РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/19746/15
За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Алакор Сіті", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС", м. Київ

про стягнення 377 396,63 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Єрмаков Я.Ю. (довіреність № 28/06-15с від 28.06.2015)

від відповідача: Олєйніков Є.В. (довіреність № 10-774 від 25.05.2015)

Шипов К.Ю. (довіреність № 1-853 від 25.08.2015)

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Алакор Сіті" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ" про стягнення 377 396, 63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження по справі № 910/19746/15, призначено її розгляд на 25.08.2015 та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС".

11.08.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, що оформлені супровідним листом № 156/08 від 10.08.2015.

21.08.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2015 розгляд справи №910/19746/15 відкладено на 15.09.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

10.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення № 167/09 від 10.09.2015 та документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2015 розгляд справи №910/19746/15 відкладено на 29.09.2015.

28.09.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України.

В судове засідання 29.09.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання 29.09.2015 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представники позивача в судовому засіданні 29.09.2015 надали суду пояснення щодо обставин справи та щодо клопотання про витребування доказів, просили задовольнити вказане клопотання.

Згідно зазначеного клопотання, позивач просить витребувати у відповідача документи, які необхідні для розгляду справи, а саме: докази прийняття виконаних робіт за Договором підряду № 29-04-013 від 29.04.2013 та Додатковою угодою № 3 до зазначеного договору, докази здійснення оплат за договором підряду № 29-04-013 від 29.04.2013 та Додатковою угодою № 3 до зазначеного договору, акти виконаних робіт додані до листів Третьої особи до Відповідача № 52 від 20 серпня 2014 року та № 60 від 26 вересня 2014 року разом з оригіналами зазначених листів. Також витребувати у третьої особи документи, які необхідні для розгляду справи, а саме: докази прийняття виконаних робіт за Договором підряду № 29-04-013 від 29.04.2013 та Додатковою угодою № 3 до зазначеного договору, докази здійснення оплат за договором підряду № 29-04-013 від 29.04.2013 та Додатковою угодою № 3 до зазначеного договору, оригінали листів Третьої особи до Відповідача № 52 від 20 серпня 2014 року та № 60 від 26 вересня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Представники відповідача в судовому засіданні 29.09.2015 надали суду пояснення щодо обставин справи, заперечили щодо клопотання про витребування доказів та надали суду відзив на позов та пояснення по справі, які судом було долучено до матеріалів справи.

У поданому відзиві відповідач, крім іншого, зазначає, що відповідно до умов договору підряду, остаточний розрахунок за виконані роботи, передбачені даним Договором, генпідрядник здійснює тільки після завершення робіт з будівництва об'єкту, про що сторони підписують кінцевий Акт про виконання всього комплексу робіт за Договором та надання документації, що підтверджує якість використаних матеріалів, передачі виконавчої документації у повному обсязі. А тому, за твердження відповідача, позивач має довести наявність настання всіх обставин в сукупності.

В судовому засіданні 29.09.2015, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників позивача, суд дійшов висновку, що для повного з'ясування обставин справи необхідним є частково задовольнити клопотання про витребування доказів та витребувати у відповідача та третьої особи первинну документацію (акт виконаних робі, довідки, докази часткових оплат), що підтверджують заборгованість в розмірі 377 396, 63 грн.; всі додаткові угоди до договору підряду № 29-04-013, відповідачу надати суду: акти виконаних робіт за договором підряду укладеним між ТОВ "СОЛСТРОЙ" та ТОВ "БУДСЕРВІС".

Також, в судовому засіданні 29.09.2015 представниками сторін надано спільне клопотання про продовження строку вирішення спору у даній справі, яке просили суд задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги обставини справи та складність спору, визнав клопотання про продовження строку вирішення спору обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 13.10.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

05.10.2015 р. через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях позивач зазначає, що доказом фактичного виконання робіт ТОВ «БУДСЕРВІС» є прийняття в експлуатацію всього об'єкту торговельно-складського комплексу з офісними приміщеннями та парковкою на перетині вулиці академіка Заболотного та Столичного шосе у Голосіївському районі м. Києва під час будівництва якого і виконувались роботи ТОВ «БУДСЕРВІС», а також зазначив, що єдиним належним та допустимим доказом заборгованості відповідача є довідка ТОВ «БУДСЕРВІС» від 20.04.2015 р.

У судовому засіданні 13.10.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог, надали усні пояснення по справі та документи для долучення до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання 13.10.2015 не з'явився, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано на юридичну адресу третьої особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. що підтверджується відміткою канцелярії на звороті ухвали.

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття судового рішення, з огляду на визначені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 13.10.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.04.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ" (далі - Генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" (далі - підрядник/виконавець) укладено договір підряду № 29-04-013 (далі - Договір підряду), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених даним Договором, субпідрядник (виконавець) зобов'язується організувати та виконати повний комплекс робіт з використанням власних матеріалів та обладнання по об'єкту «Торговельно-складський комплекс з офісними приміщеннями та парковкою на перетині вулиці Академіка Заболотного та Столичного шосе в Голосіївському районі м. Києва».

Термін виконання робіт з квітня 2013 року по 31 грудня 2013 року, у відповідності із термінами загального графіка виконання робіт на об'єкті. Термін виконання робіт на об'єкті може бути змінено шляхом підписання сторонами додаткової угоди до даного Договору (п. 2.1, 2.2 Договору).

Сторонами неодноразово вносилися зміни до Договору підряду в частині терміну виконання робіт та договірної ціни.

Зокрема, між сторонами Договору підряду укладені наступні додаткові угоди: Додаткова угода № 1 від 03.06.2013 р., Додаткова угода № 2 від 13.12.2013 р., Додаткова угода № 3 від 03.07.2014 р.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору підряду, розрахунки виконані роботи здійснюються на підставі підписаних генпідрядником актів приймання-передачі виконаних робіт, які подає підрядник не пізніше 25 числа звітного місяця, а генпідрядник розглядає і підписує протягом 5 днів з дати отримання, або надає мотивовану відмову від приймання робіт, де обґрунтовано повідомляє причини відмови від підписання акту.

Згідно з п. 4.2.2 Договору, генпідрядник розраховується з підрядником за виконані роботи з утриманням розміру авансового платежу отриманого згідно п.4.1 в 15-денний термін після підписання Акту про прийняття виконаних робіт та надходження від Замовника будівництва коштів, шляхом безготівкового перерахунку коштів на його розрахунковий рахунок, за умови отримання коштів від замовника будівництва.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права та обов'язки сторін визначаються, в тому числі, положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Позивач зазначає, що він, як замовник будівництва об'єкта, що підтверджується договором № 23/02-06 генерального підряду на будівництво торговельно-складського комплексу з офісними приміщеннями та парковкою від 15.07.2015 р., мав в подальшому отримати від генпідрядника результати виконаних робіт та виконавчу документацію за Договором підряду.

Однак, за твердженням позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС", як підрядник за Договором підряду у повному обсязі виконало комплекс робіт з будівництва об'єкту за Договором підряду та відповідні Акти були передані відповідачу для підписання, на підтвердження чого позивач надає листи від 20.08.2014 р. № 52 та від 26.09.2014 р. № 60, а також Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 р.

Як зазначає позивач, відповідач, в порушення умов Договору акти виконаних робіт не підписав, мотивованої відмови від їх підписання не надав, та, відповідно оплату виконаних робіт не здійснив.

З метою отримання виконавчої документації по Договору підряду, 01.04.2015 р. позивач (далі - поручитель) уклав з Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" (далі - кредитор) Договір поруки № 01-04/15дп (далі - Договір поруки).

У відповідності до цього Договору сторони встановлюють, що поручитель поручається перед кредитором за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Солстрой» (далі - боржник) грошових зобов'язань за Основним договором, передбачених розділом 2 цього Договору. Відповідно поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за порушення боржником своїх грошових зобов'язань перед кредитором, які виникають з умов Основного договору, передбаченого розділом 2 цього Договору виключно в межах передбачених цим Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки, під Основним договором в цьому Договорі розуміють Договір підряду №29-04-013 від 29 квітня 2013 року та Додаткова угода №3 від 03.07.2014 до Договору підряду, укладена між кредитором та боржником.

У будь-якому випадку поручитель бере на себе зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення боржником своїх грошових зобов'язань за Основним договором виключно в межах суми 377 396,63 грн. (п. 2.2.1 Договору).

Положеннями п. 3.1 Договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку за Основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора протягом трьох банківських днів шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора.

Приписами ст. 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач зазначає, що 20.04.2015 р. на його адресу надійшла вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" про виконання зобов'язання № 20/04-15, у якій останній просив перерахувати грошові кошти у сумі 377 396,63 грн. протягом 3 (трьох) банківських днів у зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛСТРОЙ" взятих на себе зобов'язань за Договором підряду.

На виконання умов Договору поруки позивач 22.04.2015 р. перерахував на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" грошові кошти у розмірі 377 396,63 грн.

Згідно з п. 3.2 Договору поруки, у випадку виконання поручителем обов'язків боржника за Основним договором у повному обсязі передбаченому цим Договором, кредитор зобов'язується передати поручителю всі документи, що підтверджують обов'язок боржника у дводенний строк з дня виконання обов'язку.

На виконання зазначеного пункту Договору поруки, 22.04.2015 р. позивачем та третьої особою було складено Акт № 1 приймання-передачі документів за договором поруки від 01.04.2015 р. № 01-04/15дп, відповідно до якого третя особа передала, а позивач прийняв наступні документи: Технічні умови № 3944 (від 07.02.2013 року); Лист про призначення комісії для технічного прийняття водопроводу; гарантійний лист на якість робіт; Акт технічного прийняття водопроводу; Акт на закриття прихованих робіт; Акт на проведення попереднього випробування водопроводу; Акт проведення гідравлічного випробування; Акт на промивку мереж; результат санітарно-мікробіологічного дослідження води; Протокол № 0317 дослідження питної води; Акт проведення дезінфекції мережі; Графік відключення водопроводу; фото фіксація колодязів; накладні і сертифікати на матеріали; Генплан і виконавчий профіль побудованої мережі; Акт технічного приймання напірного каналізаційного колектора; копія листа №52 від 20 серпня 2014 року до ТОВ «Солстрой» про підписання акту виконаних робіт на суму 302 213,80 грн.; копія листа №60 від 26 вересня 2014 року до ТОВ «Солстрой» про підписання акту виконаних робіт на суму 302 213,80 грн.; копія Договору підряду №29-04-013 від 29.04.2013 року; копія Додаткової угоди №3 від 03.07.2014 року до Договору підряду №29 від 29.04.2013 року.

Згідно з ч.2. ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

06.09.2015 р. позивач, скориставшись правом, наданим ст. 556 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 09.06.2015 вих. № 120/6, у якій просив сплатити заборгованість у розмірі 377 396,63 грн.

За твердженням позивача, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 1 ст. 838 Цивільного кодексу України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

На підтвердження факту наявності заборгованості відповідача перед третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" за Договором підряду у розмірі 377 396,63 грн. позивачем надано лист від 20.08.2014 р. № 52, у якому зазначається про направлення відповідачу акта виконаних робіт за серпень 2014 р., лист від 26.09.2014 р. № 60, у якому йдеться про направлення акта виконаних робі за вересень 2014 р., Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 р., у якому зазначається, що відповідач відмовився від підписання, а також довідку Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" від 20.04.2015 р. вих. № 20-01/15д.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Положеннями статті 882 Цивільного кодексу України визначено порядок передання та прийняття робіт за договором будівельного підряду.

Так, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття (ч. 1).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Однак, суд зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу повідомлення третьою особою відповідача про готовність до передання робіт.

Положеннями п. 4.3 Договору підряду передбачено, що остаточний розрахунок за виконані роботи, передбачені даним Договором, генпідрядник здійснює тільки після завершення робіт з будівництва Об'єкту, про що сторони підписують кінцевий Акт про виконання усього комплексу робіт за Договором та надання підрядником документації, що підтверджує якість використаних матеріалів, передачі виконавчої документації у повному обсязі.

Учасниками процесу не надано суду жодного доказу на підтвердження складення та підписання/непідписання кінцевого Акту про виконання усього комплексу робіт за Договором, як це передбачено умовами Договору.

Зазначена умова є суттєвою, оскільки обов'язок відповідача щодо остаточного розрахунку з третьої особою за виконані роботи виникає тільки після дотримання усіх умов, передбачених п. 4.3 Договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд неодноразово зобов'язував позивача надати докази, які б підтверджували, що у відповідача існувала заборгованість перед Товариством обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" саме у розмірі 377 396,63 грн.

З письмових пояснень позивача, та доказів, наявних в матеріалах справи вбачається, що єдиним доказом, який підтверджує заборгованість у розмір 377 396,63 грн. є довідка Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" від 20.04.2015 р. вих. № 20-01/15д.

Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що заборгованість у розмірі 377 396,63 грн. складається із заборгованості у розмірі 289 182,83, які існувала у відповідача станом на 25.03.2015 р., при цьому не міститься жодного посилання, на підставі яких актів виконаних робіт виникла зазначена заборгованість; та заборгованість у розмірі 88 213,80 грн., яка виникла на підставі не підписаного відповідачем акту виконаних робіт по Додатковій угоді № 3 до Договору підряду.

Суд, дослідивши зазначену довідку, дійшов висновку, що остання не є належним та допустимим доказом наявності заборгованості відповідача у розмірі 377 396,63 грн., з огляду на наступне.

Належними та допустимими доказами, які підтверджують факт виконання робіт за Договором підряду, та підставою для проведення розрахунків і виконання зобов'язань є акти виконаних робіт.

Позивачем не надано жодного акту, який би підтверджував виконання робіт третьою особою на суму 289 182,83 грн., не зазначено на підставі яких актів виникла вказана заборгованість та за який період.

Складена в односторонньому порядку довідка про заборгованість не є первинним документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не може бути належним доказом наявності заборгованості.

Що стосується заборгованості у розмірі 88 213,80 грн., яка, за твердженням позивача виникла на підставі направленого відповідачу, однак не підписаного акту виконаних робіт на суму 302 213,80 грн., то суд зазначає, що ні позивачем, ні третьою особою не надано актів, про які йдеться у листах від 20.08.2014 р. № 52 та від 26.09.2014 р. № 60. Доказів направлення зазначених листів та актів відповідачу також суду не надано.

Що стосується Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 р., у якому зазначається, що відповідач відмовився від його підписання, то учасниками процесу також не надано доказів його направлення відповідачу.

Оскільки Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2015 р. не був направлений відповідачу, то у останнього не виникло обов'язку щодо його оплати.

Як зазначалось вище, положенням п. 3.2 Договору поруки передбачено, що у випадку виконання поручителем обов'язків боржника за Основним договором у повному обсязі передбаченому цим Договором, кредитор зобов'язується передати поручителю всі документи, що підтверджують обов'язок боржника у дводенний строк з дня виконання обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

Документи, передані по Акту № 1 приймання-передачі документів за договором поруки не підтверджують обов'язку боржника саме на спірну суму - 377 396,63 грн.

Також, суд бере до уваги той факт, що матеріали справи не містять розрахунку, який би надав можливість встановити період виникнення заборгованості, розмір заборгованості саме у заявленій позивачем сумі.

Оскільки наведене вище свідчить про недоведеність та непідтвердженість заборгованості відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" у розмірі 377 396,63 грн. за Договором підряду на момент укладення Договору поруки, сплата заборгованості позивачем у розмірі 377 396,63 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДСЕРВІС" була безпідставною, оскільки не підтверджується жодними первинними документами.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 19.10.2015 р.

Суддя С.О. Турчин