номер провадження справи 17/115/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015 Справа № 908/4718/15

за позовною заявою: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про внесення змін до договору оренди

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Гиря В.О., довіреність від 06.04.15 № 01/02-17/01008

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

27.08.15 до господарського суду Запорізької області і звернулась Запорізька міська рада (далі Запорізька МР) із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2.) про внесення змін до договору оренди землі від 19.12.06 зареєстрованого 16.01.07 за № 26, а саме до пунктів 5, 9 договору.

27.08.15 автоматизованою системою документообігу господарського суду визначено вищевказану позовну заяву до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 27.08.15 судом порушено провадження у справі № 908/4718/15, якій присвоєно № провадження 17/115/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 07.10.15.

За заявою представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 07.10.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача роз'яснено про дату складення повного рішення.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у письмовому поясненні від 07.10.15, зазначав наступне. 19.12.06 між сторонами у справі укладено договір оренди землі розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 13, загальною площею 0,5584 га, про що у Державному реєстрі вчинено запис від 16.01.07 за № 26. Рішенням Запорізької міськради від 27.07.11 № 16 (із змінами внесеними рішенням цієї ради від 26.06.12 № 37) встановлено коефіцієнти, відповідно до яких визначено, що розмір коефіцієнту орендної плати для всіх земельних ділянок м. Запоріжжя, крім пунктів наведених нижче в додатку становить 3. Земельна ділянка, яка передана відповідачу в оренду пройшла нормативну грошову оцінку. Відповідно до витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки складає 5 861 915,68 грн. 22.04.15 позивачем направлено на адресу відповідача пропозицію за № 01/02-32/01169 "Про внесення змін до договору оренди землі". Разом з тим, відповідні зміни до договору оренди так і не внесено. У зв'язку з чим, позивач керуючись ст.ст. 142, 144 Конституції України, ст. ст. 632, 651, 652 ЦК України, ст.ст. 14,271, 288 ПК України, ст. ст. 18,20, 23 Закону України «Про оцінку землі», ст.ст. 21, 30 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 10,26, 59, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», просить суд позов задовольнити та змінити пункти 5, 9 договору оренди землі, зареєстрованому в Державному реєстрі 16.01.07 за № 26.

Відповідач в судове засідання не з'явився, заявлені позовні вимоги не спростував, правом надати відзив на позов не скористався. Про дату, час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше 3 днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про дату, час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Згідно з положеннями п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи (…) у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, який отримано судом та долучено до матеріалів справи, станом на 26.08.15, тобто станом на час порушення провадження у справі № 908/4718/15, місцем проживання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 є: АДРЕСА_1, що співпадає з адресою зазначеною у позові.

Таким чином, відповідні процесуальні документи були надіслані судом згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляд справи.

Крім того, судом прийнято до уваги те, що за результатами пошуку в мережі Інтернет на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" за штрихкодовим ідентифікатором 407 судом встановлено, що зазначену в описі вкладення до цінного листа від 26.08.15 позовну заяву з додатками, яку позивачем було направлено на адресу відповідача (ФОП ОСОБА_2, АДРЕСА_1), 28.09.15 повернуто УДППЗ "УКРПОШТА" за зворотною адресою: за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно із ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.06 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 6/19 «Про передачу в оренду підприємцю ОСОБА_2 земельної ділянки для розташування цеху збирання меблів з офісом та СТО, автомийки і магазином непродовольчих товарів по вул. Кузнєцова, 13», яким передано передати в оренду строком на 10 років приватному підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_2) площею 0,5584 га (землі громадського використання) для розташування цеху збирання меблів з офісом та СТО, автомийки і магазином непродовольчих товарів по вул. Кузнєцова, 13, за рахунок земель Запорізької міської ради (п. 4).

Відповідно до вищенаведеного рішення Запорізької міськради, 19.12.06 між Запорізькою міською радою (Орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_2 (Орендар) укладено договір оренди землі, який зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.07 за № 26.

За умовами п. 1. вказаного вище договору, Орендодавець зобов'язався надати, а Орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку для розташування цеху збирання меблів з офісом та СТО, автомийки і магазином непродовольчих товарів, яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 13.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5584 га.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: будівля та паркан орендаря, інші об'єкти інфраструктури відсутні (п. 3 договору). Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлею та парканом орендаря (п. 4 договору).

Згідно з п. 5 договору, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1226190 грн. 56 коп. (в цінах 2006 року).

Відповідно до п. 8 договору, договір укладається на 10 років.

Пунктом 19 договору визначено, що передача земельної ділянки Орендарю здійснюється Орендодавцем на умовах, що визначені у договорі, за актом прийому-передачі земельної ділянки, який підписується сторонами і є невід'ємним додатком до договору.

Факт передачі спірної земельної ділянки в оренду підтверджується наявним в матеріалах цієї справи актом прийому-передачі, який 16.01.07 підписано уповноваженим представником Орендодавця та особисто Орендарем (ПП ОСОБА_2.), а також засвідчений печаткою Запорізької МР.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" унормовано, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно з ст. 13 вказаного вище Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 9 договору, сторони визначили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 2 452 грн. 49 коп. на протязі строку будівництва об'єкта, у розмірі 12 261 грн. 91 коп. з дня введення об'єкту до експлуатації за календарний рік у цінах 2006 року.

У відповідності із п. 12 договору , розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, у т.ч. внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, рішенням Запорізької МР від 27.07.11 № 16 було затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Згідно із текстом цього рішення міська рада керуючись Законами України "Про оренду землі", "Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування", в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя вирішила: затвердити розміри орендної плати на земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі згідно з додатком (п. 1).

Як вбачається з матеріалів цієї господарської справи, рішенням Запорізької МР від 27.07.11 № 16 було затверджено розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Згідно із текстом цього рішення міська рада керуючись Законами України "Про оренду землі", "Про прискорений перегляд регуляторних актів, прийнятих органами та посадовими особами місцевого самоврядування", в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя вирішила: затвердити розміри орендної плати на земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі згідно з додатком (п. 1).

Пунктом 1 додатку до зазначеного вище рішення від 27.07.11 № 16 Запорізькою МР було затверджено коефіцієнт "К", який становить "3" та згідно якого визначається розмір орендної плати на земельні ділянки, на які розповсюджується - «всі земельні ділянки м. Запоріжжя, крім пунктів наведених нижче»...

26.06.12 Запорізькою МР прийнято рішення № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя", згідно із яким вказана рада керуючись Законами України "Про оренду землі", "Про місцеве самоврядування в Україні", Податковим кодексом України, в інтересах територіальної громади м. Запоріжжя вирішила: внести зміни до рішення міськради від 27.07.11 № 16 … шляхом викладення в новій редакції додатка до рішення, який додається (п. 1). Зобов'язати орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений в договорі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.08 № 79 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя", укласти додаткові угоди на збільшення орендної плати (п. 2). Доручити управлінню із питань земельних відносин міської ради провести претензійно-судову роботу з орендарями, з якими укладені договори оренди земельних ділянок, визначених у пунктах 2, 3, 8, 9, 10 додатку до рішення, з метою приведення розміру орендної плати за землю у відповідність до даного рішення (п. 3). Управлінню внутрішньої політики, преси та інформації оприлюднити дане рішення у засобах масової інформації (п. 4). Дане рішення набирає чинності з 01.01.13 (п. 5).

Зміст додатку (розміри орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі) до рішення міської ради від 26.06.12 № 37, яким було визначено коефіцієнт "К", згідно з яким визначається розмір орендної плати, у т.ч. пункт "1" порядкового номеру, свідчить, що коефіцієнт, відповідно до кого визначається розмір орендної на земельні ділянки, до кола яких відноситься і земельна ділянка, яка знаходиться в тимчасовому користуванні у відповідача у цій справі загальною площею 0,0097 га, складає "3".

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що рішення Запорізької МР від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя" було опубліковано в газеті "Запорізька Січ" від 24.07.12 за № 146.

Як встановлено судом, листом від 20.04.15 № 01/02-32/01169 Запорізька міська рада звернулась до ФОП ОСОБА_2 з пропозицією про внесення змін до договору оренди землі у зв'язку із зміною рішенням міської ради від 26.06.12 № 37 коефіцієнту розміру орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя. Так, Запорізька міська рада керуючись ст. 188 ГК України вказаною пропозицією запропонувала відповідачу внести зміни до п. 9 договору оренди землі зареєстрованого 16.01.07 за № 26, а саме викласти п. 9 у наступній редакції: орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 175 857 грн. 47 коп., що складає 3% від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року.

Вбачається, що до листа від 20.04.15 № 01/02-32/01169 Запорізькою міською радою був доданий розрахунок орендної плати за земельну ділянку та додатковий договір до договору оренди землі (який 16.01.07 зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 26). Докази направлення Запорізькою міською радою на адресу відповідача вказаного листа з додатками містяться в матеріалах цієї справи (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення форми № 119 та фіскальний чек від 22.04.15 № 8485).

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження підписання відповідачем додаткового договору до договору оренди землі від 19.12.06, який зареєстровано у Державному реєстрі земель 16.01.07 за № 26.

Предметом позовних вимог у справі № 908/4718/15 є вимога змінити пункти 5, 9 договору оренди землі, укладеного 19.12.06 між Запорізькою міською радою та ПП ОСОБА_2, а саме виклавши їх у наступній редакції: нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 5 861 915 грн. 68 коп. в цінах 2015 року (п.5); орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 175 857 грн. 47 коп., що складає 3 % від нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року (п. 9).

В ході розгляду цієї справи по суті спору судом враховано, що позивачем надано до матеріалів справи ВИТЯГ з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки № НОМЕР_2 (із місцезнаходженням м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 13 договір оренди зареєстрований за № 26 від 16.01.07, землекористувач ФОП ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) згідно з яким (ВИТЯГОМ) нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки у цінах 2015 року становить 15861915,68 грн.

Доказів оспорювання правомірності чи не правомірності вказаної нормативної грошової оцінки земельної ділянки сторонами суду не надано.

Статтею 188 ГК України визначено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором (ч. 1). Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2). Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 3). У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч. 4).

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 632 ЦК України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Умовами п. 32 договору оренди землі сторони передбачили, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Нормами ст. 21 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі (ч. 1). Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (ч. 2).

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

У відповідності до ст. 15 вказаного Закону, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією з істотних умов договору оренди землі.

01.01.11 набрав чинності Податковий кодекс України (далі ПК України), яким визначено, що він (цей Кодекс) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів … (п. 1.1. ст. 1).

Згідно із ст. 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: (…) стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватись протягом бюджетного року (п. 4.1.9. ст. 4.1.). Установлення і скасування податків та зборів, а також пільг їх платникам здійснюються відповідно до цього Кодексу Верховною Радою України, а також Верховною Радою АР Крим, сільськими, селищними, міськими радами у межах їх повноважень, визначених Конституцією України та законами України (п. 4.4.). При встановленні або розширенні існуючих податкових пільг такі пільги застосовуються з наступного бюджетного року (п. 4.5.).

Відповідно до ст. 6 ПК України, податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу (п. 6.1.) Збором (платою, внеском) є обов'язковий платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників зборів, з умовою отримання ними спеціальної вигоди, у тому числі внаслідок вчинення на користь таких осіб державними органами, органами місцевого самоврядування, іншими уповноваженими органами та особами юридично значимих дій (п. 6.2.).

Статтею 8 ПК України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори (п. 8.1.). До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов'язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п. 8.2.). До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов'язковими до сплати на території відповідних територіальних громад (п. 8.3.).

Згідно із п. 9.1. ст. 9 ПК України, до загальнодержавних податків належать: 9.1.1. податок на прибуток підприємств; 9.1.2. податок на доходи фізичних осіб; 9.1.3. податок на додану вартість; 9.1.4. акцизний податок; 9.1.5. екологічний податок; 9.1.6. рентна плата; 9.1.7. мито. Установлення загальнодержавних податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється (п. 9.4.).

У відповідності із п. 10.1 ст. 10 ПК України, до місцевих податків належать: 10.1.1. податок на майно; 10.1.2. єдиний податок. До місцевих зборів (п. 10.2.) належать: 10.2.1. збір за місця для паркування транспортних засобів; 10.2.2. туристичний збір. Місцеві ради (п. 10.3.) в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору. Установлення місцевих податків та зборів, не передбачених цим Кодексом, забороняється (п. 10.4. ст. 10 ПК України). Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (п. 10.5.).

Статтею 12 ПК України визначено повноваження Верховної Ради України, Верховної Ради АР Крим, сільських, селищних та міських рад щодо податків та зборів. При цьому, (…) сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів (п. 12.3 ст. 12 зазначеного Кодексу). Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (п. 12.3.1.). Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (п. 12.3.4.). До повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належать (п. 12.4.): 12.4.1. встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом; 12.4.2. визначення переліку податкових агентів згідно із статтею 268 цього Кодексу; 12.4.3. до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов'язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

За п. 12.5. зазначеної статті, офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Згідно із ст. 14 ПК України, (…) власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (п. 14.1.34.). Крім того, земельний (п. 14.1.72.) податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (п. 14.1.73.). Земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами (п. 14.1.74.). Нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (п. 14.1.125). Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п. 14.1.136.) Плата за землю - обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. 14.1.147.).

Статтею 269 ПК України визначено платників земельного податку. Так, відповідно до п. 269.1. платниками податку є: 269.1.1. власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); 269.1.2. землекористувачі. Об'єктами оподаткування (п. 270.1. ст. 270 ПК України) є: 270.1.1. - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; 270.1.2. земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно із ст. 285 ПК України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п. 285.1.). Базовий (п. 285.2.) податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

У відповідності із вимогами ст. 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики (п. 288.1.). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п. 288.2.). Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3.). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п. 288.4.).

Згідно із п. 288.5. ст. 288. ПК України, розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:

- не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5.1);

- не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки (п. 288.5.2.);

- може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах (п. 288.5.3).

Ст. 289 ПК України унормовано, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок (п. 289.1). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін не перевищує 100 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 100. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель (п. 289.2). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (п. 289.3).

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з п.п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 цього Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 59 вказаного Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Частиною 5 цієї статті визначено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Приписами п. 2.19. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 № 6 (у відповідній редакції) визначено, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Як свідчить зміст п. 5 рішення міської ради від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя", вказане рішення набуло чинності із 01.01.13. Доказів зворотнього учасниками судового розгляду суду не надано.

Матеріали справи свідчать, що станом на 07.10.15, тобто станом на час прийняття процесуального рішення у справі № 908/4718/15 по суті спору, рішення Запорізької міської ради від 27.07.11 № 16 та від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя" є чинними. Доказів зворотнього учасниками судового розгляду суду не надано. А тому, суд виходить з того, що вказані рішення міської ради є обов'язковими до виконання на відповідній території в силу норм ст. 144 Конституції України і ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Аналіз зазначених вище чинних норм Конституції України, Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про оренду землі" надають суду підстави для висновку про те, що оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то прийняття Запорізькою міською радою рішення від 26.06.12 № 37, яким змінено розмір орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжі, а саме у вигляді зміни коефіцієнту "К" розміру орендної плати, в т.ч. на «всі земельні ділянки м. Запоріжжя крім пунктів, наведених нижче» (у даному випадку такими пунктами є пункти із 2, 3, 4, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 5, 6, 7, 8, 9, 10), є підставою для перегляду розміру орендної плати, погодженої сторонами в договорі оренди землі від 19.12.06, який зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.07 за № 26.

Вказане також повною мірою відповідає п. 12 підписаного між сторонами без заперечень спірного договору оренди землі, за змістом якого розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі прийняття Орендодавцем (Запорізькою міською радою) рішення про збільшення або зменшення орендної плати.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги Запорізької міської ради вказані в позовній заяві у цій справі щодо зміни пунктів 5, 9 договору оренди землі від 19.12.06 (зареєстрований у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.01.07 за № 26) є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами, а тому задовольняється судом.

Зазначене у тексті цього рішення відповідає правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові Верховного Суду України від 03.12.13 у справі за № 3-34гс13.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 1 218 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись пунктами 1, 4, 9 пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.13 № 6 «Про судове рішення», ст. ст. 21, 43, 45, 22, 32, 33, 34, 49, 64, 69, 75, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити пункт 5 договору оренди землі від 19.12.06 (який 16.01.07 зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 26), укладеного між Запорізькою міською радою () та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо земельної ділянки площею 0,5584 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 13 для розташування цеху збирання меблів з офісом та СТО, автомийки і магазином непродовольчих товарів, виклавши його у такій редакції: «п. 5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 5 861 915 (п'ять мільйонів вісімсот шістдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 68 коп. в цінах 2015 року».

Змінити пункт 9 договору оренди землі від 19.12.06 (який 16.01.07 зареєстровано у Запорізькій регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 26), укладеного між Запорізькою міською радою () та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) щодо земельної ділянки площею 0,5584 га, яка знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кузнєцова, 13 для розташування цеху збирання меблів з офісом та СТО, автомийки і магазином непродовольчих товарів, виклавши його у такій редакції: «п. 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 175 857 (сто сімдесят п'ять тисяч вісімсот п'ятдесят сім) грн. 47 коп., що складає 3 % нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2015 року».

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , отримувач: виконавчий комітет Запорізької міської ради, , р/р 4816 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015) - 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.10.15.

Суддя В.Л. Корсун