ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2015 р. Справа № 925/1149/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Кадусі Н.В., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, відповідача ОСОБА_2 за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» до приватного підприємства «Орлан-2005» про стягнення 80640 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Орлан-2005» (далі відповідач) про стягнення, на підставі договору № 60 від 22.12.2014 року на спостереження за допомогою пункту централізованого спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на обєктах з реагуванням груп затримання при надходженні сигналу «тривога» та їх технічне обслуговування, 80640 грн. завданих збитків, та відшкодування судових витрат. Позов мотивовано порушенням відповідачем своїх зобовязань по договору про надання позивачу послуг охорони, визначених, зокрема, підпунктами 2.1.1.-2.1.2., 4.1.1.-4.1.2., 4.1.5., 4.2.2., 4.2.3., 5.1.3. договору № 60 від 22.12.2014 року.

Представник позивача в засіданні суду позов з підстав і в розмірі, викладених в позовній заяві і письмовому додатковому її правовому обґрунтуванні (а.с. 90-95), підтримав і просив суд задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на позов (а.с. 75-76) і додаткові письмові пояснення до нього (а.с. 108) в якому проти позову заперечував з мотивів необґрунтованості і безпідставності позовних вимог, в засіданні суду представник відповідача позов не визнав і просив суд в його задоволенні позивачу відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд в задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

22.12.2014 року відповідачем ПП «Орлан-2005», як виконавцем, укладено з позивачем ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія», як замовником, договір № 60 на спостереження за допомогою пункту централізованого спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на обєктах з реагуванням груп затримання при надходженні сигналу «тривога» та їх технічне обслуговування.

Пунктом 2.1. розділу 2 договору сторони визначили предмет цього договору, а саме:

п.п. 2.1.1. - спостереження за станом на технічне обслуговування сигналізації, що встановлена на об'єктах замовника, перелік та адреси яких зазначені у Дислокації (Додаток №2);

п.п. 2.1.2. - у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об'єкті, забезпечує виїзд групи реагування для встановлення причин його надходження;

Згідно з пунктом 2.2. розділу 2 договору, виконавець надає послуги за даним Договором з моменту здачі сигналізації, що встановлена на об'єкті, під спостереження і до моменту зняття її з-під спостереження.

Розділом 4 договору визначено обовязки сторін. За змістом п. 4.1. договору виконавець зобовязаний:

4.1.1. - здійснювати спостереження за станом сигналізації, встановленої на об'єкті у визначений Договором період;

4.1.2. - у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації на об'єкті, негайне направити на об'єкт ГР для встановлення причин її спрацювання;

4.1.3. - здійснювати експлуатаційне обслуговування засобів охоронної сигналізації та усувати несправності за заявою замовника в технічно можливий термін, але не пізніше 5-х календарних днів з моменту отримання заяви;

4.1.4. - визначити відповідальну особу для взаємовідносин з замовником з питань надання послуг;

4.1.5. - брати участь у встановленні розміру збитків, які були завдані майну замовника внаслідок проникнення до об'єкту замовника, де встановлена сигналізація.

До обовязків замовник, згідно з пунктом 4.2. договору, зокрема, віднесено:

4.2.1. - суворо дотримуватись правил користування сигналізацією, які викладені в Інструкції пре порядок та правила користування сигналізацією (Додаток № 3), що є невід'ємною частиною цього Договору;

4.2.2. - прибути самостійно або забезпечити прибуття уповноваженої особи з дозволу та у присутності якої ГР проходить у приміщення, щоб здійснити їх огляд та особисто переконатись і реальній обстановці у випадку спрацювання сигналізації;

4.2.3. - у разі неприбуття замовника або уповноваженої особи на протязі двох годин з момент отримання повідомлення про спрацювання сигналізації, оплатити витрати виконавця, пов'язані виставленням поста охорони;

4.2.5. - здавати сигналізацію під спостереження, а також знімати її з-під спостереження згідно з Інструкцією про порядок приймання під спостереження (зняття з-під спостереження) сигналізації, що встановлена на об'єкті;

4.2.6. - у випадку виявлення непрацездатності сигналізації або її окремих елементів, порушення цілісності приміщень (дверей, вікон, замків, стін), що включені до дислокації, негайно повідомляти про це виконавця та не залишати обєкт до усунення несправності;

4.2.13. - дотримуватись норм ГСТУ 78.11.001-98 по укріпленості об'єктів, що охороняються за допомогою пультів централізованого спостереження та привести об'єкт, на якому здійснюється спостереження за станом та технічне обслуговування сигналізації, до стану встановленому нормами ГСТУ 78.11.001-98.

Розділом 6 договору сторони погодили умови відповідальності. Пунктом 6.1. визначено, що за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність відповідно до умов чинного законодавства України.

Пунктом 6.2. договору сторони погодили, що відповідач звільняється від відповідальності, зокрема, в наступних випадках:

6.2.2. - за крадіжку та збитки на об'єкті, який взятий під спостереження, якщо буде встановлено, що крадіжку та завдані збитки допущено у зв'язку з: не включенням замовником сигналізації на об'єкті; не здаванням сигналізації на об'єкті під охорону; неповідомленням замовником виконавцю про несправність сигналізації на об'єкті; діями замовника, що спричинили обмеження зони дії сигналізації; розголошенням замовником стороннім особам пультових кодів чи системи охорони об'єкта, що стало умовою здійснення крадіжки; залученням замовником до обслуговування сигналізації, встановленої на об'єкті, сторонніх осіб та в разі, якщо апаратура, що знаходиться на об'єкті, була виведена з ладу чи порушена цілісністьприладу передавати сигнал "тривога" на ПЦС в т.ч. при порушені цілісності шлейфів сигналізації сторонніми особами, працівниками власника тощо; невиконанням замовником вимог Інструкції про порядок користування засобами сигналізації (Додаток № 3), якщо це стало причиною здійснення крадіжки; розміщенням майна у вікнах об'єкта при відсутності ґрат та опису цього майна; порушенням Замовником або уповноваженими особами визначеного Інструкцією порядку приймання (здавання) об'єктів під охорону.

Крім того, пунктами 6.5., 6.6. договору сторони погодили, що виконавець не несе майнової відповідальності за збереження товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів, що знаходяться на об'єкті, виконавець звільняється від відповідальності за нанесені збитки, розмір яких визначено замовником самостійно без повідомлення виконавця про порушення цілісності «Об'єкта» та/або без участі відповідальних працівників виконавця, при відсутності письмового повідомлення останнього про час зняття залишків товарно-матеріальних цінностей та визначення розмірів збитків.

Згідно з п. 10.1. договору, виконавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, попередивши про це замовника не пізніше ніж за 15 днів до розірвання договору.

Відповідно до дислокації обєктів, що передаються під спостереження, яка є додатком № 2 до договору № 60 від 22.12.2014 року, обєктом спостереження є складське приміщення, розташовану в Кіровоградській області, м. Новомиргород, вул. 40-річчя Перемоги, 32/1. Час охорони обєкта у робочі і передсвяткові дні 17.00-08.00, у вихідні і святкові дні 08.00-08.00 (а.с. 15-18, 19, 20).

Відповідно до складеного, підписаного і завіреного представниками сторін акту № КС-0000486 від 31.05.2015 року здачі-прийняття робіт (надання послуг), виконавцем були надані замовнику послуги спостереження за обєктом (складське приміщення) за травень 2015 року загальною вартістю з ПДВ 750 грн., сторони претензій одна до одної не мають, на оплату послуг їх виконавцем виставлено рахунок № КС-0000479 від 05.05.2015 року (а.с. 66-69).

Із протоколу інвентаризаційної комісії ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» від 28.05.2015 року, затвердженої директором товариства 29.05.2015 року, вбачається, що 27.05.2015 року на складі товариства за адресою Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. 40-річчя Перемоги, 32/1 була скоєна крадіжка товарно-матеріальних цінностей, склад знаходиться під охороною за допомогою пункту централізованого спостереження за станом засобів сигналізації у ПП «Орлан-2005» на підставі договору № 60 від 22.12.2014 року. 27.05.2015 року інвентаризаційна комісія провела інвентаризацію на складі у звязку з крадіжкою, по результатам інвентаризації було складено інвентаризаційний опис № 01/06 від 27.05.2015 року і акт інвентаризації товарів на складі № 1 від 27.05.2015 року. Комісія виявила нестачу товару Райфл 25 в.г. в кількості 10 кг загальною вартістю 80640 грн., причиною нестачі визначили крадіжку, скоєну 27.05.2015 року (а.с. 21, 14, 57).

28.05.2015 року та повторно 02.06.2015 року позивачем направлене відповідачу електронне повідомлення-вимога прислати представника на 14-00 год. 29.05.2015 року та на 14-00 год. 05.06.2015 року на склад для зняття залишків ТМЦ та визначення розмірів збитків у звязку з крадіжкою, повідомлення вручене відповідачу 30.05. і 08.06.2015 року (а.с. 23-24, 25-27, 29-32).

04.06.2015 і 10.06.2015 року відповідач повідомив позивача, відповідно, про неможливість і небажання приймати участь в проведенні ревізій у звязку з порушенням умов договору самим позивачем (а.с. 28, 54).

09.06.2015 року сторони договору № 60 від 22.12.2014 року уклали додаткову угоду № 1 до цього договору, згідно з п. 1 якої дійшли згоди розірвати договір № 60 від 22.12.2014 року з 18.06.2015 року (а.с. 109).

17.06.2015 року комісія ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» провела на складі товариства за адресою Кіровоградська область, м. Новомиргород, вул. 40-річчя Перемоги, 32/1 зняття залишків ТМЦ та визначила розмір збитків, завданих у звязку з крадіжкою на складі 27.05.2015 року, за результатами склала Акт. Розмір збитків за висновком комісії склав 80640 грн., недостачу становив товар Райфл 25 в.г. в кількості 10 кг, його вартість визначили згідно видаткової накладної від 23.02.2015 року за № 73103059 (а.с. 55-56, 57, 22, 110-129).

Із витягу № 1 від 08.09.2015 року із кримінального провадження № 0000320 вбачається, що за заявою ОСОБА_3 від 27.05.2015 року про крадіжку порушено кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України, особа, яка вчинила крадіжку, не встановлена, досудове розслідування проводить Новомиргородський РВ УМВС України в Кіровоградській області (а.с. 81).

Із протоколу огляду місця події від 27.05.2015 року, складеного слідчим СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, вбачається, що на момент огляду ворота приміщення складу були відкриті, замок відкритий, з воріт знято 2 сліди пальців рук (а.с. 100-101).

Із протоколів допиту свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, складеного 27.05.2015 року слідчим СВ Новомиргородського РВ УМВС України в Кіровоградській області, вбачається, що 26.05.2015 року о 22-00 год., 27.05.2015 року о 24-48 год. і о 07-34 год. на складі ТОВ «Українська аграрно-хімічна компанія» відбулось спрацювання сигналізації. До місця спрацювання сигналізації виїжджали працівники ПП «Орлан-2005» ОСОБА_4 і ОСОБА_5 для перевірки причин спрацювання. Візуальним оглядом приміщення 26.05.2015 року о 22-00 год. і 27.05.2015 року о 24-48 год. слідів проникнення до складу не виявили, а 27.05.2015 року о 07-34 год. виявили відчинені двері складу без слідів взлому, про що доповіли своєму керівнику ОСОБА_6 (а.с. 102, 103, 104).

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 60 від 22.12.2014 року на спостереження за допомогою пункту централізованого спостереження за станом засобів сигналізації, що встановлені на обєктах з реагуванням груп затримання при надходженні сигналу «тривога» та їх технічне обслуговування, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із їх прав і обовязків за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг, загальні положення про послуги визначені главою 63, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Підстави виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) визначені, відповідно, ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України. Ними, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) іншій особі (ст. 11 ч.ч. 1, 2 п.п. 1, 3 ЦК), заподіяння шкоди субєкту господарювання (ст. 174 ч. 1 абз. 4 ГК).

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Припинення дії, яка порушує право, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є способами захисту цивільних прав (п.п. 3, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частинами 1, 2 ст. 589, частиною 1, 2 ст. 604 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

За змістом ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905, ч. 1 ст. 906, ч. 1 ст. 907 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами; збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом; договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Статтею 978 ЦК України визначено поняття договору охорони. За договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату. Статтю 978 віднесено до параграфа 3 глави 66 ЦК України, отже правовідносини, що виникають із договору охорони є спеціальним видом зберігання, як окремий вид договірних зобовязань.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. За загальним правилом, встановленим частиною 1 зазначеної статті ЦК, договір зберігання передбачає передання речі на зберігання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 950 ЦК України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України, абз. 6 ч. 2 ст. 20, ч. 1 ст. 224 ГК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно частин 1, 2, 3 статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання. Протиправність дії чи бездіяльності особи полягає у порушенні договірного зобов'язання.

Відтак, відповідно до встановлених обставин справи та приписів вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що договір № 60 від 22.12.2014 року, укладений сторонами і покладений позивачем в основу своїх вимог, є договором про надання послуг спостереження за обєктом (складським приміщенням), а не охорони цього обєкта чи речей, що знаходяться в ньому, тому за цим договором у відповідача не виникає обовязку їх зберігання, а отже не виникає і обовязку відповідати за їх втрату (нестачу).

Крім того, за встановлених обставин справи, суд не вбачає і порушення відповідачем своїх зобовязань, визначених умовами договору № 60 від 22.12.2014 року, вчинення яких свідчило б про наявність в діях (бездіяльності) відповідача ознак складу спірного правопорушення, як-то протиправної поведінка (дії чи бездіяльності) та його вини у спричиненні спірних збитків. Не встановлення судом факту порушення договірного зобовязання позивачем виключає можливість застосування до нього заходів відповідальності, визначених позивачем, у виді спірної суми збитків.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд надає перевагу запереченням відповідача, а позов визнає необґрунтованим і в його задоволенні відмовляє повністю.

На підставі статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 09.10.2015 року.

Суддя В.М. Грачов