ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015 р. Справа № 917/1764/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 62472)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Транс" (вул. Московська, буд.6, офіс 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627)

про стягнення 46422,84 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з"явився.

Розглядається позовна заява про стягнення 46422,84 грн., з яких: 34686,40 грн. - заборгованість за договором № 2/09-2014П надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 01.09.2014р., 478,96 грн. - 3% річних, 5746,62 грн. - інфляційних, 510,86 грн. - пені.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідач зареєстрований як юридична особа за адресом: вул. Московська, буд.6, офіс 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627, що підтверджується спеціальним витягом від 23.09.2015р. з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців (а.с.87). На дану адресу відповідачу надсилалися ухвали по справі.

Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою позивача від 09.10.2015р. та поштовими повідомленнями від 20.08.2015р. та від 23.09.2015р. про вручення судових ухвал відповідачу (а.с.52, 53, 85, 86).

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

01.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрейн Транс» (відповідачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (позивачем) було укладено Договір № 2/09-2014П надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 01.09.2014р. (далі - Договір; а.с.17-23).

Відповідно до п. 1.1. Договору відповідач як замовник доручає, а позивач (перевізник) приймає на себе зобов'язання надати відповідно до даного Договору послуги по перевезенню пшениці, ріпака, жита, кукурудзи, соняшнику, ячменю та сої автомобільним транспортом Перевізника.

За п.1.2. Договору замовник зобов'язується прийняти надані послуги по перевезенню та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим договором.

За п. 3.3 Договору загальна вартість послуг по перевезенню вантажів, фактично виконаних перевізником по кожній заявці, фіксується сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг.

В додатковій угоді № 1 від 01.09.2014р. до Договору сторони узгодили маршрути перевезень та вартість послуг з перевезення. Зокрема, визначили вартість перевезення соняшника за маршрутом с. Іванівка (Харківська обл.) - смт. Білий Колодязь (Харківська обл.) в сумі 80,00 грн. за одну перевезену тону вантажу (а.с.76).

Згідно з п. 3.5 Договору розрахунок здійснюється замовником по факту за надані послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання.

За п. 4.1 Договору прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, що надається перевізником замовнику після проведення звірки обсягу наданих послуг уповноваженими представниками сторін та підписання акту приймання-передачі електронних карток. Акт приймання-передачі наданих послуг є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.6. Договору замовник зобов'язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту передачі його перевізником у разі виконання п.4.5. даного договору або в цей строк направити перевізнику мотивовану відмову від підписання акту.

В п. 5.3.8 Договору зазначено, що замовник зобов'язується вчасно підписати акт приймання-передачі наданих послуг.

Позивач 30.09.2014р. склав акт № 3 приймання-передачі наданих послуг по Договору, в якому визначено кількість здійснених перевезень, номера товарно-транспортних накладних, маршрути перевезень соняшника: с. Іванівка (Харківська обл.) - смт. Білий Колодязь (Харківська обл.), вартість перевезення - 80,00 грн. за одну перевезену тону вантажу. Згідно даного акту загальна вартість наданих послуг становить 34686,40 грн. (з ПДВ); (а.с.33-34).

Як свідчать надані до справи докази, позивач 14.04.2015р. та 03.08.2015р. надсилав відповідачу Акт № 3 від 30.09.2014р. приймання-передачі наданих послуг по Договору, підписаний з боку ФОП ОСОБА_1 Зазначене підтверджується описом вкладення у лист від 14.04.2015р. та фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 14.04.2015р. № НОМЕР_1, заявою від 03.08.2015р. з вимогою підписати акт, описом вкладення від 03.08.2015р., фіскальним чеком УДППЗ «Укрпошта» від 03.08.15р. (а.с.29-35).

Акт надісланий 14.04.2015р. за рекомендованим листом №302 був отриманий відповідачем 21.04.2015р., що підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень (а.с.30, 96).

Відповідач не підписав вказаного акту приймання-передачі протягом трьох робочих днів з моменту його отримання та не надав позивачу мотивованої відмови від підписання акту, як передбачено п. 4.6. Договору.

Отже, слід вважати вказаний акт підписаний в односторонньому порядку перевізником, а роботи - прийнятими замовником та такими, що підлягають оплаті замовником.

Факт виконання перевезень також підтверджується наданими позивачем товарно-транспортними накладними № 1 від 13.09.2014р., №№ 14, 16 від 14.09.2014р., №№ 70, 74 75, 76 від 25.09.2014р., №№ 78, 79, 81, 82, 83, 84, 88, 89, 90, 91 від 26.09.2014р., в яких визначено найменування вантажу - соняшник, маршрут перевезення: с. Іванівка (Харківська обл.) - смт. Білий Колодязь (Харківська обл.). Дані товарно-транспортні накладні зазначені в акті № 3 від 30.09.2014р. (а.с.55-72, 33).

На суму наданих послуг позивачем була виписана податкова накладна від 30.09.2014р. № 26, а також включена дана операція до податкових зобов'язань, що підтверджується уточнюючим розрахунком податкових зобов'язань з податку на додану вартість (а.с.37-48).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, заперечень щодо надання послуг чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав, подані позивачем докази відповідач не спростував.

Згідно ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч.2 ст. 909 ЦК України).

В ч. 1 ст. 916 ЦК України визначено, що за перевезення, зокрема, вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст. 193 ГК України.

За ст. 174 ГК України та ч. 2. ст. 11 ЦК України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків.

В порушення п. 3.5. та п. 5.3.9. Договору відповідачем не було здійснено розрахунок перевізнику по факту за надані послуги.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 34686,40 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення 478,96 грн. - 3% річних, 5746,62 грн. - інфляційних, 510,86 грн. - пені судом відхиляються з наступних підстав.

Нарахування річних, інфляційних та пені проведено позивачем за період 15.10.2014р. - 31.03.2015р.

Проте, за умовами п. 4.6 Договору відповідач зобов'язаний підписати акт приймання-передачі наданих послуг протягом трьох днів з моменту передачі його перевізником, а провести розрахунок відповідач мав протягом 10 банківських днів з дати підписання акту (п.3.5 договору).

Як свідчать надані докази, позивач направляв відповідачу акт приймання-передачі наданих послуг 14.04.2015р. та 03.08.2015р. (а.с.29-35). Інших доказів щодо дати направлення чи вручення акту відповідачу, позивач суду не надав.

Акт надісланий 14.04.2015р. за рекомендованим листом № 302 був отриманий відповідачем 21.04.2015р. (а.с.30, 96). Отже, з цієї дати слід обчислювати строк проведення оплати наданих послуг.

За даним позовом позивачем нараховані річні, інфляційні та пеню за період, що передує даті направлення акту та даті виникнення у відповідача зобов'язання провести оплату послуг.

З огляду на викладене, відсутні підстави для нарахування річних, інфляційних та пені за період 15.10.2014р. - 31.03.2015р. Отже, у позові в цій частині слід відмовити.

Позивач у позові на підставі ст. 49 ГПК України прохає стягнути з відповідача судові витрати, а саме 1827,00 грн. судового збору, 4800,00 грн. витрат на послуги адвоката, 5000,00 грн. витрат, пов'язаних з проїздом до суду з Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За банківською квитанцією № 2-23001F/2від 15.04.2015р. позивачем сплачено 1827,00 грн. судового збору. Відшкодування даних витрат відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

В п. 6.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

02.02.2015р. між ФОП ОСОБА_1 та адвокатом ОСОБА_4 було укладено Договір № 02/02-15 про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат зобов'язується за дорученням клієнта надавати правову допомогу по наданню правових консультацій, складанню процесуальних документів, підготовці документів для звернення до суду та по наданню інших видів правової допомоги щодо стягнення, зокрема, з ТОВ «Агрейн Транс» на користь клієнта заборгованостей за договорами по перевезенню вантажів, а клієнт зобов'язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу. За п. 3.3 цього Договору оплата гонорару адвоката здійснюється клієнтом на підставі акту виконаних робіт по наданню правової допомоги (а.с.92-94).

Право на заняття ОСОБА_4 адвокатською діяльністю підтверджується Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 1077 від 06.09.2012р., виданого Луганською обласною КДКА 20.09.2012р., та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.78-79).

Актом приймання-передачі від 10.0.62015р. до договору про надання правової допомоги від 02.02.2015р. № 02/02-15 підтверджено факт надання адвокатом ОСОБА_4 правової допомоги ФОП ОСОБА_1 стосовно підготовки документів для звернення до суду з позовом до ТОВ «Агрейн Транс». Загальна вартість наданих послуг визначена сторонами в сумі 4800,00 грн. (а.с.95).

За платіжним дорученням № 600 від 10.06.2015р. позивач сплатила адвокату ОСОБА_4 4800,00 грн. за надання адвокатських послуг (а.с.77).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на послуги адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за послуги адвоката, покладаються на відповідача в сумі 3600,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Клопотання позивача про відшкодування за рахунок відповідача 5000,00 грн. витрат, пов'язаних з проїздом до суду з Харківської області, судом відхиляються, оскільки жодних доказів понесення цих витрат позивачем суду не надано.

Крім того, в п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» роз'яснено, що до інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

По даній справі ухвалами від 19.08.2015р. та від 22.09.2015р. явка представників сторін обов'язковою не визнавалася.

Отже, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат, пов'язаних з явкою представників позивача у засідання господарського суду.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Транс" (вул. Московська, буд.6, офіс 405, м. Кременчук, Полтавська область, 39627; ідентифікаційний код 38052610) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 34686грн. 40 коп. основного боргу, 1827грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору, 3600грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 15.10.2015р.

Суддя Безрук Т. М.