ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2015 р. Справа № 926/368/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді Бонк Т. Б.

суддів: Бойко С. М.

Якімець Г. Г.

при секретарі Федорович І. В.,

від позивача - Шиба О.М. (представник за довіреністю)

від відповідача - ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (представники за довіреністю)

від третьої особи - Бурма С.В. (представник за довіреністю)

розглянувши апеляційні скарги Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» № 368/7 від 07 вересня 2015 року та Чернівецької міської ради № 01/02-18-1665/2 від 09 вересня 2015 року,

на рішення господарського суду Чернівецької області від 28 серпня 2015 року, суддя Бутирський А. А.,

у справі № 926/368/15

за позовом: Чернівецької міської ради, пл. Центральна 1, м. Чернівці, 58000,

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, АДРЕСА_1, м. Чернівці, 58000,

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне підприємство «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок», АДРЕСА_2, м. Чернівці, 58020,

про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту,

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 28 серпня 2015 року у справі № 926/368/15 в позові Чернівецької міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту - відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 1040/23 від 29 грудня 2005 року «Про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг на ринках і мікроринках до експлуатації» (а.с.107) адміністрацію КП МТК «Калинівський ринок» уповноважено надавати господарюючим суб'єктам дозволи на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг. Відповідно до наказу КП МТК «Калинівський ринок» від 26 грудня 2008 року підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл на розміщення на території ринку на торгівельному місці в секторі № 1 пункту продажу (павільйону). Відтак, КП МТК «Калинівський ринок» правомірно виділив ОСОБА_7 торгове місце для розміщення пункту продажу (павільйону) та дозволив завершити роботи по облаштуванню торгового місця та зведенню павільйону. Твердження позивача про те, що облаштований бетонною площадкою торговий павільйон є нерухомим об'єктом самочинного будівництва спростовується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 15044 від 10 липня 2015 проведеної приватним експертом - ОСОБА_8 (а.с. 93-106), який визначає зведений відповідачем об'єкт як рухомий, а саме «двоповерховий торгівельний об'єкт полегшеної збірно-розбірної конструкції». Таким чином право позивача не порушене, а відтак немає підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Чернівецької області від 28 серпня 2015 року в справі № 926/368/15 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що у висновку судової будівельно-технічної експертизи № 15044 від 10 липня 2015 не досліджено та не надано технічної оцінки будівельним конструкціям, які пов'язують двоповерхову конструкцію, яка включає в себе торгівельні приміщення, з землею. Відтак, експертом зроблено неправильний висновок про можливість переміщення досліджуваного об'єкту в просторі без його знецінення та втрати цільового призначення, та фактично надано спірній самочинно збудованій будівлі визначення рухомої речі. Окрім того, вважає, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи та подав клопотання про призначення у справі № 926/368/15 повторної судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Доводи апеляційної скарги третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача КП МТК «Калинівський ринок» ідентичні доводам апеляційної скарги позивача. В апеляційній скарзі КП МТК «Калинівський ринок» також подав клопотання про призначення у справі № 926/368/15 повторної судової будівельно-технічної експертизи, проведення якої просив доручити Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_7 зазначає, що оскільки відповідачу в порядку, встановленому рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 1040/23 від 29 грудня 2005 року «Про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг на ринках і мікроринках до експлуатації», надано дозвіл на розміщення на території ринку торгового об'єкту, то розміщення такого об'єкту відбувається без оформлення права власності на нього як на об'єкт нерухомості, а введення в експлуатацію - виключно адміністрацією ринку, а не відповідно до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів. Також, посилається на постанову Вищого господарського суду України від 13 січня 2011 року в справі 1/10, якою встановлено відсутність підстав для задоволення вимоги природоохоронного прокурора припинити будівництво та демонтувати самовільно збудовану площадку під торговий павільйон. Вказаною постановою підтверджується факт законності будівництва площадки під торговий павільйон. У свою чергу, відсутність заперечень щодо проведення робіт підприємцем ОСОБА_7 по завершенню зведення павільйону та його встановленню на існуючій площадці свідчать акт від 25 квітня 2014 року та наряд-допуск № 573 від 12 вересня 2014 року.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційних скаргах та у відзиві на апеляційні скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін та третьої особи в судовому засіданні, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Чернівецької області від 28 серпня 2015 року в справі № 926/368/15 слід залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Судом встановлено, що на підставі рішення Чернівецької міської ради № 39 від 29 вересня 1998 року Державному комунальному підприємству «Міський торговий комплекс «Калинівський ринок» передано земельну ділянку за адресою: м. Чернівці, АДРЕСА_2, загальною площею 20,3396 га. Згідно державного акту серія НОМЕР_1 від 04.06.1999 року (а.с. 11-20) землю надано у постійне користування для організації та обслуговування ринку.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 1040/23 від 29 грудня 2005 року «Про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг на ринках і мікроринках до експлуатації» (а.с. 107) адміністрацію КП МТК «Калинівський ринок» уповноважено надавати господарюючим суб'єктам дозволи на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг.

Відтак, КП МТК «Калинівський ринок» є уповноваженим суб'єктом щодо видачі господарюючим суб'єктам дозволів на розміщення об'єктів торгівлі та сфери послуг в межах земельної ділянки за адресою: м. Чернівці, АДРЕСА_2, загальною площею 20,3396га.

Наказом КП МТК «Калинівський ринок» № 18 від 12 січня 2006 року затверджено «Положення про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг до експлуатації» (далі Положення) (а.с. 108-109).

Згідно п.2 Положення закінчені будівництвом (реконструкцією, капітальним ремонтом) та підготовлені до експлуатації (побудовані, перебудовані, реконструйовані) об'єкти торгівлі та сфери послуг розташовані на території ринку, пред'являються власником об'єкту постійно діючій технічній комісії підприємства для визначення придатності об'єкта до експлуатації.

Наказом КП МТК «Калинівський ринок» № 42 від 06 лютого 2012 року було створено постійно діючу технічну комісію щодо визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг до експлуатації (а.с. 110).

Відповідно до п. 6 Положення результатом роботи постійно діючої комісії є оформлення та підписання акта, який посвідчує придатність об'єкта до експлуатації і подається на затвердження генеральному директору підприємства. Акт постійно діючої технічної комісії підприємства надається власнику об'єкта для представлення його як додаток на надання дозволу на відкриття об'єктів торгівлі та сфери послуг та здійснення відповідних видів діяльності (п. 7 Положення).

27 листопада 2008 року ФОП ОСОБА_7 звернувся до КП МТК «Калинівський ринок» із письмовою заявою від 27.11.2008 року про виділення торгівельного місця в секторі № 1 (а.с. 55).

Відповідно до наказу КП МТК «Калинівський ринок» від 26 грудня 2008 року підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл на розміщення на території ринку на торгівельному місці в секторі № 1 пункту продажу (павільйону).

На замовлення підприємця ОСОБА_7, ТОВ «Горизонт LTD» було виготовлено Робочий проект щодо торгівельного павільйону в 1 секторі МТК «Калинівський ринок» (а.с.78-84)..

З матеріалів справи та пояснень представників сторін в судовому засіданні вбачається, що надане відповідачу торгівельне місце знаходиться на земельній ділянці з певними особливостями рельєфу, зокрема, земельна ділянка має ухил під кутом 45 градусів.

Враховуючи це, ФОП ОСОБА_7 почав здійснювати необхідні облаштування вказаної ділянки для забезпечення можливості подальшого розміщення свого торгового павільйону, зокрема, почав встановлювати відповідну площадку (опору) для подальшого розміщення павільйону

У березні 2010 року Чернівецький міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області звернувся до господарського суду з позовом до ФОП ОСОБА_7 про припинення будівництва та демонтування самовільно збудованої з порушенням будівельних норм капітальної споруди. В обґрунтування позовних вимог прокурор посилався на те, що спірний торгівельний об'єкт є капітальною спорудою, а відтак для його будівництва необхідно було отримати дозвіл на будівництво в порядку встановленому законодавством, а для подальшої експлуатації - проходити процедуру введення його в експлуатацію.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 30 червня 2010 року в справі 1/10, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19 жовтня 2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 13 січня 2011 року, у вищезазначеному позові було відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що підстави для зобов'язання відповідача припинити будівництво торгового павільйону відсутні, оскільки відповідачу в порядку, встановленому рішенням органу місцевого самоврядування, надано дозвіл на розміщення на території ринку торгового об'єкту, розміщення якого відбувається без оформлення права власності на нього як на об'єкт нерухомості, а введення в експлуатацію такого об'єкта відбувається виключно адміністрацією ринку, а не відповідно до порядку прийняття в експлуатацію закнічених будівництвом об'єктів.

Зі Звіту про результати технічного обстеження незавершеної будівництвом будівлі торгового павільйону для визначення наявності негативного впливу на експлуатаційні характеристики опори мосту і для врахування результатів звіту при вирішенні питання щодо надання погодження на продовження будівництва від 24 січня 2014 року, складеного експертом з оцінки технічного стану будівель і споруд (а.с. 26-33) вбачається, що характерних ознак негативного впливу на залізобетонну берегову опору автодорожнього мосту і земляне полотно конусу навкруг неї, а також погіршення умов їх експлуатації і технічного стану, що могли ними набуті під час будівництва павільйону не виявлено. Запропоновано влаштувати бетонне вимощення (отмостку) по трьох сторонах павільйону, що розташовані на укосі автодороги, щоб виключити можливість локального перезволоження земляного полотна дороги в даному місці.

11 березня 2014 року відповідач звернувся до КП МТК «Калинівський ринок» із заявою (а.с.56) про надання дозволу на завершення робіт по влаштуванню двоповерхового торгівельного об'єкта в секторі № 1 на раніше виділеному торгівельному місці, яке вже було облаштоване відповідною площадкою для встановлення павільйону.

Вивчивши подані документи, в Акті від 25 квітня 2014 року (а.с. 57) постійно діюча технічна комісія щодо визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг до експлуатації дійшла висновку про відсутність заперечень щодо проведення робіт підприємцем ОСОБА_7 по завершенню зведення павільйону на виділеному раніше торгівельному місці в торговому секторі № 1 на території КП МТК «Калинівський ринок».

На підставі висновку комісії від 25.04.014 року, в.о. генерального директора КП МТК «Калиновський ринок» 29.04.2014 року своєю резолюцією надав дозвіл на завершення робіт по влаштовуванню торгового об'єкта.

Враховуючи отриманий дозвіл комісії, відповідач у вересні 2014 року згідно Наряду - допуску № 573 від 12.09.2014 року встановив на виділеному йому торгівельному місці, яке на той час вже було облаштоване відповідною площадкою, торгівельний павільйон полегшеної збірно-розбірної конструкції, який був прикріплений до площадки за допомогою анкерних болтів.

Однак, 06.03.2015 року Чернівецька міська рада звернулася з позовом до ФОП ОСОБА_7 про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, шляхом знесення самочинно збудованого об'єкту. Позов обґрунтовано тим, що фактично відповідачем було здійснено будівництво капітальної споруди торгівельного об'єкту з улаштуванням фундаменту, незважаючи на те, що відповідачу було погоджено розміщення на території ринку малої архітектурної форми, що свідчить про здійснення відповідачем самочинного будівництва на земельній ділянці, яка не була йому надана для цієї мети.

Позивач покликається на ч.4 ст. 376 ЦК України, згідно якої якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок, та норми ст.ст. 386, 391 ЦК України про захист права власності на земельну ділянку.

Скаржник зазначає, що основною обставиною, яка є спірною та підлягає з'ясуванню, оскільки вважається істотною для вирішення справи по суті, є наявність у збудованого відповідачем торгівельного об'єкта ознак нерухомої речі, що засвідчуватиме належність спірного об'єкта до самочинного будівництва і спричинятиме настання передбачених ч.4 ст. 376 ЦК України та ст. 152 ЗК України правових наслідків.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України самочинним будівництвом вважається об'єкт нерухомості за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети, немає належного дозволу на будівництво чи затвердженого належним чином проекту, під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.

З аналізу ст.376 ЦК України вбачається, що така регулює відносини, пов'язані із нерухомим майном.

Згідно з ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Аналогічне визначення «нерухоме майно» міститься у статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV. Слід зазначити, що низка інших нормативно-правових актів також містять визначення «нерухоме майно» та встановлюють його правовий статус.

Однак, наведене у ЦК України визначення є узагальненим та характеризує нерухоме майно за трьома основними ознаками, які повинні бути притаманні тому чи іншому об'єкту при визначенні його належності до нерухомого майна, а саме:

розташування на земельній ділянці;

переміщення неможливе без його знецінення;

переміщення неможливе без зміни його призначення.

При цьому, слід звернути увагу на те, що норми ЦК України не встановлюють як обов'язкову ознаку нерухомого майна наявність фундаменту. Оскільки за своєю природою фундаменти є досить різноманітними і більшість з них можна без труднощів переміщувати у просторі. У зв'язку з цим, не завжди можна погодитися з твердженням, що наявність фундаменту є одним з основних критеріїв для визнання майна нерухомим (згідно Методичних рекомендацій стосовно об'єктів нерухомого майна, права на які підлягають державній реєстрації, схвалених колегією Державної реєстраційної служби України 11.12.2012 (Протокол №3)).

Згідно з нормами чинного законодавства, зокрема положеннями статей 182, 331, 334 ЦК України, основною умовою для визначення статусу нерухомого майна будь-якого об'єкта нерухомості (у тому числі й тих об'єктів, правовий статус яких законодавчими актами не визначений: асфальтовані чи бетонні площадки, під'їзні колії, автомобільна дорога, автомобільні платформи, спортивні споруди тощо) є державна реєстрація прав на нього.

Як встановлено, відповідно до наказу КП МТК «Калинівський ринок» від 26 грудня 2008 року підприємцю ОСОБА_7 надано дозвіл на розміщення на території ринку на торгівельному місці в секторі № 1 пункту продажу (павільйону).

Відповідно до п.9 Положення про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг до експлуатації (а.с. 108-109) павільйон - це торгівельний об'єкт у роздрібній торгівлі, який призначається для організації продажу товарів кінцевим споживачам, розміщується в окремій споруді полегшеної конструкції та має торгівельну залу для покупців.

Згідно Порядку розміщення малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2009 року № 982, яка втратила чинність на підставі Постанови КМ № 548 від 25.05.2011 стаціонарна мала архітектурна форма - тимчасова одноповерхова споруда соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення для провадження підприємницької діяльності висотою не вище ніж 4 метри, що має по зовнішньому контуру площу близько 30 кв. метрів, виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без закладення фундаменту;

Частинами 2-4 ст. 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року, визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Зокрема, Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Також відповідно до абз.7 п.4 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703) встановлено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на малі архітектурні форми, тимчасові, некапітальні споруди, що розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є можливим без їх знецінення та зміни призначення.

Згідно п.2 Положення про визначення придатності об'єктів торгівлі та сфери послуг до експлуатації закінчені будівництвом (реконструкцією, капітальним ремонтом) та підготовлені до експлуатації (побудовані, перебудовані, реконструйовані) об'єкти торгівлі та сфери послуг розташовані на території ринку, пред'являються власником об'єкту постійно діючій технічній комісії підприємства для визначення придатності об'єкта до експлуатації.

У процесі розгляду справи судом першої інстанції у даній справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу.

З висновку № 15044 судової будівельно-технічної експертизи, який складено 10 липня 2015 року (а.с. 93-106) та Робочого проекту торгівельного павільйону в секторі № 1 (а.с. 78-84) вбачається наступне.

Об'єкт торгівлі розташований на залізобетонній плиті. Під залізобетонною плитою перекриття знаходиться неспланована основа, зі значним падінням відміток поверхні від автомобільної дороги, ухил якої відповідає ухилу насипу земляного полотна, то замкнутий простір під плитою, не являється поверхом.

За конструктивним рішенням об'єкт є збірно-розбірною конструкцією з площинних та лінійних елементів, каркасної схеми, з несучим металевим каркасом і огороджувальними навісними конструкціями. Зовні каркас огороджено навісними утепленими сандвіч-панелями. Каркас стін закріплений до площадки анкерними болтами. Цегла, блоки, залізобетонні конструкції, при влаштуванні стін павільйону не використовувались. Торгівельний об'єкт, прикріплено до облаштованої на земельній ділянці площадки (залізобетонної плити) за допомогою анкерних болтів.

Влаштування торгівельного павільйону на відведеному торгівельному місці, без додаткового облаштування земельної ділянки, є неможливим.

Шляхом демонтажу-монтажу вказаний торгівельний об'єкт можливо перемістити в просторі без втрати вартості та цільового призначення при подальшому його влаштуванні на земельній ділянці аналогічного цільового призначення.

Влаштування торгівельного павільйону на відведеному торгівельному місці, без додаткового облаштування земельної ділянки, є неможливим.

За даних обставин вбачається, що у ФОП ОСОБА_7 у зв'язку з особливостями рельєфу виділеної земельної ділянки для влаштування павільйону виникла об'єктивна необхідність в здійсненні відповідного облаштування земельної ділянки для наступного розміщення торгового павільйону, що дозволено йому на законних підставах.

В Акті КП МТК «Калинівський ринок» від 25.04.2014 року були відсутні заперечення щодо проведення підприємцем ОСОБА_7 робіт по завершенні зведення павільйону на виділеному раніше торгівельному місці в торговому секторі № 1 на території ринку.

Враховуючи вищенаведене, висновок експертизи в сукупності з іншими доказами у справі, апеляційний суд вважає, що спірний торговий об'єкт не володіє ознаками нерухомої речі. Наявність залізобетонної площадки під спірним об'єктом забезпечує можливість розміщення торгового павільйону лише в силу особливостей (рельєфу) земельної ділянки, наданої відповідачу. Наявність такої площадки під збірною конструкцією павільйону не відносить таку споруду до нерухомого майна.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу надано дозвіл на розміщення на території ринку торгового місця - павільйону в порядку, встановленому рішенням органу місцевого самоврядування; розміщення такого пункту продажу - павільйону відбувається без оформлення права власності на нього, а введення в експлуатацію - відбувається виключно адміністрацією ринку, а не відповідно до порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про відсутність порушення права власності Чернівецької міської ради на земельну ділянку, а відтак погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав позивача.

Щодо заявлених скаржниками клопотань про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, проведення якої скаржники просять доручити Львівському НДІ судових експертиз, то слід зазначити наступне.

Таке клопотання скаржники обґрунтовують тим, що судом першої інстанції невірно віднесено спірний торговий об'єкт до об'єктів рухомого майна. Скаржник зазначає, що основною обставиною, яка є спірною та підлягає з'ясуванню, оскільки вважається істотною для вирішення справи по суті, є наявність у збудованого відповідачем торгівельного об'єкта ознак нерухомої речі.

Повторною визнається судова експертиза, у проведенні якої експерт досліджує ті ж самі об'єкти і вирішує ті ж самі питання, які досліджувалися і вирішувалися у первинній судові експертизі. Нові об'єкти на дослідження повторної судової експертизи подаватися не можуть, так само як не можуть ставитися на її вирішення питання, які не розглядалися попередньою експертизою.

Повторна судова експертиза призначається з ініціативи суду або за клопотанням учасників процесу, якщо висновок експерта визнано необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або коли він викликає сумнів у його правильності, або за наявності істотного порушення норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Повторну судову експертизу може бути призначено також, якщо є розходження у висновках кількох експертів і їх неможливо усунути шляхом одержання додаткових пояснень експертів у судовому засіданні. Повторну судову експертизу слід доручати іншому експерту (експертам).

Проте, апеляційний господарський суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання про призначення повторної судової будівельно-технічної експертизи у даній справі, оскільки складений висновок № 15044 судової будівельно-технічної експертизи узгоджується з іншими наявними у справі доказами та встановленими обставинами, а судами наявний висновок експертизи оцінено в сукупності та нарівні з іншими доказами у справі.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В силу ст. 49 ГПК України сплачений судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишається за скаржниками.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 28 серпня 2015 року в справі № 926/368/15 - залишити без змін, апеляційні скарги Комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» № 368/7 від 07 вересня 2015 року та Чернівецької міської ради № 01/02-18-1665/2 від 09 вересня 2015 року - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст виготовлено 13.10.2015 року.

Головуючий-суддя Т.Б. Бонк

Судді С.М. Бойко

Г.Г. Якімець