ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 922/3883/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Погорелова О.В.

судді: Добреля Н.С. , Хотенець П.В.

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк", м. Київ в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Златобанк" ОСОБА_2, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Житлобудінвест", м. Харків (перший відповідач), Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. м. Харків (другий відповідач) треті особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімхолдинг", м. Київ 2. ОСОБА_3, м. Київ 3. ОСОБА_4, м. Харків 4. ОСОБА_5, м. Харків
про визнання нікчемних правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_6

першого відповідача - ОСОБА_7

другого відповідача - не з'явився

першої 3-ї особи - не з'явився

другої 3-ї особи - не з'явився

третьої 3-ї особи - ОСОБА_8

четвертої 3-ї особи - ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Фірма "Житлобудінвест" та Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби ХМУЮ (надалі - перший та другий відповідачі відповідно) звернулось ПАТ "Златобанк" (надалі - позивач). У позовній заяві останній просить суд:

1. Визнати недійсним укладені між АТ Златобанк (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) та ТОВ Фірма "Житлобудінвест (61072, Харківська обл., м. Харків, пр. Леніна, буд. 45/3, офіс 159, ) правочини:

- Договір від 18.12.2014 р. про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, який посвідчений цим же нотаріусом 18.12.2014 р. за реєстр. №938;

- Договір від 13.02.2015 р. про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, який посвідчений цим же нотаріусом 13.02.2015 р. за реєстр. №97.

2. Визнати ПАТ "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) іпотекодерждателем з 17.05.2012 року нерухомого майна - що є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки, посвідченим 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, а саме:

- квартири №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3.

3. Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, ) щодо:

- квартири №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 18.12.2014, 10:38:06 про припинення іпотеки номер 1456506 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18103485 від 18.12.2014, 10:40:38; запис від 18.12.2014, 10:45:11 про припинення обтяження номер 1456567 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18104034 від 18.12.2014,10:47:05;

- квартири №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 18.12.2014, 10:17:22 про припинення іпотеки номер 1457056 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18101874 від 18.12.2014,10:19:07; запис від 18.12.2014, 10:24:56 про припинення обтяження номер 1457067 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18102417 від 18.12.2014, 10:26:26;

- квартири №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 14:53:33 про припинення іпотеки номер 1457385 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19327333 від 13.02.2015,14:50:51; запис від 13.02.2015, 14:59:13 про припинення обтяження номер 1457390 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19328939 від 13.02.2015,15:00:28;

- квартири №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 15:06:13 про припинення іпотеки номер 1456672 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19328521 від 13.02.2015,15:07:36; запис від 13.02.2015, 15:14:22 про припинення обтяження номер 1456688 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19329086 від 13.02.2015,15:15:18;

- квартири №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 15:23:08 про припинення іпотеки номер 1457686 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19329749 від 13.02.2015,15:24:51; запис від 13.02.2015, 15:33:29 про припинення обтяження номер 1457692 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19330465 від 13.02.2015,15:35:23.

В обґрунтування позову, зокрема, позивач посилається на те, що пунктами 3.4.2, 3.4.5 договору застави майнових прав №12/ЗМП від 05.03.2014 року, укладеного між НБУ та ПАТ "Златобанк" встановлена заборона щодо відчуження майнових прав в будь-який спосіб та обтяження їх зобов'язаннями на користь третіх осіб, а також заборона щодо внесення надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів без отримання попередньої письмової згоди НБУ. Втім, в порушення вищевказаних положень договору застави майнових прав, без отримання попередньої письмової згоди НБУ, 18.12.2014 року та 13.02.2015 року між ПАТ Златобанк та першим відповідачем - ТОВ "Фірма "Житлобудінвест" були укладені договори про внесення змін до договору іпотеки, згідно з умовами яких сторонами був змінений предмет іпотеки, а саме: була припинена іпотека щодо квартир №№ 301, 251, 379, 388, 375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, про що були внесені відповідні записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 06.07.2015 року було порушено провадження у справі та справу було призначено до розгляду на 22.07.2015 року о 10:45 год.

22.07.2015 року ухвалою суду розгляд справи був відкладений до 10.08.2015 року до 10:00 год.

10.08.2015 року до суду від другого відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких він просив суд припинити провадження у справі в частині вимог звернутих до другого відповідача, відносно інших позовних вимог вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права. Заперечення обґрунтовані тим, що реєстраційні дії щодо записів, які позивач просить скасувати, вчинені не Реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції, а приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 У зв'язку з цим другий відповідач вважає себе неналежним відповідачем у справі.

10.08.2015 року ухвалою суду розгляд справи був відкладений до 19.08.2015 року до 11:15 год.

19.08.2015 року ухвалою суду було задоволено клопотання першого відповідача та до участі у справі були залучені треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - фізичні особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та розгляд справи був відкладений до 26.08.2015 року до 12:15 год.

21.08.2015 року до суду від першого відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він прости позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. В обґрунтування заперечень посилається на те, що станом на дату укладення між позивачем та першим відповідачем спірних договорів про внесення змін до договору іпотеки майнові вимоги до відповідача у позивача існували лише по основному договору (Кредитному до говору № 106/12-КL від 16.05.2012 року). Кредитний договір був пролонгований до 13.05.2016 року. Станом на 18.12.2014 року та на 13.02.2015 року ПАТ "Златобанк" не заявляло претензій до першого відповідача з приводу порушення останнім основного зобов'язання і не ставило питань щодо задоволення своїх майнових вимог по погашенню кредиту та процентів по ньому за ра хунок звернення стягнення на предмет іпотеки, у т.ч. шляхом надання до суду відповідної позовної заяви. Таким чином, на вищезазначені дати у позивача не існувало майнових вимог до першого відповідача по договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського мі ського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389. Отже, на думку першого відповідача, при укладенні спірних договорів про внесення змін до договору іпотеки не могло мати місце здійснення від мови позивача від власних майнових вимог, оскільки неможливо відмовитись від того чого не існує. Крім того, перший відповідач вказує на те, що при виведенні з іпотеки квартир у відповідності до спі рних договорів про внесення змін до договору іпотеки ТОВ Торговий дім Агрохімхолдинг здійснило погашення зобов'язань по кредитному договору, що підтверджується насту пними виписками з банківського рахунку ТОВ Торговий дім Агрохімхолдинг: від 12.12.2014 року (44000,00 доларів США), від 15.12.2014 року (22000,00 доларів США), від 24.12.2014 року (63000,00 доларів США). Тобто вищезазначені дії ТОВ Торговий дім Аг рохімхолдинг ніяким чином не були направлені на зниження платоспроможності позивача та на зменшення його активів. Також перший відповідач зазначив, що з 19.08.2014 року Правлінням НБУ було призначено куратора ПАТ Златобанк, який, у відповідності до Постанови №346 є працівником НБУ наділеним повноваженнями контролю відносно ПАТ Златобанк, у тому числі на отримання будь-якої інформації щодо діяльності ПАТ Златобанк, а також мав право бути присутнім на кредитному комітеті, де і вирішуються питання щодо укладання (припинення) кредитних (іпотечних) договорів та фактичне їх виконання, тощо. Тобто уповноваженій особі НБУ - куратору ПАТ Златобанк було відомо про укладання (підписання) спірних договорів про внесення змін до договору іпотеки і своїми діями куратор погодив їх укладання.

21.08.2015 року до господарського суду від першої третьої особи (ТОВ "Торговий дім "Агрохімхолдинг") надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа вказує на безпідставність та необґрунтованість позовної заяви з підстав аналогічним, що викладені у відзиві першого відповідача.

Ухвалою господарського суду від 26.08.2015 року був призначений колегіальний розгляд справи №922/3883/15. Відповідно до Протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів, для розгляду справи №922/3883/15 призначено колегію у складі: головуючий суддя - Погорелова О.В., судді - Добреля Н.С. та Хотенець П.В.

26.08.2015 року ухвалою суду розгляд справи був відкладений до 28.09.2015 року до 11:45 год.

За клопотанням першого відповідача запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: КП "Діловодство спеціалізованого суду". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск серійний номер СІСХ-09099.

28.09.2015 року заяву третьої особи ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи було задоволено та розгляд справи був відкладений до 13.10.2015 року до 11:00 год.

12.10.2015 року представником позивача до суду була подане клопотання, в якому він просив суд долучити до матеріалів справи рішення господарського суду м. Києва у справі №910/18058/15 від 17.09.2015 року. Надане клопотання та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.10.2015 року представник першого відповідача подав суду клопотання, в якому просив суд витребувати (зобов'язати надати) у ПАТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Златобанк ОСОБА_2 наступні документи та інформацію:

- звітність, яка подавалась до Національного банку України щодо обсягу заставного майна за період з грудня 2014 року по лютий 2015 року включно;

- акти, якими було зафіксовано порушення ПАТ "Златобанк" умов кредитного договору № 12 від 05.03.2014 року щодо рефінансування, укладеного між ПАТ "Златобанк" та Національного банку України, а також порушення умов договору застави майнових прав № 12/ЗМП від 05.03.2014 року;

- інформацію щодо розміру заборгованості ПАТ "Златобанк" перед Національним банком України станом на 13.10.2015 року за кредитним договором № 12 від 05.03.2014 року, а також у разі зменшення розміру такої заборгованості відносно первісної - які саме майнові права були виведені із загального обсягу застави майнових прав.

Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував та вказував на те, що це клопотання першого відповідача направлене на затягування судового процесу та не має жодного відношення до предмету позову у цій справі.

Суд, розглянувши вищезазначене клопотання відхиляє його, виходячи з наступного.

Згідно ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обовязок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких предявлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Суд вважає, що дане клопотання є необґрунтованим, оскільки першим відповідачем не вказано обставини, які можуть підтвердити ці докази та яке значення для справи вони матимуть, крім того обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Крім того, в судовому засіданні 13.10.2015 року першим відповідачем суду були подані доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких він вказує на те, що ОСОБА_10 НБУ від 13.05.2015 року №20-02012/32318 стосується лише уступки майнових прав вимоги виключно за кредитними договорами та не стосується ТОВ "Фірма "Житлобудінвест" та квартир, які належать ТОВ "Фірма "Житлобудінвест". Крім того, вказує на те, що НБУ щомісяця отримував інформацію щодо стану заставного майна у відповідності до договору застави, а позивач, у відповідності до умов договору застави у разі зменшення заставного майна зобов'язаний замінити дане майно на інше майно або частково погасити заборгованість перед НБУ, а не повернути дане майно в заставу (іпотеку).

Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.10.2015 року представником третьої особи ОСОБА_5 суду було подане клопотання в якому він просив зобов'язати позивача надати суду наступні документи:

- документи, що підтверджують прийняття в забезпечення майнові права на депозитні кошти в сумі 130000,00 доларів США, які належать ОСОБА_11 та розміщені в АТ Златобанк;

- документи, що підтверджують прийняття в забезпечення майнові права на депозитні кошти в сумі 125304,10 доларів США, які належать ОСОБА_10 та розміщені в АТ Златобанк;

- заяву АТ Златобанк до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 з припиненням іпотеки відносно квартири №375 за адресою: м. Харків, пр. Леніна, буд. 45/3 та внесення змін до договору іпотеки від 17.05.2012 року;

- інформацію та документи щодо повідомлення Національного банку України про заміну забезпечення за кредитним договором №106/12-КL від 16.05.2012 року згідно протоколу №1074-10 від 16.12.2014 року засідання кредитного комітету АТ Златобанк;

- інформацію та документи щодо рішення Національного банку України про заміну забезпечення за кредитним договором №106/12-КL від 16.05.2012 року згідно протоколу №1074-10 від 16.12.2014 року засідання кредитного комітету АТ Златобанк;

- інформацію та документи, що підтверджують зменшення активів АТ Златобанк та зниження його платоспроможності у зв'язку з укладенням договору від 18.12.2014 року про внесення змін до договору іпотеки від 17.05.2012 року;

- рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Про затвердження Порядку виявлення нікчемних правочинів (договорів), а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення.

Також просив суд продовжити строк розгляду даної справи.

Присутній в судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що вказані у клопотанні документи у позивача відсутні та він не в змозі їх подати до суду.

Суд, вислухавши представника позивача та представника третьої особи ОСОБА_5 відхиляє заявлене клопотання, оскільки представником третьої особи, в порушення ст. 38 ГПК України, суду не доведена неможливість самостійно подати ці докази, а представник позивача в судовому засіданні 13.10.2015 року підтвердив суду, що докази, які просить витребувати представник третьої особи у своєму клопотанні у позивача відсутні та не можуть бути подані до суду. Крім того, представник третьої особи не довів суду яке значення для справи матимуть докази, що витребовуються, та яким чином вони стосуються предмету позову по цій справі.

Щодо клопотання представника третьої особи про продовження строк розгляду спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Як свідчать матеріали справи, дана позовна заява надійшла до суду 03.07.2015 року. Розгляд справи неодноразово відкладався. Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому зі змісту норми цієї статті вбачається, що питання про те, чи перешкоджають певні обставини розгляду справи, вирішується судом залежно від конкретних обставин справи.

Зважаючи на те, що клопотання представника третьої особи про зобов'язання надати позивача додаткових документів відхилене судом, а на думку суду обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, суд відхиляє клопотання представника третьої особи про продовження строку розгляду спору.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник першого відповідача проти позову заперечував.

Другий відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Третя особа - ТОВ "Торговий дім "Агрохімхолдинг", правом на участь представника у судовому засіданні не скористалася, причину неявки не повідомила. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Третя особа - ОСОБА_3 правом на участь представника у судовому засіданні не скористалася, причину неявки не повідомила, витребуваних судом документів не надала. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Як розяснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Присутні в судовому засіданні представники третіх осіб ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення позову заперечували та просили суд відмовити в його задоволенні.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, не заперечувалось сторонами та підтверджено фактичними даними, 16.05.2012 між Публічним акціонерним товариством Златобанк (далі - ПАТ Златобанк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрохімхолдинг (далі - ТОВ ТД Агрохімхолдинг) був укладений кредитний договір № 106/12-KL (далі - кредитний договір), згідно з умовами якого ПАТ Златобанк зобов'язувалось надати ТОВ ТД Агрохімхолдинг грошові кошти (кредит), а ТОВ ТД Агрохімхолдинг зобов'язувалось повернути кредит та сплатити проценти за користування ним (сума кредиту 15000000,00 доларів США, розмір відсотків за користування коштами встановлено 14%, пролонгований строк сплати кредиту - 13.05.2016 року).

З метою забезпечення виконання ТОВ ТД Агрохімхолдинг зобов'язань, взятих на себе згідно з умовами кредитного договору, 17.05.2012 року між ПАТ Златобанк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Житлобудінвест" (далі - ТОВ Фірма "Житлобудінвест") був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389 (далі - договір іпотеки), згідно з п. 1.2 якого предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: 78 квартир, що розташовані в житловому будинку літ. А-25 за адресою: м. Харків, пр. Леніна, б. 45/3.

18.12.2014 року між ПАТ Златобанк та ТОВ Фірма "Житлобудінвест" був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389 (далі - договір про внесення змін від 18.12.2014 року), згідно з умовами якого сторонами був змінений предмет іпотеки.

Так, згідно з п. 2 договору про внесення змін від 18.12.2014 року, у зв'язку з викладенням п. 1.2, 1.3, 1.4 договору іпотеки у новій редакції, сторони домовились, що щодо квартир №№ 301 та 375 в житловому будинку літ. "А-25", що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 45/3, іпотека припиняється.

Крім того, 13.02.2015 року між ПАТ Златобанк та ТОВ Фірма "Житлобудінвест" був укладений договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389 (далі - договір про внесення змін від 18.12.2014 року), згідно з умовами якого сторонами був змінений предмет іпотеки.

Так, згідно з п. 2 договору про внесення змін від 18.12.2014 року, у зв'язку з викладенням п. 1.2, 1.3, 1.4 договору іпотеки у новій редакції, сторони домовились, що щодо квартир №№ 251, 379 та 388 в житловому будинку літ. "А-25", що знаходяться за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 45/3, іпотека припиняється.

У зв'язку з цим, за заявою АТ "Златобанк" 18.12.2014 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про припинення іпотеки та про припинення обтяження у вигляді заборони відчуження нерухомого майна квартири № 375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, ринковою вартістю на момент передачі майна в іпотеку 468 741,00 грн. (витяги про державну реєстрацію №31192530 та 31193677 відповідно);

- квартири № 301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, ринковою вартістю на момент передачі майна в іпотеку 701 910,00 грн. (витяги про державну реєстрацію №31189445 та 31190459 відповідно);

- квартири № 251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, ринковою вартістю на момент передачі майна в іпотеку 938 520,00 грн. (витяги про державну реєстрацію №33598871 та 33599893 відповідно);

- квартири № 379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, ринковою вартістю на момент передачі майна в іпотеку 1 463 220,00 грн. (витяги про державну реєстрацію №33600952 та 33602181 відповідно);

- квартири № 388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, ринковою вартістю на момент передачі майна в іпотеку 1 248 390,00 грн. (витяги про державну реєстрацію №33603388 та 33604838 відповідно).

05.03.2014 року між Національним банком України (далі - НБУ) та ПАТ Златобанк був укладений договір застави майнових прав № 12/ЗМП (далі - договір застави).

Пунктом 1.1 договору застави передбачено, що предметом застави за цим договором є майнові права за кредитними договорами, що укладені між Заставодавцем (ПАТ Златобанк) і юридичним та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору (далі - Боржники), що є його невід'ємною частиною (надалі всі вищезазначені кредитні договори та генеральні кредитні договори, договори про відкриття кредитної лінії, договори про кредитування, чи інша назва договору про надання кредитних коштів на умовах повернення, платності, строковості, забезпеченості та цільового характеру використання разом та/або окремо іменуються - кредитні договори). Станом на 26.02.2014 року заборгованість за кредитними договорами становить 3 082 025 020,89 грн. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо.

Згідно з п. 1.3 договору, надана застава забезпечує належне виконання заставодавцем (ПАТ Златобанк) вимог заставодержателя (НБУ), що випливають (та/або випливатимуть), зокрема, з кредитного договору від 05.03.2014 року № 12, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також з усіх окремих кредитних договорів (та змін до них), (далі разом або окремо - Кредитний договір), в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов.

Відповідно до Реєстру укладених банком-позичальником договорів з юридичними та фізичними особами, який є додатком № 1 до договору застави, у забезпечення надано, зокрема, майнові права за кредитним договором № 106/12-KL від 16.05.2012 року, який укладено із ТОВ ТД Агрохімхолдинг.

Кредити за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем (ПАТ Златобанк) і юридичними та фізичними особами, є забезпеченими та забезпечення за ними відповідає вимогам нормативно-правових актів НБУ з питань формування та використання резервів для відшкодування можливих втрат за активними банківськими операціями (п. 2.1 договору застави).

Пунктами 3.4.2, 3.4.5 договору застави передбачено, що заставодавець (ПАТ Златобанк) зобов'язаний:

- не відчужувати майнові права в будь-якій спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя (НБУ);

- не вносити надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя.

У позовній заяві уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Златобанк ОСОБА_2 (далі - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб) стверджує, що договори про внесення змін до договору іпотеки від 18.12.2014 року та 13.02.2015 року є нікчемними, оскільки, всупереч п. п. 3.4.2, 3.4.5 договору застави, укладені без письмової згоди НБУ, як заставодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Про заставу, застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 572 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 1 Закону України Про заставу встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Предметом застави можуть бути майно та майнові права (ч. 1 ст. 4 Закону України Про заставу).

Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України встановлено, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 579 Цивільного кодексу України та ст. 7 Закону України Про заставу предмет застави може бути замінений лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України Про заставу заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Частиною 2 ст. 586 Цивільного кодексу України встановлено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 546 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 24 Закону України Про іпотеку, іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання за основним договором і має похідний характер від останнього, а передання (відступлення) прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Наведені положення законодавства свідчать про те, що основний договір та договір забезпечення виконання зобов'язання нерозривно пов'язані.

Пунктом 3.4.5 договору застави передбачений обов'язок ПАТ Златобанк не вносити надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів до них.

Разом з тим, на думку суду, зміна предмета договору іпотеки шляхом виключення спірних квартир з переліку майна, переданого в іпотеку, укладеного з метою забезпечення кредитного договору, майнові права за яким були передані в заставу НБУ, призвела до зміни предмету договору застави, оскільки зменшила обсяг переданих майнових прав.

Враховуючи наведені положення Цивільного кодексу України, Закону України Про заставу та пунктів 3.4.2, 3.4.5 договору застави, суд дійшов висновку про те, що ПАТ Златобанк мав право внести зміни до договору іпотеки лише за попередньої письмової згоди НБУ.

Відповідно до листа НБУ №20-02012/32318 від 13.05.2015 року останній повідомив уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що Національним банком як заставодержателем не надавалася згода заставодавцю АТ "Златобанк" на відчуження заставленого майна шляхом уступки прав вимоги за кредитними договорами, наведеними в додатку № 1 до листа від 19.03.2015 року № 721, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитами Національного банку. Крім того, НБУ у листі зазначив, що зазначені договори не погоджувалися куратором банку та, враховуючи викладене, Національний банк підтримує наміри уповноваженої особи щодо визнання нікчемними договорів на підставі яких АТ "Зластобанк" було відчужено заставлене майно без отримання згоди заставодержателя в особі Національного банку, що суперечить вимогам частини другої статті 17 Закону України "Про заставу".

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів. Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Сторони та учасники провадження документів, які б підтверджували наявність згоди НБУ як заставодержателя за договором застави на внесення змін до забезпечувального договору, а саме договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389, суду не надали.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України Про заставу застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 4.3.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів № 1 від 24.11.2014 року, застава зберігає свою силу незалежно від того, чи знала особа, до якої перейшло майно або майнові права, що складають предмет застави, про існування права застави третіх осіб на таке майно. Якщо особі не було відомо про існування застави, дана обставина має значення для правовідносин між цією особою і заставодавцем. Зокрема, відповідно до приписів статті 659 ЦК України невиконання заставодавцем під час укладення договору купівлі-продажу обов'язку попередити покупця про існування права застави третіх осіб на товар, що продається, дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання договору.

Відтак, факт відчуження першим відповідачем спірних квартир фізичним особам (друга, третя та четверта треті особі у цій справі) не припиняє дію договору застави щодо вказаних об'єктів нерухомого майна.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що укладаючи спірні договори про внесення змін до договору іпотеки від 18.12.2014 року та 13.02.2015 року без попереднього отримання передбаченої умовами договору застави письмової згоди Національного банку України, ПАТ Златобанк порушило вимоги ст. ст. 579, 586 Цивільного кодексу України, ст. ст. 7, 17 Закону України Про заставу та пунктів 3.4.2, 3.4.5 договору застави, а відтак, вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо визнання недійсними договору від 18.12.2014 року про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389, який посвідчений цим же нотаріусом 18.12.2014 за реєстровим номером 938 та договору від 13.02.2015 року про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим номером 389, який посвідчений цим же нотаріусом 13.02.2015 року за реєстровим номером 97, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання ПАТ Златобанк заставодержателем з 17.05.2012 року нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки згідно з договором іпотеки, а саме: квартир №№ 375, 301, 251, 379 та 388 в житловому будинку літ. А-25, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 45/3, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України Про іпотеку, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Якщо правочин скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків.

За таких умов у разі визнання недійсними договорів про внесення змін до договору іпотеки від 18.12.2014 року та 13.03.2015 року, на підставі яких з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно були виключені записи про іпотеку та обтяження, дія іпотеки та обтяження підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які виключено на підставі недійсних договорів, оскільки відпала підстава виключення цих записів.

Аналогічна правова позиція міститься у Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справах № 6-53цс15 від 13.05.2015 року, № 6-332цс15 від 27.15.2015 року.

Оскільки вимога позивача про визнання ПАТ "Златобанк" заставодержателем з 17.05.2012 року нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки згідно з договором іпотеки, а саме: квартир №№ 375, 301, 251, 379 та 388 в житловому будинку літ. А-25, що розташований за адресою: м. Харків, пр. Леніна, 45/3 пов'язана з першою вимогою (про визнання недійсними договорів про внесення змін до договору іпотеки від 18.12.2014 року та 13.02.2015 року), вона також підлягає задоволенню.

Враховуючи наведені положення Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяження щодо спірних квартир є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позиції другого відповідача, викладеної у запереченнях на позовну заяву, в яких він просив суд припинити провадження у справі в частині вимог звернутих до другого відповідача, відносно інших позовних вимог вирішити справу у відповідності до норм матеріального і процесуального права, суд зазначає, що серед заявлених позовних вимог немає тих, які звернуті безпосередньо до Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 ГПК України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 24 ГПК України, господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Враховуючи викладене та те, що позивачем суду не надано згоду про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а виключення неналежного відповідача після початку розгляду справи по суті ГПК України не передбачено, суд відхиляє твердження другого відповідача.

Разом з позовом 03.07.2015 року позивачем до суду була подана заява про забезпечення позову, в якій він просив суд:

- накласти арешт на квартиру №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; однокімнатну, житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартиру №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; однокімнатну, житловою площею 29,6 кв.м., загальною площею 70,9 кв.м. реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартиру №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; двокімнатну, житловою площею 40,7 кв.м., загальною площею 94,8 кв.м.. реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартиру №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; трикімнатну, житловою площею 61, 8 кв.м., загальною площею 147,8 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартиру №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, трикімнатну, житловою площею 68,4 кв.м., загальною площею 126,1 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1 та

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма Житлобудінвест та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо відчуження чи обтяження квартири №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/і; однокімнатна, житловою площею 29,1 кв.м., загальною площею 71,4 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартири №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; однокімнатна, житловою площею 29,6 кв.м., загальною площею 70,9 кв.м. реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартири №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; двокімнатна, житловою площею 40,7 кв.м., загальною площею 94,8 кв.м.. реєстраційний номер нерухомого майна 1; квартири №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3; трикімнатна, житловою площею 61, 8 кв.м., загальною площею 147,8 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1 та квартири №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3, трикімнатна, житловою площею 68,4 кв.м., загальною площею 126,1 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 1.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову № 16 від 26.12.2011 року, роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

Представник позивача, документів, які б підтверджували, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі не надав.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд у задоволенні заяви про забезпечення позову, поданої представником позивача 03.07.2015 року, відмовляє.

Як розяснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ч. 3 цієї статті, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Пунктом 22 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір (в редакції, що діяла на момент подання позову) від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд вирішив за необхідне стягнути судовий збір в дохід Державного бюджету України з першого відповідача у розмірі 4872,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 203, 215, 216, 546, 572, 579, 586, 659 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 17 Закону України "Про заставу", ст. 207 Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 24 Закону України "Про іпотеку", ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсними укладені між АТ Златобанк (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) та ТОВ Фірма "Житлобудінвест (61072, Харківська обл., м. Харків, пр. Леніна, буд. 45/3, офіс 159, ) правочини:

- Договір від 18.12.2014 р. про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, який посвідчений цим же нотаріусом 18.12.2014 р. за реєстр. №938;

- Договір від 13.02.2015 р. про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, який посвідчений цим же нотаріусом 13.02.2015 р. за реєстр. №97.

Визнати ПАТ "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 17/52, ) іпотекодерждателем з 17.05.2012 року нерухомого майна - що є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки, посвідченим 17.05.2012 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстр. №389, а саме:

- квартири №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3;

- квартири №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3.

Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ "Златобанк" (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52, ) щодо:

- квартири №375 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 18.12.2014, 10:38:06 про припинення іпотеки номер 1456506 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18103485 від 18.12.2014, 10:40:38; запис від 18.12.2014, 10:45:11 про припинення обтяження номер 1456567 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18104034 від 18.12.2014,10:47:05;

- квартири №301 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 18.12.2014, 10:17:22 про припинення іпотеки номер 1457056 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18101874 від 18.12.2014,10:19:07; запис від 18.12.2014, 10:24:56 про припинення обтяження номер 1457067 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18102417 від 18.12.2014, 10:26:26;

- квартири №251 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 14:53:33 про припинення іпотеки номер 1457385 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19327333 від 13.02.2015,14:50:51; запис від 13.02.2015, 14:59:13 про припинення обтяження номер 1457390 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19328939 від 13.02.2015,15:00:28;

- квартири №379 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 15:06:13 про припинення іпотеки номер 1456672 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19328521 від 13.02.2015,15:07:36; запис від 13.02.2015, 15:14:22 про припинення обтяження номер 1456688 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19329086 від 13.02.2015,15:15:18;

- квартири №388 в житловому будинку літ. А-25 за адресою: Харківська область, м. Харків, проспект Леніна, будинок 45/3: запис від 13.02.2015, 15:23:08 про припинення іпотеки номер 1457686 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19329749 від 13.02.2015,15:24:51; запис від 13.02.2015, 15:33:29 про припинення обтяження номер 1457692 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 19330465 від 13.02.2015,15:35:23.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Житлобудінвест" (61072, м. Харків, пр. Леніна, 45/3, офіс 159, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 4872,00 грн. судового збору.

В задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Повне рішення складено 16.10.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14