РІШЕННЯ

19 жовтня 2015 року Справа № 913/222/15

Провадження № 16/913/222/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Данон, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фреш Фюче, м. Луганськ

про стягнення 241 786 грн. 49 коп.

Суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Шеліхіна Р.М.

судді - Секірський А.В., Якушенко Р.Є.,

Секретар судового засідання Мєшкова Д.О.,

За участю представників сторін:

від позивача: представник не прибув,

від відповідача: ОСОБА_2, директор, наказ від 30.10.14 №3-к,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Данон (далі - ТОВ Данон, позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 24.04.2015 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фреш Фюче (далі ТОВ Фреш Фюче, відповідача у справі) про стягнення з останнього 241786 грн. 49 коп., з яких:

- 150 746 грн. 24 коп. заборгованість за товар згідно дистрибюторського договору № 000002817 від 01.01.2013;

- 26 841 грн. 02 коп. з них пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по оплаті поставленого товару згідно ТТН № DPN НОМЕР_1 за період з 12.11.2014 по 24.04.2015 9 679 грн. 54 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по оплаті поставленого товару згідно ТТН №DPN -НОМЕР_2 за період з 13.11.2014 по 24.04.2015 5 742 грн. 04 коп.; пеня за несвоєчасне виконання зобовязань по оплаті поставленого товару згідно ТТН № DPN НОМЕР_3 за період з 15.11.2014 по 24.04.2015 11 419 грн. 44 коп.;

- 22 611 грн.94 коп. штраф за порушення термінів розрахунків згідно дистрибюторського договору № 000002817 від 01.01.2013;

- 2 013 грн. 42 коп. 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання;

- 39 573 грн. 87 коп. інфляційні втрати за період з листопада 2014 по березень 2015.

Позивач, посилаючись на норму статті 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), статей 525, 526, 625, ч. 1 статті 692 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору щодо своєчасної оплати отриманих товарів.

ТОВ Фреш Фюче- відповідач у справі- відзивом на позовну заяву від 10.09.2015 № 9/10-01 заперечив проти позову з підстав неврахування позивачем вартості робіт з передпродажної підготовки товару та просуванню товару позивача до кінцевого споживача (маркетингових послуг), як то передбачено пп. 2,14, 3.2, 3.15 та 7.3 дистрибюторського договору від 01.01.2013 № 000002817.

Відповідач вважає правомірним існування боргу у розмірі 51969грн. 96 коп., а не 150 746 грн. 24 коп., як просить стягнути позивач.

Згідно доводів відповідача різниця між вказаними сумами є вартість виконаних ним робіт з передпродажної підготовки товару та просуванню товару позивача до кінцевого споживача, про що відповідач надсилав позивачеві акти виконаних робіт, а також нарахував та задекларував податкове зобов'язання на суму 16 462 грн. 68 коп.

Позов в частині заявлених до стягнення санкцій (пені, штрафу) та інфляційних нарахувань і 3 % річних відповідач заперечив, посилаючись на приписи ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Позивач надав копію додаткової угоди від 25.02.2014 до дистрибюторського договору від 01.01.2013 № 000002817, де був змінений п. 5.7. щодо визначення моменту, з якого товар вважається переданим та таким, що переходить у власність Сторони-2. Так, у попередній редакції дистрибюторського договору товар вважався переданим Стороною-1 та таким, що переходить у власність Сторони-2 з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін на складі видаткової накладної. Відповідно до змін, внесених додатковою угодою таким моментом є момент підписання уповноваженими представниками Сторін на складі товаро-транспортної накладної.

У судовому засіданні 28.09.15 представник позивача надав до справи пояснення на відзив відповідача від 24.09.15, в яких вказав, що з 31.08.14 актів виконаних робіт (наданих маркетингових послуг) від відповідача не надходило. Також позивач зазначив про відсутність належних доказів в підтвердження форс-мажорних обставин, на які посилався відповідач в своєму відзиві, і на неправомірність застосування відповідачем приписів ст..2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки, як впевнений позивач, дана норма регулює кредитні правовідносини.

ТОВ "Данон"- позивач у справі листом від 09.1.15 №323/15 заперечив доводи відповідача щодо надсилання актів виконаних робіт з передпродажної підготовки товару та просуванню його до кінцевого споживача. Позивач, посилаючись на умови договору в частині п.7.3, вказав, що сума боргу за поставлену продукцію не залежить від вартості маркетингових послуг, які зобовязався надавати відповідач за умовами договору. Відповідач має право на оплату цих послуг тільки після прийняття і підписання позивачем акту виконаних робіт, які, стверджує позивач, відповідач не направляв.

Між сторонами у справі укладено дистрибюторський договір № 000002817 від 01.01.2013, на підставі якого постачальник (позивач) зобов'язується передати згідно з умовами даного договору покупцю (відповідачу) товар продукти харчування за ціною, у кількості, по відповідній якості та в асортименті, вказаних в договорі та в додатках до договору, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти, оплатити товар в порядку та на умовах, встановлених даним договором з відстрочкою платежу 3 банківських дня (умови специфікації, а.с.29).

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає вимогам правового інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК України) з відстрочкою платежу.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 183906,89грн., а відповідач отримав продукцію за вказаним договором, що підтверджено товарно-транспортними накладними від 05.11.14 №DPN НОМЕР_1 (оплачена частково на суму 33160,65грн.), від 08.11.14 № DPN НОМЕР_2, від 10.11.14 № DPN НОМЕР_3. Вказані документи надані до справи представником позивача (а.с.43-54).

Відповідач не повністю оплатив товар, а тільки на суму 33160,65грн., у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача борг за поставлений товар в сумі 150746,24грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем обовязків по договору, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 26841,02грн. за період з 12.11.14 по 24.04.15 (по кожній накладній окремо) на підставі п.8.2 договору, штраф в сумі 22611,94грн., що дорівнює 15% від суми боргу, на підставі п.8.2, інфляційні нарахування в сумі 39573,87грн. за період з 01.11.14 по 31.03.15, 3% річних в сумі 2013,42грн. за період з 12.11.14 по 25.04.15 на підставі приписів ст..625 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Дистрибюторським договором № 000002817 від 01.01.2013, укладеним сторонами по справі, визначено порядок виконання відповідачем зобовязань по сплаті вартості поставленої продукції.

Позивач поставив відповідачу товар на суму 183906,89грн. і відповідач отримав поставлений товар, що належним чином в порядку ст.ст.33,34 ГПК України - довів суду позивач. Відповідач частково оплатив отриману продукцію, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 150746,24грн.

Приписи 265-267 ГК України, ст.ст.655-692 ЦК України зобовязують відповідача виконати обовязок по оплаті поставленої продукції у відповідності до вимог закону та умов договору.

Доводи відповідача про неврахування позивачем актів виконаних маркетингових робіт на суму 98776,28грн. за період з вересня по листопад 2014 року не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи. Тобто, відповідач належним чином не довів суду виконання ним зобовязання по дистрибюторському договору № 000002817 від 01.01.2013, укладеному сторонами, в частині виконаних маркетингових робіт і надсилання позивачеві актів, складених з цього приводу.

Таким чином, позивач у відповідності до умов договору та вимог закону має право на стягнення боргу з відповідача в сумі 150746,24грн. За таких підстав з відповідача слід стягнути борг в сумі 150746,24грн.

Вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 39573,87грн. за період з 01.11.14 по 31.03.15, 3% річних в сумі 2013,42грн. за період з 12.11.14 по 25.04.15 цілком обґрунтовані приписами ст..625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3% річних за весь час прострочки. Відповідач отримав товар 05.11.14, 08.11.10, 10.11.14 (згідно товарно-транспортних накладних) і зобовязаний був оплатити після спливу 3 банківських днів, як вказано в договорі.

Згідно банківської довідки від 17.06.15 №151477,0401-1 (а.с.111) відповідачем з 3 листопада по 10 листопада 2014 року були переказані грошові кошти на рахунок позивача за оплату молочної продукції за договором № 000002817 від 01.01.2013, але позивач врахував ці гроші за попередню заборгованість. Відповідач даних доводів позивача не оспорив і не спростував, у звязку з чим товар, поставлений за трьома вищевказаними накладними, вважається оплаченим не оплаченим своєчасно, тому інфляційні нарахування і 3% річних підлягають задоволенню в заявленій сумі.

Позов в частині стягнення пені та штрафу слід задовольнити на підставі умов пункту 8.2 дистрибюторського договору № 000002817 від 01.01.2013, укладеного сторонами по справі, та вимог ст.231,232 ГК України повністю стягнути пеню в сумі 26841,02грн. за період з 12.11.14 по 24.04.15 (по кожній накладній окремо) та штраф в сумі 22611,94грн., що дорівнює 15% від суми боргу, оскільки відповідач, як покупець, не виконав своєчасно обовязку по оплаті товару, поставленого позивачем.

Доводи відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем штрафних санкцій спростовуються приписами ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", яка обмежує нарахування пені по кредитним договорам, а не по договорам поставки.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, 231,232,265-267 ГК України, ст.ст.655-692 ЦК України керуючись статтями 22, 33, 34, 43, 44-49, 82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Фреш Фюче, м. Луганськ, вул. Лутугинська, 127-Г, ід. Код 35937250 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Данон, м. Київ, вул. Багговутівська, буд.17-21, ід. Код 25384846 суму боргу у розмірі 150746,24грн., пеню в сумі 26841,02грн., штраф в сумі 22611,94грн., інфляційні нарахування в сумі 39573,87грн., 3% річних в сумі 2013,42грн., витрати на судовий збір в сумі 4835,73грн. Видати наказ.

Рішення підписане 23.10.15

Головуючий суддя Р.М. Шеліхіна

Суддя А.В. Секірський

Суддя Р.Є. Якушенко