ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2015 р. Справа № 909/936/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Ком Транс",

вул. Пушкінська, буд. 62, м.Одеса, 65012;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Південні ресурси",

вул. Франка,23, с.Цінева, Рожнятівський район,

Івано-Франківська область,77640;

про: стягнення заборгованості в сумі 288 809,95грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №8 від 17.09.2015р.)

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ "Юніон Ком Транс", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача - ТОВ "ВКФ "Південні ресурси", заборгованість в сумі 288 809,95грн.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому, на:

- укладення між сторонами Договору про організацію перевезень вантажів №0235-12-9412073 від 06.02.12р., на виконання умов якого, ОСОБА_2/позивач, надав Клієнту/відповідачу, послуги з організації перевезення вантажів на загальну суму 2 174 114,89грн., що підтверджують звіти експедитора №898 за період серпень 2013р., №976 за період вересень 2013р., №1123 за період листопад 2013р., №1186 за період грудень 2013р., акти звірки взаємних розрахунків № 688 за період серпень 2013р., №780 за період вересень 2013р., №865 за період жовтень 2013р., №01043 за період грудень 2013р.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині здійснення розрахунків за надані позивачем транспортні послуги, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 288 809,95грн. (1 885 304,94грн. - відповідачем сплачено);

- приписи ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ст.ст. 525, 629 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав. Ухвали суду від 02.09.15р., 24.09.15р. з відомостями про дату, час та місце розгляду справи, направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві та у Спеціальному витягу з ЄДРЮО та ФО-П, наданому господарському суду Івано-Франківської області за електронним запитом №21107866 від 02.09.15р. - вул. Франка, 23, с.Цінева, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77640, повернулись на адресу суду підприємством зв"язку з відміткою "за зазначеною адресою підприємство не знаходиться".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.64, ст. 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом даних норм права, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв"язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.).

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніон Ком Транс" (ОСОБА_2/ позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Південні ресурси" (Клієнт/ відповідач) укладено Договір про організацію перевезень вантажів №0235-12-9412073 від 06.02.12р.

Даний Договір регулює взаємовідносини сторін, що виникають при організації перевезень вантажів в залізничному рухомому складі й пов"язаних з цим послугах та здійсненні розрахунків за надані послуги (п.1.1.Договору).

Пунктом 1.2. Договору обумовлено, що ОСОБА_2 згідно даного Договору, що діє за дорученням Клієнта, на підставі заявок Клієнта за його рахунок та за винагороду (плату) організовує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі й пов"язані з цим послуги шляхом укладення договорів з підприємствами, уповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами - власниками залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує та приймає надані ОСОБА_2 послуги на умовах даного Договору.

Вартість послуг з організації перевезень вантажів визначається в розмірі тарифів, встановлених чинним законодавством України для перевезення вантажів в вагонах парку залізниць України із використанням коефіцієнтів, встановлених державними органами, а також із застосуванням додаткового підвищуючого коефіцієнту 1,3 для перевезень за даним договором. Вказана вартість містить в собі вартість залізничного тарифу за перевезення вагонів як в навантаженому, так і в порожньому стані, що стягується залізницями, вартість послуг Державного підприємства «Український транспортно-логістичний центр», вартість надання вагонів для перевезення вантажів, податок на додану вартість, який нараховується у випадках, визначених чинним законодавством (п.3.2.Договору).

Згідно п.3.3. Договору, винагорода (плата) ОСОБА_2 встановлюється в розмірі 0,3% вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ) та сплачується Клієнтом впродовж 3-х робочих днів після надання послуг на підставі рахунків ОСОБА_2 або утримується ОСОБА_2 самостійно з авансових платежів Клієнта.

Відповідно до п.3.4.Договору, не рідше одного разу на місяць ОСОБА_2 і Клієнт здійснюють звірку повноти розрахунків, результати якої оформлюють актами. Підписаний та скріплений печаткою ОСОБА_2 звірки має бути розглянутим Клієнтом впродовж 3-х робочих днів, підписаний, скріплений печаткою Клієнта, та наданий ОСОБА_2. Заборгованість Клієнта, виявлена у процесі звірки, вказується у акті і погашається протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту його підписання уповноваженими особами сторін.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, ОСОБА_2/позивач, надав Клієнту/відповідачу, послуги з організації перевезення вантажів на загальну суму 2 174 114,89грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені, підписані та скріплені печатками сторін звіти ОСОБА_2 №898 за період серпень 2013р., №976 за період вересень 2013р., №1123 за період листопад 2013р., №1186 за період грудень 2013р.(а.с.15-18).

Матеріали справи місять акти звірки взаємних розрахунків № 688 за період серпень 2013р., №780 за період вересень 2013р., №865 за період жовтень 2013р., №01043 за період грудень 2013р., підписані відповідачем без жодних зауважень, згідно яких, заборгованість Клієнта перед ОСОБА_2, за надані послуги з організації перевезення вантажів за Договором №0235-12-9412073 від 06.02.12р., станом на грудень 2013р., складає 344 809,95грн. (а.с.19-22). При цьому, відповідачем здійснено часткову сплату коштів, за надані послуги з організації перевезення вантажів, в сумі 56 000,00грн. Проте, доказів здійснення відповідачем повного розрахунку за надані позивачем послуги, обумовлені Договором №0235-12-9412073 від 06.02.12р., суду не подано.

Позивачем доведено перед судом факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 288 809,95грн.

Станом на 20.10.15р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми боргу.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України).

В силу приписів ст.ст. 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір про організацію перевезень вантажів №0235-12-9412073 від 06.02.12р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ст.9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ч.ч. 1,3 ст.929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст.931 Цивільного кодексу України, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування (ч.2 ст.12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність").

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 288 809,95грн. правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір, за правилами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 9, 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", ст.ст. 11, 204, 509, 525, 526, 530, 614, 626-629, 929, 931 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ТОВ "Юніон Ком Транс" до відповідача ТОВ "ВКФ "Південні ресурси" про стягнення заборгованості в сумі 288 809,95грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Південні ресурси", вул. Франка,23, с.Цінева, Рожнятівський район, Івано-Франківська область,77640 (ідентифікаційний код 37550475) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніон Ком Транс", вул. Пушкінська, буд. 62, м.Одеса, 65012 (ідентифікаційний код 37947894) 288 809,95грн. (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімсот дев"ять грн. 95коп.) - заборгованості, 5 776,20грн. (п"ять тисяч сімсот сімдесят шість грн. 20коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.10.2015р.

Суддя С.Кобецька