РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

20 жовтня 2015 року Справа № 903/650/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

позивача - пред-ка Кандаурової А.П. (пост.дов. б№ від 15.05.2015 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика"

на рішення господарського суду Волинської області від 05.08.2015 р.

у справі № 903/650/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга Інвест"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика"

про стягнення 198850,14 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Волинської області від 05.08.2015 р. у справі № 903/650/15 частково задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Інвест» до товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» про стягнення 198850,14 грн. Відповідно до рішення суду підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ліга Інвест» 138850,14 грн., з яких 70000 грн. боргу, 43160 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1549,32 грн. відсотків річних, 24140,82 грн. пені. Припинено провадження у справі в частині стягнення 60000 грн. боргу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Волинської області від 05.08.2015 р. у справі № 903/650/15 скасувати в частині стягнення 70000 грн. боргу, 43160 грн. боргу з урахуванням індексу інфляції, 1549,32 грн. відсотків річних, 24140,82 грн. пені як таке, прийнято з порушенням норм процесуального права.

Пояснює, що на час прийняття судом першої інстанції рішення у справі № 903/650/15 заборгованість за поставлену продукцію становила 70000,00 грн. і така заборгованість виникла через складне фінансове становище підприємства, яке пов'язане з невиконанням своїх зобов'язань контрагентами та із здорожченням енергоносіїв і сировини.

З метою врегулювання спору, відновлення порушених прав позивача та узгодження сторонами порядку погашення існуючої заборгованості станом на 04.08.2015 р. відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» звернувся до господарського суду з клопотанням про оголошення перерви або відкладення розгляду справи, однак господарський суд Волинської області без обгрунтування причин відмови у задоволенні клопотання, розглянув справу по суті спору та прийняв судове рішення.

Скаржник вважає, що необгрунтована відмова в оголошенні перерви чи відкладенні справи, метою якої було врегулювання спору, є незрозумілою і такою, що суперечить ст.77 ГПК України. Просить рішення суду скасувати і прийняти нове рішення про відмову у позові.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю ««Ліга Інвест» подав відзив на апеляційну скаргу, вважає апеляційну скаргу безпідставною та такою, що направлена на затягнення часу.

Пояснює, що суд правильно встановив, що відповідачем порушений строк виконання грошового зобов'язання за договором. Під час розгляду справи 02.07.2015 р. відповідачем частково оплачено існуючу заборгованість в розмірі 50000,00 грн. та в розмірі 10000,00 грн., і судом враховано таку обставину.

Представник позивача в судовому засіданні просить рішення господарського суду залишити без змін.

Скаржник не забезпечив участь представника в судовому засіданні. Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с.93/, явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, заслухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги чи позицією іншої сторони і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

06.08.2014 р. товариством з обмеженою відповідальністю "Ліга Інвест"/постачальник та товариством з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика"/покупець укладений договір поставки № 3, за умовами якого постачальник зобов'язується передавати у власність покупця картонно-паперову продукцію, а покупець зобов'язується прийняти і своєчасно оплатити вартість продукції згідно з умовами договору /а.с.9-10/.

Відповідно до п.1.2. договору загальна сума договору 1000000 грн. з ПДВ.

За умовами п.3.1. договору зобов'язання постачальника щодо поставки товару є виконаним в момент передачі товару. Згідно з п.4.1. договору ціна товару визначається згідно виставлених рахунків фактур.

Відповідно до п.4.3. договору оплата за продану партію товару проводиться покупцем шляхом безготівкового розрахунку на протязі 30 календарних днів з дня відвантаження товару.

Згідно з п.5.1. договору сторони погодили, що несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у відповідності до законодавства України. Відповідно до п.5.2. при несвоєчасному розрахунку за проданий товар покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен прострочений день від суми заборгованості.

За умовами п.8.1. договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 липня 2015 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір № 3 від 06.10.2014 р. підписаний представниками сторін і скріплений їх печатками /а.с.9-10/.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору товариство з обмеженою відповідальністю «Ліга Інвест» за видатковою накладною № РН-0000056 від 24.11.2014 р. та товарно-транспортною накладною № 56 від 24.11.2014 р. здійснило поставку товарів на суму 255884,39 грн., а товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» отримало поставлені товари без зауважень, що підтверджено підписами представників сторін та їх печатками /а.с.11-14/.

Отже, на умовах договору поставки № 3 від 06.08.2014 р. між сторонами відбулись правовідносини з поставки, які врегульовані нормами пар.1,3 глави 54 ЦК України та пар.1 глави 30 ГК України. За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і оплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.193 ГК України та ст.ст.525-526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до норм ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У визначений договором строк відповідач розрахунки не виконав.

18.03.2015 р. товариство з обмеженою відповідальністю «Понінківська картонно-паперова фабрика» частково оплатило одержаний товар, перерахувавши 125884,39 грн. за платіжним дорученням № 995, що підтверджується банківською випискою /а.с.16/.

Після звернення позивачем з позовом до суду (02.06.2015 р. - відповідно до вхідної реєстрації господарського суду Хмельницької області) і порушення провадження у справі відповідач сплатив 60000 грн. боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 1358 від 02.07.2015 р. на суму 50000 грн. та платіжним дорученням № 1922 від 03.08.2015 р. на суму 10000 грн. /а.с.59-60/.

Згідно з п.1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Враховуючи часткову оплату відповідачем боргу після порушення провадження у справі, суд першої інстанції правомірно припинив провадження у справі в частині стягнення 60000,00 грн. боргу на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Заборгованість в сумі 70000 грн. підтверджена вищезазначеними первинними документами, і позовна вимога вимога про стягнення боргу в цій сумі є підставною і правомірно задоволена судом першої інстанції.

Згідно зі ст.611 ЦК України та ч.1 ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

За умовами п.5.2 договору сторони погодили, що при несвоєчасному виконанні оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен прострочений день від суми заборгованості. Така умова договору відповідає нормам ст.ст.230-231 ГК України, ст.ст.533, 549-551, 627-628 ЦК України та Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" і, оскільки має місце порушення умов п.4.3 договору, позовна вимога про стягнення пені в сумі 24140,82 грн., обрахованій за період простроченн з 25.12.2014 р. по 18.05.2015 р., правомірно задоволена судом першої інстанції з урахуванням виконуваних відповідачем платежів та обґрунтованого розрахунку позивача.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки має місце порушення грошового зобов'язання, також правомірно з урахуванням норм ст.625 ЦК України та обгрунтованого розрахунку позивача /а.с.7-8/ судом задоволена позовна вимога про стягнення з відповідача 43160 грн. грн. боргу з урахуванням індексу інфляції за період з 01.01.2015 р. по 30.04.2015 р. та 1549,32 грн. відсотків річних від суми боргу 130000 грн. на такі періоди прострочення.

Скаржником/відповідачем не надано доказів згідно зі ст.ст.33-34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували відсутність заборгованості перед позивачем та порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.

Зокрема, відсутні підстави для висновку про допущені судом першої інстанції порушення процесуальних норм, які були б підставами для скасування чи зміни рішення згідно зі ст.104 ГПК України. Колегія суддів встановила, що суд першої інстанції відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи мотивовано, з посиланням на норми процесуального прав, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини. Суд першої інстанції, розглядаючи клопотання представника відповідача про відкладення розгляду спору для можливого мирного врегулювання спору, заслухав та врахував думку представників позивача. Колегія суддів погоджується, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи було необґрунтованим, не підтвердженим жодними належними та допустимими доказами, і суд першої інстанції правомірно відхилив таке клопотання з огляду на розумний термін розгляду справи за конкретних обставин.

Також правомірно суд першої інстанції прийняв рішення про повернення позивачеві з Державного бюджету 3 грн. надміру сплаченого судового збору на підставі ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Волинської області від 05.08.2015 р. у справі № 903/650/15 відповідає матеріалам справи, грунтується на нормах чинного законодавства і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Понінківська картонно-паперова фабрика" залишити без задоволення, рішення господарського суду Волинської області від 05.08.2015 р. у справі № 903/650/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 903/650/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.