Турківського району Львівської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м. Львів,

про стягнення 642 467,51 грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Барвінок, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Захід, с. Риків Турківського району Львівської області,

про стягнення 73 782,69 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Кубара А.М.

Представники:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): ОСОБА_1

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): ОСОБА_2

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю Ніка Захід подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» про стягнення 688 018,48 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 01.09.2015р.

31.08.2015 р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача 642 467,51 грн. заборгованості за отриманий товар.

Щодо даної заяви суд зазначає наступне. Передбачені частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач. Суд враховує положення пункту 3.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в якому зазначено, що у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

31.08.2015р. ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» подало до господарського суду зустрічний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Захід 73 782,69 грн. на підставі додаткової угоди №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки. Ухвалою суду від 01.09.2015р. зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

У судових засіданнях 01.09.2015р., 15.09.2015р. оголошувалася перерва. Ухвалою суду від 05.10.2015 р. строк розгляду справи продовжувався на 15 днів, а розгляд справи відкладався на 20.10.2015р.

У судове засідання 20.10.2015р. представник позивача зявився, повідомив, що відповідач після порушення провадження у справі оплатив суму заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що відповідачем у порушення умов договору поставки не було оплачено повну вартість поставленого товару, внаслідок чого станом на 27.07.2015р. існувала заборгованість у сумі 688 018,48 грн. Щодо зустрічного позову зазначив, що дійсно існує заборгованість за надані послуги.

У судове засідання 20.10.2015р. представник відповідача зявився, проти первісного позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Зокрема, зазначив, що відповідачем було погашено суму боргу ще до подання позову, що підтверджується копіями платіжних доручень, які знаходяться в матеріалах справи, за винятком суми 61807,42 грн., які оплачені 13.08.2015р., хоча він вправі був їх не оплачувати до моменту виконання позивачем своїх зобовязань за договором. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ «Ніка Захід» у порушення умов додаткової угоди №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки не оплатив ТзОВ «Торгова мережа «Барвінок» 73 782,69 грн. за надані послуги зі збільшення обсягів продажів товарів в мережі торгових закладів ТМ «Барвінок».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

01.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Ніка Захід та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок укладено договір №ТП-165, відповідно до п.1.1 якого постачальник (позивач у справі) зобовязується передавати у власність покупця визначений цим договором товар на підставі замовлень покупця (відповідача у справі), а покупець зобовязується приймати названий товар і оплачувати його. Додатком до договору, зокрема, є додатковий договір №3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару, відповідно до умов якого покупець зобовязується надати постачальнику послуги, спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару в торговій мережі, а постачальник зобовязаний прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх. Відповідно до п.3.2.3 додаткової угоди у випадку затримки проведення оплат згідно умов цього додаткового договору покупець має право зменшити суми оплат поставленого товару за договором поставки на суму заборгованості постачальника за послуги за цим додатковим договором до моменту погашення такої заборгованості.

Аналогічний договір поставки сторони укладали 23.12.2014р.

Протягом лютого-грудня 2014р. позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 688 018,48 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучені до матеріалів справи. Зокрема:

- Видатковою накладною №НЛ141218068 від 19.12.2014 р. на суму 39579,57 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141218065 від 19.12.2014 р. на суму 22227,85 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ від 07.11.2014 р. на суму 14 076,43 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141106089 від 07.11.2014 р. на суму 43051,20 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141030060 від 31.10.2014 р. на суму 68144,00 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141016031 від 17.10.2014 р. на суму 64325,94 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141016035 від 17.10.2014 р. на суму 21167,03 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ141002021 від 03.10.2014 р. на суму 23192,93 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140814034 від 15.08.2014 р. на суму 22515,12 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140724115 від 25.07.2014 р. на суму 41818,79 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140724100 від 25.07.2014 р. на суму 40116,60 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140710117 від 11.07.2014 р. на суму 29991,42 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140424195 від 25.04.2014 р. на суму 75305,06 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140417098 від 18.04.2014 р. на суму 20481,74 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140403114 від 04.04.2014 р. на суму 45407,72 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140403113 від 04.04.2014 р. на суму 14753,05 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140327105 від 28.03.2014 р. на суму 14702,96 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140320114 від 21.03.2014 р. на суму 30544,40 грн.;

- Видатковою накладною №НЛ140206026 від 07.02.2014 р. на суму 63625,20 грн.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення про сплату ТзОВ «ТМ «Барвінок» позивачу коштів.

Позивач за первісним позовом звертався до відповідача з вимогою про необхідність погашення заборгованості за поставлену продукцію.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобовязання з приводу поставки товару на підставі договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що 580 660,09 грн. спірної суми за первісним позовом були оплачені відповідачем згідно платіжних доручень №14805 від 29.04.2014 р., №16247 від 19.06.2014 р., №16764 від 10.07.2014 р., №17068 від 23.07.2014 р., №19070 від 09.10.2014 р., №20233 від 20.11.2014 р., №21960 від 22.01.2015 р., №10047 від 17.04.2015 р., №28746 від 13.08.2015 р., №24310 від 17.04.2015 р., №27718 від 23.07.2015 р., №27812 від 27.07.2015 р. ще до звернення з позовом до суду. Суд не погоджується із запереченнями позивача про те, що дані платіжні доручення не підтверджують факт оплати саме накладних, вказаних у позовній заяві, оскільки у графі «Призначення платежу» зазначені в тому числі і ці накладні, а сума коштів за такими платіжними дорученнями значно перевищує суму, яка є предметом спору. Платіжні доручення №28746 від 14.08.2015р., №28811 від 19.08.2015р., №29122 від 27.08.2015р., №292959 від 31.08.2015р. та №12423 від 07.09.2015р., які подавалися позивачем, не можуть підтверджувати сплату такої заборгованості, оскільки ними оплачена поставка, яка не входить у предмет дослідження даної справи. Тому у задоволенні цієї частини первісного позову суд відмовляє.

61 807,42 грн. відповідач оплатив 13.08.2015р. згідно платіжного дорученням №28645 після порушення провадження у справі, тому провадження щодо даної частини первісних позовних вимог підлягає припиненню через відсутність предмету спору згідно п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України. Одночасно суд відзначає, що у даному випадку відсутнє прострочення зі сторони ТзОВ «ТМ «Барвінок» щодо сплати даної суми, адже згідно до п.3.2.3 додаткової угоди у випадку затримки проведення оплат покупець має право зменшити суми оплат поставленого товару за договором поставки на суму заборгованості постачальника за послуги за цим додатковим договором до моменту погашення такої заборгованості, а саме це і мало місце. З огляду на зазначене судовий збір за первісним позовом залишається за позивачем.

Щодо зустрічної позовної вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Захід на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок 73 782,69 грн. за надані послуги зі збільшення обсягів продажів товарів в мережі торгових закладів ТМ «Барвінок», то вона підлягає задоволенню, оскільки факт надання таких послуг підтверджується підписаними сторонами актами про надання послуг №1634 на суму 2 650,00 грн., №2222 на суму 2 650,00 грн., №3185 на суму 68 482,69 грн. Представник ТзОВ «Ніка Захід» визнав існування такої заборгованості товариства. Судовий збір за зустрічним позовом покладається на ТзОВ «Ніка Захід».

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі за первісним позовом щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок 61 807,42 грн. заборгованості.

2. У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовити.

3. Зустрічний позов задоволити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ніка Захід (82549, Львівська обл., Турківський р-н, с. Риків, вул. Зарічна, буд.32, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (79040, м. Львів, вул.Городоцька, буд.359, ідентифікаційний ) 73 782,69 грн. заборгованості та 1 827,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 20.10.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 22.10.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.