РІШЕННЯ

06 жовтня 2015 року Справа № 922/2331/15

Провадження №5/913/60/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Луганськдрук, м. Луганськ

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ІНВЕСТ, м. Київ

про стягнення 190282877 грн. 92 коп. та 79862 доларів 43 центи

Колегія у складі суддів:

головуючий - Вінніков С.В.,

суддів Василенко Т.А. та Голенко І.П.

Секретар судового засідання помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_3, головний юрисконсульт, довіреність від 31.08.2012 № 010-01/6998;

від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за договором поруки від 29.11.2013 № 151313Р20, який укладено в забезпечення виконання кредитного договору № 151313К15 від 28.10.2013, в сумі 79862 доларів США 43 центи та 190282877 грн. 92 коп.

Позивач в судовому засіданні 16.06.2015 надавав уточнення до позовної заяви, в яких він просив стягнути з відповідача заборгованість за договором поруки від 29.11.2013 № 151313Р20, в сумі 79862 доларів США 43 центи та 190282877 грн. 92 коп., у тому числі 52206412 грн. 73 коп. заборгованості за кредитом, 2366865 грн. 17 коп. заборгованості за процентами, 115664486 грн. 73 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 11273878 грн. 14 коп. пені за прострочення погашення кредиту, 77445, 65 доларів США пені за прострочення погашення кредиту, 351396 грн. 74 коп. пені за прострочення сплати процентів, 2416,78 доларів США пені за прострочення сплати процентів, 8419838 грн. 41 коп. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією.

Судом прийнято вказану заяву до розгляду. Отже, суд розглядає позовні вимоги з урахуванням поданих уточнень.

Крім того, в той же день банком надано письмові пояснення, в яких містяться аналогічні суми заборгованості, а пеня зазначена в гривневому еквіваленті.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями від 22.04.2015 справу призначено судді Віннікова С.В.

За заявою судді Віннікова С.В. у справі призначено колегію у складі суддів: Вінніков С.В. головуючий суддя, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.07.2015.

У звязку із перебуванням судді Старкової Г.М. у відпустці складено протокол автоматичної зміни складу колегії суддів від 19.08.2015, відповідно до якого визначено наступним склад колегії: ОСОБА_6 головуючий суддя, ОСОБА_4, ОСОБА_7

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач та третя особа правом на участь свого представника у судових засіданнях не скористалися, хоча про дату, час та місце судових засідань були повідомлені належним чином.

Явка учасників процесу в судове засідання не визнавалася обовязковою.

Разом з тим, через канцелярію суду 05.10.2015 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу для примирення сторін.

Представник позивача також заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з аналогічних підстав.

Судом вказані клопотання відхилено, оскільки ні позивачем, ні відповідачем не було надано документального підтвердження щодо здійснення фактичних дій, направлених на можливість укладання мирової угоди між позивачем та третьою особою (листування з приводу укладання та підписання мирової угоди, проект мирової угоди, тощо).

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 29.05.2014 №112/3 та додаткові пояснення від 17.06.2015 № 124, якими він заперечує проти позову, посилаючись на те, що договір поруки є припиненим, з огляду на наступне.

Між позивачем та третьою особою укладено кредитний договір № 151313К15 від 28.10.2013. До договору підписані додаткові договори, зокрема, щодо збільшення строку нарахування та розміру комісії за управління кредитною лінією. Зазначені зміни внесені без згоди поручителя і призвели до збільшення його відповідальності.

У додаткових поясненнях відповідач зазначає про те, що він з врахуванням п. 2.1.7 договору поруки надавав згоду на зміни до кредитного договору в майбутньому, окрім тих, які призводять до збільшення обсягу відповідальності, про що також свідчить визначення

ст. 1 кредитного договору.

Крім того, від третьої особи надійшли пояснення б/н від 18.06.2015, у яких заперечує проти позову з посиланням на те, що розрахунок заборгованості, зокрема, комісії за управління кредитною лінією, здійснений позивачем всупереч умовам кредитного договору № 151313К15 від 28.10.2013, що підтверджується Науково-консультативним висновком Київського національного університету імені ОСОБА_8.

Відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення по суті спору у справі № 910/8888/15. В обґрунтування клопотання він посилався на те, що в провадженні господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/8888/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ІНВЕСТ про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 216547513 грн. 18 коп. та 90003,86 доларів США. Крім того, господарським судом міста Києва прийнято до розгляду зустрічний позов щодо визнання кредитного договору припиненим.

ТОВ ОСОБА_2 Інвест також подано клопотання про зупинення провадження у справі з тих же підстав.

Позивачем було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом м. Києва справи № 910/8896/15. В обґрунтування вказаного клопотання позивач посилався на те, що господарським судом міста Києва при розгляду вказаної справи за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України до Товариства з обмеженою відповідальністю Преса-Трейд (третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю ОСОБА_2 ІНВЕСТ) про стягнення 192 160 403 грн. 08 коп. призначено судову експертизу для вирішення питання щодо розміру заборгованістю по комісії за управління кредитною лінією. Так, позивач вказує, що обставини, що встановлюються у цій справі, будуть впливати на збирання та оцінку доказів у цій справі.

ТОВ ОСОБА_2 Інвест було повторно подано клопотання від 18.06.2015 про зупинення провадження у справі до вирішення по суті спору у справі № 910/8888/15.

Відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Таким чином, ті факти, які встановлюються іншим судом в іншій справі та на які посилаються сторони в клопотаннях про зупинення провадження у справі, господарський суд Луганської області не позбавлений можливості самостійно встановити у цій справі зазначені у клопотаннях обставини.

Тому, вказані клопотання про зупинення провадження у справі судом відхиляються у звязку з необґрунтованістю.

Крім того, до господарського суду Луганської області 25.08.2015 від третьої особи надійшло клопотання від 06.08.2015 б/н про призначення судової економічної експертизи з метою встановлення суми заборгованості ТОВ «ОСОБА_2 Інвест» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором від 28.10.2013 № 151313К15 .

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Перевірка наданого позивачем розрахунку суми боргу та пені, заявлених до стягнення, не потребують спеціальних знань.

Тому, вказане клопотання про зупинення провадження у справі судом відхиляється.

Розглянувши матеріали справи та витребувані документи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк» (далі - банк, кредитор, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ІНВЕСТ» (позичальник, третя особа), 28.10.2013 укладено кредитний договір № 151313к15 (далі за текстом кредитний договір).

В подальшому між банком та позивальником було укладено Додаткові договори №151313К15-1 від 13.01.2014, № 151313К15-3 від 21.07.2014 та № 151313К15-4 від 11.08.2014.

Предметом вказаного кредитного договору є правовідносини, за якими банк відкриває позичальникові невідновлювальну мультивалютну кредитну лінію на умовах цього договору, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором. (п. 3.1).

Пунктом 3.2 договору, зокрема, встановлено:

3.2.1. Ліміт кредитної лінії еквівалентно 160000000 доларів США, при цьому сума основного боргу за кредитом за курсом НБУ на будь-яку дату не може перевищувати НОМЕР_1 грн. (із можливим відхилення до 5% у звязку із зміною курсів валют).

3.2.2. Кінцевий термін погашення кредиту: 27.10.2022.

3.2.3 Цілі кредиту: часткове фінансування купівлі корпоративних прав.

3.2.4. Тип процентної ставки за користування кредитом за цим договором фіксована. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 18,1% для заборгованості в гривні та 10,1% для заборгованості в доларах США.

3.2.5.2. Розмір комісії за управління кредитом: 0,031% від ліміту кредитної лінії.

3.2.6. Розмір пені за прострочення позичальником платежів за цим договором: подвійна облікова ставка НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 3.4.1 кредитного договору позичальник зобовязаний погасити повністю кредит у валюті кредиту відповідно до заборгованості на рахунок, вказаний в п. 3.8 договору, в строк, зазначений в п. 3.2.2 договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно із графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника.

Пункт 3.5.1 кредитного договору передбачає, що позичальник сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього договору, у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 10 число кожного місяця (у січні та травні до 15 числа) на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Згідно із п. 4.1.2 кредитного договору позичальник зобовязаний сплатити банкові комісію за управління кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього договору. Комісія за управління кредитом нараховується з дати укладання договору до дати повного виконання зобовязань позичальником за основним боргом за кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобовязань з повернення основного боргу за договором.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання позичальником зобовязань згідно з пп.пп. 3.44.1 та 3.5.1, статтею 4 договору позичальник сплачує банкові пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 цього договору, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у пп. (б) п. 3.8 цього договору.

На виконання умов кредитного договору позивач надав третій особі кредитні кошти, що підтверджується матеріалами справи, а саме меморіальним ордерами (а.с. 165, 166, т. 1) та не оспорюється відповідачем та третьою особою.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку третьої особи також вбачається, що банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав третій особі кредит у належному розмірі.

Крім того, з вищезазначених банківських виписок також вбачається, що позичальник не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

Згідно із п. 3.6.7 договору у разі повного/часткового невиконання позичальником /майновим поручителем вимог, визначених пп.5.1.21-5.1.22 договору банк має право вимагати від позичальника дострокового погашення частини кредиту в сумі, що дорівнює заставній вартості відповідного забезпечення, а позичальник зобовязаний здійснити таке дострокове погашення протягом строку, зазначеного у вимозі банку.

Так, позивачем було направлено третій особі вимоги щодо дострокового погашення заборгованості від 30.09.2014 № 195-01/6409, яка була отримана останнім 30.09.2014, та від 08.10.2014 № 195-00/6570, яка була отримана 08.10.2014.

В забезпечення грошових зобовязань за кредитним договором між банком, третьою особою та Публічним акціонерним товариством «Луганськдрук» 29.11.2013 укладено договір поруки № 151313Р26.

Предметом вказаного договору є правовідносини, за якими поручитель (відповідач у справі) зобовязується перед кредитором (позивачем у справі) солідарно відповідати за своєчасне повне виконання позичальником (третьою особою у справі) основного зобовязання (п. 3.1. договору поруки).

Статтею 1 договору поруки встановлено, що основне зобовязання це зобовязання позичальника, передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Умовами п. 2.1.7 договору поруки поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобовязань позичальника за кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.

Згідно із п. 3.2 договору поруки у випадку невиконання позичальником основного зобовязання кредитор має право вимагати виконання цього зобовязання у поручителя та/ або позичальника, як у солідарних боржників.

Відповідно до п. 4.1.1 та 4.1.2 договору поруки кредитор має право вимагати від поручителя задоволення у повному обсязі всіх своїх грошових вимог, що випливають з основного зобовязання, передбачене кредитною угодою, протягом 20 днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт такого невиконання.

Позивачем було направлено відповідачу повідомлення про порушення зобовязань від 05.01.2015 № 195-01/30.

В порушення умов кредитного договору та договору поруки відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та процентів у встановлені строки.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог за позовом , виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 151313К15 від 28.10.2013 є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій) (п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, кредит було видано банком третій особі за позовом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно із ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України передбачено, зокрема, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Так, на виконання умов п. 3.6.7 кредитного договору позивачем було направлено третій особі вимогу від 08.10.2014 № 195-00/6570 щодо дострокового погашення заборгованості, що отримана представником ТОВ «ОСОБА_2 Інвест» 08.10.2014, в якій зазначено про дострокове повернення всієї суми кредиту протягом 2 банківських днів від дня отримання вказаної вимоги.

Таким чином, строк виконання грошового зобовязання за достроковим поверненням кредиту за кредитним договором № 151313К15 від 28.10.2013 для позичальника настав з 11.10.2014.

Відповідно до п.п. 4.1.1 та 4.1.2 договору поруки кредитор має право вимагати від поручителя задоволення у повному обсязі всіх своїх грошових вимог, що випливають з основного зобовязання, передбачене кредитною угодою, протягом 20 днів з моменту отримання поручителем письмового повідомлення кредитора про факт такого невиконання.

Предявленням вимоги до поручителя є як направлення, так і вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і предявлення до нього позову (п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012).

Позивач звернувся із цим позовом до поручителя 06.04.2015, про що свідчить штемпель органу поштового звязку на поштовому конверті (а.с. 141, т. 1)

Тому, строк виконання зобовязань за кредитним договором та договором поруки для поручителя (відповідача у справі) настав.

Відповідач та третя особа доказів належного виконання зобовязань за кредитним договором не надали.

Відповідач у своїх запереченнях на розрахунок суми позову, зазначає про невірність наданого позивачем розрахунку комісії за управління кредитною лінією, в зв'язку з чим надав власний розрахунок заборгованості за комісією.

На думку відповідача, комісія за управління кредитною лінією має розраховуватись за формулою: фактична заборгованість * розмір тарифу/360 днів * кількість днів застосування тарифу.

Третя особа у своїх поясненнях також зазначає про невірно розраховану позивачем суму комісії з управління кредитною лінією.

Проте, суд не погоджується з даними доводами відповідача та третьої особи, з огляду на наступне.

Пунктом 3.2.5.2 Кредитного договору встановлено комісію за управління кредитною лінією в розмірі 0,031% від Ліміту кредитної лінії. Комісія з управління кредитною лінією розраховується пропорційно кількості днів дії Ліміту кредитної лінії у відповідному періоді. Розмір комісії за управління змінюється в залежності від виконання позичальником умов Кредитного договору, як зазначено у підпункті 4.1.2 Кредитного договору.

Отже, базою нарахування комісії за управління кредитною лінією є Ліміт кредитної лінії, визначений в п. 3.2.1 Кредитного договору, а не фактичний розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів у періоді, в якому нараховується вказана комісія, як помилково вважають відповідач та третя особа.

В свою чергу, банком та позичальником було погоджено терміни у ст. 1 Кредитного договору, в якій зокрема, визначено, що «Ліміт кредитної лінії» означає граничну суму заборгованості за цим договором, зазначену в пп. 3.2.1 цього Договору.

В пп. 3.2.1 Кредитного договору визначено ліміт кредитної лінії: еквівалент 160 000 000,00 дол. США.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, дослідивши наданий позивачем розрахунок комісії за управління кредитною лінією, суд встановив, що позивачем вірно розраховано вказану комісію.

Відповідач також, заперечуючи проти позову, у своєму відзиві зазначає про припинення Договору поруки, оскільки в результаті внесенням змін до Кредитного договору було збільшено обсяг відповідальності поручителя без його згоди.

Позивач в своїх запереченнях на відзив зазначає, що обсяг відповідальності поручителя за виконання зобов'язань за Кредитним договором не збільшився порівняно з обсягом відповідальності, на яку він погодився при укладанні Договору поруки.

Згідно з статтею 1 Договору поруки основне зобов'язання це зобов'язання позичальника передбачені кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

Умовами п. 2.1.7 договору поруки передбачено, що поручитель надає згоду на забезпечення цією порукою всіх зобовязань позичальника за кредитною угодою, в тому числі з урахуванням всіх змін та доповнень до кредитної угоди, що будуть укладені в майбутньому.

Таким чином, при розповсюдженні згідно з Договором поруки дії поруки поручителя на забезпечення зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі - в тому числі, з урахуванням всіх змін та доповнень до Кредитного договору, що будуть укладені в майбутньому, обсяг відповідальності поручителя за виконання зобов'язань за кредитним договором не міг збільшитися порівняно з обсягом відповідальності, на які він погодився при укладанні Договору поруки.

Суд погоджується з доводами позивача, оскільки з наданих позивачем розрахунків, які ґрунтуються на умовах Кредитного договору в його первинній редакції та, відповідно, його кінцевій редакції (з урахуванням всіх додаткових договорів до нього), з наведеними позивачем змінами, на які відповідач посилається як на збільшення обсягу його відповідальності, не вбачається збільшення обсягу відповідальності відповідача в результаті укладення позивачем та третьою особою вищезазначених додаткових договорів до Кредитного договору, порівняно з обсягом відповідальності, що існував у відповідача під час дії Кредитного договору в первинній редакції, а отже Договір поруки не є припиненим.

Так, позовні вимоги в частині стягнення 52206412 грн. 73 коп. заборгованості за кредитом, 2366865 грн. 17 коп. заборгованості за процентами, 115664486 грн. 73 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статей 610, 611 цього ж Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Статтею 216 цього ж Кодексу передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6 вказаної статті встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі невиконання позичальником зобовязань згідно з пп.пп. 3.44.1 та 3.5.1, статтею 4 договору позичальник сплачує банкові пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2 цього договору, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у пп. (б) п. 3.8 цього договору.

Позивачем до стягнення заявлено 11273878 грн. 14 коп. пені за прострочення погашення кредиту за період 13.10.2014 по 26.03.2015, 77445, 65 доларів США пені за прострочення погашення кредиту за період з 01.08.2014 по 17.10.2014, 351396 грн. 74 коп. пені за прострочення сплати процентів за період з 11.08.2014 по 26.03.2015, 2416,78 доларів США пені за прострочення сплати процентів за період з 11.08.2014 по 18.12.2014, 8419838 грн. 41 коп. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією за період з 01.07.2014 по 28.02.2015.

Суд дійшов до висновку, що розрахунок пені, заявленої до стягнення в гривнях, здійснено відповідно до положень п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та умов кредитного договору.

Разом з тим, при розрахунку позивачем помилково в період прострочення зараховано дні погашення заборгованості.

Так, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суд України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань».

Тому, перевіривши розрахунок, суд дійшов до висновку про задоволення пені за прострочення погашення кредиту в сумі 9848600 грн. 53 коп., пені за прострочення сплати процентів в сумі 344218 грн. 31 коп. та пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією в сумі 6114698 грн. 95 коп. за заявлені періоди.

Щодо вимог про стягнення 77 445,65 дол. США пені за прострочення погашення кредиту та 2 416,78 дол. США пені за прострочення сплати процентів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 статті 192 Цивільного кодексу України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України, який визначається до національної валюти - гривні, і чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, тому пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15.

Більше того, пунктом 7.2 Кредитного договору передбачено, що пеня підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в іноземній валюті і розрахунок пені, що є предметом розгляду, визначався в доларах США з порушенням методики її розрахунку (без конвертування суми заборгованості за офіційним курсом НБУ за кожний день прострочки в гривню, до якої застосовується подвійна облікова ставка НБУ). Розрахунок пені в гривні на вимогу суду позивач не надав, наполягав на обґрунтованості нарахованої пені в іноземній валюті.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені за прострочення погашення кредиту в сумі 77 445,65 дол. США та пені за прострочення сплати процентів в сумі 2 416,78 дол. США.

За час розгляду справи судом ні відповідачем, ні третьою особою доказів сплати заборгованості за кредитним договором № 151313К15 від 28.10.2013 до матеріалів справи не надано.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню 52206412 грн. 73 коп. заборгованості за кредитом, 2366865 грн. 17 коп. заборгованості за процентами, 115664486 грн. 73 коп. заборгованості за комісією за управління кредитною лінією, 9848600 грн. 53 коп. пені за прострочення погашення кредиту, 344218 грн. 31 коп. пені за прострочення сплати процентів, 6114698 грн. 95 коп. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за позовом покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до Публічного акціонерного товариства «Луганськдрук» за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_2 ІНВЕСТ» про стягнення 190282877 грн. 92 коп. та 79862 доларів 43 центи задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Луганськдрук», 91034, м. Луганськ, кв. Молодіжний, б. 2 «А», код за , на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ, вул. Горького, б. 127, , заборгованість за кредитом в сумі 52206412 грн. 73 коп., проценти за користування кредитом в сумі 2366865 грн. 17 коп., комісію за управління кредитною лінією в сумі 115664486 грн. 73 коп., пеню за прострочення погашення кредиту в сумі 9848600 грн. 53 коп., пеню за прострочення сплати процентів в сумі 344218 грн. 31 коп., пеню за несвоєчасну сплату комісії в сумі 6114698 грн. 95 коп., судовий збір в сумі 70946 грн. 06 коп. Видати наказ.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 09.10.2015.

Суддя-головуючий Суддя Суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_4

Надр. 5 прим.

1- до справи

2 - позивачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою м. Київ, вул. Горького, 127

3,4 - третій особі рекомендованим листом з повідомленням за адресою

- м. Київ, вул. Предславинська, б. 39, офіс 1

- м. Київ, вул. Рибальська, б. 22, БЦ «Башта 5», під'їзд 13, поверх 1.

5 - відповідачу за адресою м. Луганськ, кв. Молодіжний, 2А не направляється у зв'язку з тим, відповідно до листа УДППЗ «Укрпошта» від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється