ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 916/3459/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінронростбанк" ОСОБА_1

до відповідачів: товариства з обмеженою відповідальністю "Ірен"

про стягнення 49 605 097,90 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю)

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ: позивач, публічне акціонерне товариство "Фінростбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Фінронростбанк" ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ірен" 49 605 097,90 грн., де 40 612 000, 00 грн. поточна заборгованість за кредитом, 7 355 484,46. прострочена заборгованість за відсотками, 889 907, 58 пеня за прострочення сплати відсотків.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.08.2015р. позовну заяву (вх.№3636/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/3459/15 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суду задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов та витребувані документи суду не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив:

25 грудня 2012р. між публічним акціонерним товариством "Фінростбанк" (Банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "Ірен" (Позичальник) було укладено кредитний договір (відклична реверсивна лінія) №591-КЛ, згідно умов п.1.1., якого Банк відкриває Позичальнику грошові кошти шляхом відкриття відкличної відновлюваної кредитної лінії з лімітом заборгованості в сумі 27 500 000 (двадцять сім мільйонів пятсот тисяч) грн.00 коп. строком користування з 25.12.2012р. по 25.05.2016р. зі сплатою 24 (двадцяти чотирьохпроцентів ) річних.

Також до кредитного договору були укладені 27.03.2013р. та 17.10.2013р. додаткова угода №1 та додаткова угода №2, якими збільшено ліміт заборгованості за відкличною відновлюваною кредитною лінією до 50 000 000 (пятдесяти мільйонів) грн. 00 коп.

Згідно п.4.1 Кредитного договору Банк зобовязується відкрити Позичальнику позичковий рахунок №0591 в Банку для видачі кредиту.

Відповідно до п.3.1 Кредитного договору надання траншів по кредиту за цим договором проводиться після розгляду Банком заявок Позичальника на видачу кредитних коштів та їх акцепту шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника № в Банку.

Згідно п. 3.5 Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у валюті кредиту щомісячно не пізніше дня, що передує останньому робочому дню місяця, наступного за тим, за яким були нараховані проценти за користування кредитом, та в день, встановлений для повернення основної суми боргу, а в випадку повного дострокового погашення кредиту в день фактичного погашення кредиту від фактичної суми заборгованості за кредитом, безготівковим шляхом на рахунок Банку.

Згідно п.6.7. Кредитного договору зазначено, що Банк має право вимагати від Боржника дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором, та/або звернути стягнення на предмет забезпечення та/або звернутися в суд у випадках:погіршення платоспроможності Боржника (невиконання або прострочення виконання Боржником грошових зобов'язань перед Банком, зниження класу Боржника за результатами оцінки його фінансового стану);затримання сплати чергового платежу по кредиту та/або процентам більше тридцяти календарних днів від встановленого цим Договором терміну їх сплати;порушення Боржником термінів повернення кредиту, сплати процентів, інших платежів за цим договором;

Строк дії цього Договору встановлюється від дня його підписання та до повного погашення Боржником суми кредиту, сплати процентів інших плтежів за цим Договором (п.9.10 Договору).

На виконання умов вищенаведеного кредитного договору позивачем відповідачу було надано кредит в розмірі 50 000 000,00 грн., згідно до умов договору №591-КЛ..

За період з 27.03.2013р. по 17.10.2013р. були укладені додаткова угода №1 та додаткова угода №2, якими збільшено ліміт заборгованості з відкличною відновлюваною кредитною лінією до 50 000 000 (пятдесяти мільйонів) грн. 00 коп.

Однак, відповідач отриманий від позивача кредит не повернув та станом на 17.03.2015р. має прострочену заборгованість за процентами в розмірі 7 355 484, 46 грн., за період з 27.06.2014р. по 16.03.2015р. та поточну заборгованість за процентами 747 705, 86 грн.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 16.10.2014 №660 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Фінростбанк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.10.2014р. №113 "Про початок процедури ліквідації АТ "Фінростбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Фінростбанк" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "Фінростбанк" ОСОБА_3 строком на 1 рік з 16.10.2014 по 16.10.2015 включно.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань в частині повернення кредиту та сплати процентів і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За положеннями ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Стаття 1054 Цивільного кодексу України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту п.1 ст.1048 Цивільного кодексу України вбачається, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 1 ст.1049 Цивільного кодексу України зазначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, судом встановлено надання позивачем згідно кредитного договору (про відкриття відкличної реверсивної лінії) №591-КЛ кредиту в розмірі 50 000 000, 00 грн., неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань в частині повернення отриманих останнім кредитних коштів, несплату процентів за користування ними, у звязку з чим на думку суду позивач правомірно заявив вимогу про стягнення суми заборгованості за кредитом в розмірі 40 612 000,00 грн., поточної заборгованості за процентами в сумі 747 705, 86 грн. та простроченої заборгованості за процентами в сумі 7 335 484, 46 грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 889 907,58 грн.

Оцінюючи вимоги про стягнення пені, суд зазначає наступне:

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є господарські санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців.

Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частина перша статті 223 ГК України передбачає, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені ЦК України, якщо інші строки не встановлено ГК України.

За змістом пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) передбачено спеціальну позовну давність в один рік.

Поняття позовної давності міститься в статті 256 ЦК України, відповідно до якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відтак частина шоста статті 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

Як було вище встановлено судом, за порушення зобов'язань за договором позивач нарахував відповідачу у відповідності до приписів договору пеню за не своєчасне повернення кредитних коштів та за несплату процентів в сумі 889 907,58 грн., при цьому судом встановлено що наданий позивачем розрахунок здійснений належним чином.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги публічного акціонерного товариства №591-КЛ в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" ОСОБА_1, у звязку з чим стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "Ірен" на користь позивача підлягає сума поточної заборгованості за кредитом в розмірі 40 612 000,00 грн., сума поточної заборгованості по процентам в розмірі 747 705,86 грн., сума простроченої заборгованості за процентами в розмірі 7 355 484,46 грн., сума пеня в розмрі 889 907,58 грн.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 73 080,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства АТ "Фінростбанк" ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ірен" (65496, Одеська обл., Овідіопольський район, селище міського типу Таїрове, вул. Набережна, буд. 1, код ЄДРЮОФОП 30910276) на користь публічного акціонерного "Фінростбанк" в особі виконуючого обов'язки уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства АТ "Фінростбанк" ОСОБА_1 (65104, м. Одеса, проспект Академіка Глушка, 13, код ЄДРЮОФОП 14366762) 40 612 000 (сорок мільйонів шістсот дванадцять тисяч) грн. 00 коп. поточої заборгованості за кредитом, 747 705 (сімсот сорок сім тисяч сімсот пять) грн. 86 коп. поточної заборгованості за процентами, 7 355 484 (сім мільйонів триста пятдесят пять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 46 коп. простроченої заборгованість за процентами, 889 907 (вісімсот вісімдесят девять тисяч девятсот сім) грн. 58 коп. - пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Ірен" (65496, Одеська обл., Овідіопольський район, селище міського типу Таїрове, вул.. Набережна, буд. 1, код ЄДРЮОФОП 30910276) на користь Державного бюджету України (№ рахунку 3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район код отримувача , Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код класифікації: 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення 19 жовтня 2015 р.

Суддя О.В. Цісельський