ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" вересня 2015 р.Справа № 5017/1756/2012

За позовом: державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелектуальні Технології Відеоспостереження"

та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП „Адміністрація морських портів України

про розірвання договору та стягнення 28 239,80 грн.

Головуючий суддя Цісельський О.В.

судді Панченко О.Л.

ОСОБА_1

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

від відповідача: не зявився

від третьої особи (ТОВ "Інтелектуальні Технології Відеоспостереження"): не зявився

від третьої особи (ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії ДП „АМПУ): не зявився

СУТЬ СПОРУ: позивач, державне підприємство "Іллічівський морський торгівельний порт", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА", в якій просить суд:

- розірвати договір №595-0 від 10.08.2010р., укладений між державним підприємством "Іллічівський морський торгівельний порт" та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА";

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА" на користь державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" 28 239,80 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2012р. позовну заяву (вх.№2638/2012) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №5017/1756/2012 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

11.07.2012р. представник відповідача звернувся до суду із клопотанням (вх.№21503/2012) про залучення товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелектуальні Технології Відеоспостереження" до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, яке судом було задоволено.

01.08.2012р. позивач звернувся до суду із клопотанням (вх.№23758/2012) про призначення судової експертизи, яке судом було задоволено, у зв'язку з чим, ухвалою господарського суду Одеської області від 01.08.2012р. було призначено по справі судову експертизу, проведення якої доручено спеціалістам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення судової експертизи поставлені наступні питання:

- чи забезпечує відеосистема автоматичної реєстрації номерів та оглядового відеоспостереження залізничних вагонів при в'їзді/виїзді на/з території Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код 01125672) розпізнавання номерів вагонів на рівні 85-95% від загальної кількості вагонів?

- якщо системою не забезпечується відсоток розпізнавання, визначений у керівництві користувача системи "ЖД-Інтелект", що є причиною більш низького ніж 85-95% рівня розпізнавання номерів вагонів від загальної кількості вагонів?

- чи забезпечує відеосистема автоматичної реєстрації номерів та оглядового відеоспостереження залізничних вагонів при в'їзді/виїзді на/з території Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код 01125672) розпізнавання номерів цистерн з нафтопродуктами на рівні 75-85% від загальної кількості цистерн?

- якщо системою не забезпечується відсоток розпізнавання, визначений у керівництві користувача системи "ЖД-Інтелект", що є причиною більш низького ніж 75-85% рівня розпізнавання номерів цистерн з нафтопродуктами від загальної кількості цистерн?

У зв'язку із призначення судової експертизи, провадження у справі №5017/1756/2012 було зупинено.

23.08.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло повідомлення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (вх.№26214/2012), згідно якого останній повідомив суд про неможливість виконання призначеної судом експертизи у зв'язку з відсутністю відповідних фахівців, у зв'язку з чим провадження у справі №5017/1756/2012 було поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.09.2012р. проведення призначеної у справі судової експертизи було доручено спеціалістам Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області, на вирішення якої було поставлені наступні питання:

- чи забезпечує відеосистема автоматичної реєстрації номерів та оглядового відеоспостереження залізничних вагонів при в'їзді/виїзді на/з території Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код 01125672) розпізнавання номерів вагонів на рівні 85-95% від загальної кількості вагонів?

- якщо системою не забезпечується відсоток розпізнавання, визначений у керівництві користувача системи "ЖД-Інтелект", що є причиною більш низького ніж 85-95% рівня розпізнавання номерів вагонів від загальної кількості вагонів?

- чи забезпечує відеосистема автоматичної реєстрації номерів та оглядового відеоспостереження залізничних вагонів при в'їзді/виїзді на/з території Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код 01125672) розпізнавання номерів цистерн з нафтопродуктами на рівні 75-85% від загальної кількості цистерн?

- якщо системою не забезпечується відсоток розпізнавання, визначений у керівництві користувача системи "ЖД-Інтелект", що є причиною більш низького ніж 75-85% рівня розпізнавання номерів цистерн з нафтопродуктами від загальної кількості цистерн?

У зв'язку із призначення судової експертизи, провадження у справі №5017/1756/2012 було зупинено.

20.01.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшло повідомлення Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області (вх.№1126/15) про неможливість проведення судової експертизи, у зв'язку з чим провадження у справі було поновлено.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-975/15 від 23.02.2015р.) судом задоволено, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 10.03.2015р.

Приймаючи до уваги перебування судді господарського суду Одеської області Власової С.Г. на лікарняному з 02.03.2015р., розпорядженням в.о. керівника апарату суду №284 від 05.03.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №5017/1756/2012, на підставі якого, дану справу було передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельському О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.03.2015р. суддя Цісельський О.В. суддя прийняв справу №5017/1756/2012 до свого провадження та призначив до розгляду в судовому засіданні.

02.04.2015р. представник позивача звернувся до суду із клопотанням (вх.№2-1720/15) про залучення до участі у справі державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП „Адміністрація морських портів України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, яке судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2015р. справу №5017/1756/2012 було призначено до колегіального розгляду.

Розпорядження керівника апарату суду від 27.04.2015р. №451 справу №5017/1756/2012 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

На підставі повторного автоматичного розподілу, справу №5017/1756/2012 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Лічман Л.В., Оборотова О.Ю.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2015р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Лічман Л.В., Оборотова О.Ю. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги перебування судді Оборотової О.Ю. на лікарняному з 09.06.2015р., розпорядження керівника апарату суду №703 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №5017/1756/2012.

На підставі повторного автоматичного розподілу, справу №5017/1756/2012 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Лічман Л.В., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2015р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Лічман Л.В., Рога Н.В. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги закінчення повноважень судді Лічмана Л.В. з 14.07.2015р., розпорядженням керівника апарату суду №1088 було призначено повторний автоматичний розподіл справи №5017/1756/2012.

На підставі повторного автоматичного розподілу, справу №5017/1756/2012 було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Панченко О.Л., Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.08.2015р. колегія суддів у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Рога Н.В. Панченко О.Л., прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позивачем позовні підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, подав до суду відзив на позов (вх.№219030/2012) згідно якого заявлені позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Представник третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Інтелектуальні Технології Відеоспостереження" в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, письмові пояснення щодо позову суду не надав.

Представник третьої особи - державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії ДП „Адміністрація морських портів України в судове засідання, призначене на 29.09.2015р. не з'явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, письмові пояснення щодо позову суду не надав.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

10.08.2010р. між ДП "Іллічівський морський торговельний порт" (Замовник) і ТОВ "Ліра А", правонаступником якого є ТОВ "ТЕТТА" (Виконавець) було укладено договір №595-0, згідно з яким у порядку та на умовах, визначених дійсним договором, Виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги з монтажу та пусконалагоджування відео системи автоматичної реєстрації номерів та оглядового відеоспостереження залізничних вагонів при в'їзді/виїзді на/з території порту. Роботи, які повинні бути виконані з монтажу та налагодженню зазначені у Технічному завданні, що є . додатком № 1 до договору, який є невід'ємною частиною даного Договору (п. 1.1, п.1.2.). „./ Згідно з умовами п. 2.1., п. 2.2. договору ціна договору становить 94132 грн. 67 коп. Ціна договору включає вартість витратних матеріалів та робіт, які зазначені у Додатку №2, та є невід'ємною частиною даного договору.

У розділі 5 договору визначено порядок розрахунків, згідно з яким перед початком монтажу та пусконалагоджування Замовник виплачує виконавцю аванс в розмірі 30 % від ціни договору в розмірі 28239,80 грн. грн. 80 коп. (п.5.1.1.).

Після підписання сторонами акту здачі-приймання, замовник здійснює кінцевий розрахунок з виконавцем на протязі 10 банківських | днів з моменту виставлення рахунку.

Строки виконання робіт за договором складають 20 (двадцять) календарних днів з моменту одержання авансу та надання замовником обладнання для проведення монтажу та пусконалагоджування (п.4.4.).

На виконання умов укладеного договору позивач перерахував аванс, що підтверджується платіжним дорученням №4412 від 15.09.2010р. та 27.11.2010р. передав Виконавцю обладнання для проведення монтажу і пусконалагоджування, що підтверджується відповідним актом приймання передачі обладнання для монтажу.

Отже, виходячи із умов укладеного між сторонами договору щодо строків виконання робіт, монтаж і пусконалагоджування виконавець зобов'язаний виконати до 18.12.2010р.

Як вбачається з п. 3.2 Технічного завдання, що є додатком №1 до договору система відео контролю має забезпечувати якісну цілодобову реєстрацію номерів вагонів.

Вже після спливу передбаченого договором строку для виконання робіт, своїм листом №28 від 14.09.2011року відповідач направив на адресу позивача для підписання акт здачі-прийняття робіт.

За результатами розгляду цього акту портом було оформлено акт недоліків за яким було встановлено, що система не забезпечує реєстрацію номерів вагонів та зчитує всього від 35% до 40% від загальної кількості вагонів.

На підставі п.4.2 Договору в листі від 23.09.2011р. № 10/21.2 порт направив відповідачу вимогу, щодо усунення недоліків виявлених в процесі перевірки результатів.

11.10.2011р. між сторонами було складено протокол перевірки системи, з якого вбачається, що система зчитує від 20 до 75 відсотків номерів вагонів від загальної кількості.

За результатами складеного протоколу відповідач направив лист №35 від 17.10.2011р. в якому просив допустити свого працівника на територію порту для усунення недоліків про які було зазначено у протоколі від 21.10.2011р. порт направив відповідачу лист №686/21.5-18 в якому зазначив, що акт прийняття виконання робіт може бути підписаний лише за умови, що система буде забезпечувати заявлений відсоток (90-96%) зчитування номерів вагонів від загальної кількості.

12.12.2011р. листом №46 відповідач повідомив порт, що система не може забезпечувати заявлений відсоток (90-96%) зчитування номерів вагонів від загальної кількості, оскільки номери нанесені на вагони не у відповідності з вимогами документу №446 ПКБ ЦБ та №632-2006 ОАО "РЖД".

Незважаючи на те, що виявлені недоліки відповідач усунути не може, він просив підписати акт прийняття передачі робіт.

20.12.2011 року порт направив на адресу відповідача лист в якому зазначив, що номери на вагонах, які перебувають в порту не можуть відповідати вимогам документу №446 ПКБ ЦБ та №632-2006 ТОВ "Российские железные дороги", оскільки ці документи застосовуються та діють на території Російської Федерації, а не на території України, крім того, система зчитує номери вагонів, однак всього від 20 до 75 відсотків від загальної кількості, що не відповідає заявленим параметрам, тому порт направив відповідачу перелік виявлених недоліків з вимогою їх усунення до 01.03.2012 року в порядку п. 4.2 договору та ч. 1 ст. 853 ЦК України.

Однак, відповіді на вимогу портом отримано не було, недоліки не усунуті, зо і стало підставою для позивача звернутись 25.02.2012р. до відповідача з листом про розірвання договору та повернення 28 239,80 грн. авансу, однак відповіді на зазначений лист позивач не отримав.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач вважає, що неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за вищенаведеним договором і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Із змісту ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вбачається із змісту ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Стаття 839 Цивільного кодексу України встановлює, що підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Стаття 843 Цивільного кодексу України передбачає, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

У відповідності до ст.844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 847 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника:

1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника;

2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи;

3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Згідно ст.852 Цивільного кодексу України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, за умови встановлення судом, що відповідачем умови договору не виконані в повному обсязі, суд дійшов висновку щодо необхідності захисту порушених прав позивача, шляхом розірвання в судовому порядку укладеного між державним підприємством "Іллічівський морський торгівельний порт" та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА", у звязку з чим, заявлені позовні вимоги позивача в цій частині підлягають судом задоволенню в повному обсязі,

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА" 28 239,80 грн., суд зазначає наступне:

Стаття 853 Цивільного кодексу України визначає, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Якщо замовник протягом одного місяця ухиляється від прийняття виконаної роботи, підрядник має право після дворазового попередження продати результат роботи, а суму виторгу, з вирахуванням усіх належних підрядникові платежів, внести в депозит нотаріуса, нотаріальної контори на ім'я замовника, якщо інше не встановлено договором. Якщо ухилення замовника від прийняття виконаної роботи спричинило зміну строку здачі роботи, вважається, що право власності на виготовлену (перероблену) річ перейшло до замовника у момент, коли мало відбутися її передання.

У відповідності до ст.854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст.882 Цивільного кодексу України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами. Замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватися лише у разі позитивного результату попереднього випробування. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Судом встановлено, що підставою для отримання коштів відповідачем був укладений між сторонами договір підряду, отже, кошти які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім є попередньою оплатою.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що відповідачем роботи за договором підряду не виконані.

Оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу грошових коштів у сумі 28 239,80 грн., отриманих в якості передплати за договором підряду, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 28 239,80 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, наявними в матеріалах справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в сумі 3 045,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" задовольнити повністю.

2. Розірвати договір №595-0 від 10.08.2010р., укладений між державним підприємством "Іллічівський морський торгівельний порт" (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код ЄДРЮОФОП 01125672) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА" (65080, АДРЕСА_1, код ЄДРЮОФОП 30005977).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТТА" (65080, АДРЕСА_1, код ЄДРЮОФОП 30005977) на користь державного підприємства "Іллічівський морський торгівельний порт" (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, код ЄДРЮОФОП 01125672) 28 239 (двадцять вісім тисяч двісті тридцять дев'ять) грн. 80 коп. передплати., 3 045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Приймаючи до уваги перебування судді Панченко О.Л. з 01.10.2015р. по 16.10.2015р. на лікарняному, повний текст рішення підписано 19 жовтня 2015 р.

Головуючий суддя О.В. Цісельський

Суддя О.Л. Панченко

Суддя Н.В. Рога