ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 жовтня 2015 р. Справа № 918/974/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25 027 грн. 20 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_4

від відповідача: представник не з"явився

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ "Дельта Банк" ОСОБА_1 (надалі Позивач або Банк) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 в якому просить стягнути з останнього заборгованість за договором кредитної лінії №НКЛ - 2007125 від 16.08.2011 р. станом на 14 серпня 2015 р. в сумі 25 027,20 (двадцять п'ять тисяч двадцять сім ) грн. 20 коп. яка складається з: заборгованість за простроченим кредитом-10 660,00 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 3 090,23 грн.; трьох процентів річних від суми простроченого кредиту - 160,34 грн.; сума заборгованості по простроченим процентам - 6748,73 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 1 956,39 грн.; трьох процентів річних від суми прострочених відсотків - 101,51 грн.; штраф - 2 310,00 грн..

Позовні вимоги позивач мотивує тим, що на підставі договору кредитної лінії №НКЛ - 2007125 від 16.08.2011 р. він надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 77 000,00 грн. (сімдесят сім тисяч) 00 копійок, який зменшується щомісячно відповідно до встановленого Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною, зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 25,99% (двадцять п'ять цілих дев'яносто дев'ять сотих процентів) річних, з кінцевим терміном поверненням до 15 серпня 2014 року включно, однак Відповідач у встановлений строк кредитних коштів не повернув та не в повній мірі сплатив відсотки за користування ними.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судове засідання не забезпечив.

До господарського суду повернулися ухвали суду від 26 серпня 2015 року, від 22 вересня 2015р, від 05 жовтня 2015р. про призначення до розгляду справи , які направлялися на адресу відповідача, вказану в позовній заяві - 34400, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1, з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Крім того частиною першою статті 64 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 47) місцезнаходженням Відповідача є 34400, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1

Таким чином суд вважає, що відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відтак, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

16 серпня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», як Кредитором та ОСОБА_2 особою - підприємцем ОСОБА_3, як Позичальником було укладено договір кредитної лінії №НКЛ-2007125, (надалі за текстом - Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 77 000,00 грн. (сімдесят сім тисяч) 00 копійок, який зменшується щомісячно відповідно до встановленого Графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно Додатку №1 до цього Договору, який є його невід'ємною частиною (надалі за текстом - «Графік»), зі сплатою плати за користування грошовими коштами в розмірі 25,99% (двадцять п'ять цілих дев'яносто дев'ять сотих процентів) річних, з кінцевим терміном поверненням до 15 серпня 2014 року включно.

Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі та надав Відповідачу кредитні кошти в розмірі на умовах та у строки визначені Кредитним договором, що підтверджується меморіальним ордером та виписками по рахункам Позичальника (а.с. 6-7), які в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є первинними бухгалтерськими документами та підтверджують факт здійснення господарської операції.

Відповідно п. 5.2. встановлено, що Позичальник зобов'язаний належним чином виконувати свої зобов'язання за цим Договором, а також за договорами передбаченими п. 1.4. цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору Позичальник сплачує Кредитору проценти за користування кредитом виходячи із розміру процентної ставки, встановленої за п.1.1. або зміненої відповідно до п. п. 3.5.-3.7., цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунки відкриті в Банку.

У зв'язку з тим, що ФОП ОСОБА_3 порушила свої зобов'язання перед AT «Дельта Банк» за Кредитним договором, зокрема, наведені вище п.п. 3.3., 3.1.. Кредитного договору, у Позичальника наявна заборгованість загальна сума якої станом на 14 серпня 2015 р. за Кредитним договором становить 25 027.20 (Двадцять п'ять тисяч двадцять сім ) гривні 20 коп. та складається з:

Заборгованість за строковим кредитом - 00,00 грн.;

Заборгованість за простроченим кредитом-10 660,00 грн.; Пенею за несвоєчасне повернення кредиту-3 090,23 грн.;

Сума трьох процентів річних від суми простроченого - 160,34 грн.; Сума заборгованості по строковим процентам -00,00 грн.; Сума заборгованості по простроченим процентам - 6748,73 грн.; Розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 1 956,39 грн.;

Сума трьох процентів річних від суми прострочених - 101,51 грн.;

Розмір штрафу - 2 310,00 грн.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов'язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.

Право дострокового стягнення заборгованості закріплено в ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, згідно якої, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону чи договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 8.2. Кредитного договору у випадку невиконання Позичальником будь яких своїх зобов'язань за цим Договором, та/або умов Іпотечного договору/Договору застави, зазначених в п. 1.4 цього Договору, та/або у випадку порушення Позичальником строків платежів, встановлених п. п. 1.1, 1.3. та 3.3. цього Договору, Кредитор має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а Позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому п. п. 8.3., 8.4. цього Договору.

Відповідно доп. 8.3. Кредитного договору сторони домовились, що вимога про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним, направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту її надіслання Кредитором за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах цього Договору або адресою, повідомленою Позичальником відповідно до п. 5.7. цього Договору. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище тридцяти денного строку, вважається дата, зазначена на квитанції, яка надається Кредитору відділенням зв'язку при відправленні Позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення.

На основі вищенаведеного вимоги Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості за простроченим кредитом в сумі 10 660,00 грн. та по простроченим процентам в сумі 6748,73 грн. грунтується на договорі та законі, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 цього ж Кодексу передбачено, що

1. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 9.1. Кредитного договору за прострочення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів Позичальник сплачує Кредитору пеню із розрахунку 3,0 (три) проценти від простроченої суми за кожен день прострочення. Вказана пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів, передбачених п.п. 1.1., 1.3., 2.3., 2.5., 3.3., 3.8. Кредитного договору.|

Відповідно до п. 9.2. Кредитного договору за ненадання Позичальником Кредитору у встановлені цим договором строки будь-яких документів, обов'язковість надання яких передбачено цим договором (в тому числі документів за вимогою Кредитора, а також у будь-яких інших випадках обов'язкового надання документів), а також за неповідомлення Позичальником Кредитора про факти, зазначені в п. п. 5.1.-5.12. цього договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф у розмірі 3,0 (три) проценти від загальної суми отриманих кредитних коштів.

Відповідно до п.9.3. Кредитного договору у разі невиконання зобов'язань щодо укладання договорів, передбачених п. 1.4. цього Договору, Позичальник сплачує Кредитору штраф із розрахунку 3,0 (три) проценти від суми Кредиту.

Розділом 3. Кредитного договору встановлено, що позичальник зобов'язаний протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання, комісії в порядку, визначеному кредитним договором.

Відповідач постійно порушував строки погашення заборгованості за нарахованими комісіями та процентами, чим порушив умови кредитного договору щодо сплати процентів та комісій, за що Позичальнику було нараховані штрафні санкції у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Ухвалами від 26 серпня, 22 вересня, 05 жовтня 2015 року суд витребовував від Позивача розрахунок штрафних санкцій у відповідності до п.6 ст.232 ГК України та розрахунок заборгованості за простроченими кредитом та процентами із зазначенням строку та сум їх повернення (день, місяць, рік). Зазначені докази необхідні для вирішення спору в частині правомірності розмірів та строків нарахування Позивачем штрафних санкцій. Однак Позивач без поважних причин витребовуваних документів суду не надав, в результаті чого суд позбавлений можливості встановити правомірність розмірів та строків нарахування Позивачем штрафних санкцій та три відсотки річних..

Відповідно до п. 5 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору.

Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача штрафних санкцій та трьох відсотків річних залишаються без розгляду.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Відповідача, так як спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись статями 49, 81, 82085 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 (34400, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, б. 36-6, ) заборгованість за договором кредитної лінії №НКЛ - 2007125 від 16.08.2011 р. станом на 14 серпня 2015 р. в сумі заборгованість за простроченим кредитом в сумі 10 660,00 грн.; заборгованість по простроченим процентам в сумі 6748,73 грн.

3. Позов в частині стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 3 090,23 грн.; трьох процентів річних від суми простроченого кредиту в сумі 160,34 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 1 956,39 грн.; трьох процентів річних від суми прострочених відсотків в сумі 101,51 грн.; штрафу в сумі 2 310,00 грн. залишити без розгляду.

4.Стягнути з ОСОБА_2 особи - підприємця ОСОБА_3 (34400, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України 1218 грн. 00 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 22 жовтня 2015 року.

Суддя Марач В.В.