Господарський суд Чернігівської області
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"15" жовтня 2015 р. Справа № 927/1113/15

Заступник військового прокурора Чернігівського гарнізону,

вул. Шевченка, 57, м. Чернігів, Чернігівська область, 14030,

в інтересах держави в особі

Позивача: 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту,

вул. Щорса, 18, м. Чернігів, 14017

Відповідач: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Предмет спору: про стягнення 4460,62 грн.

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Борисович О.В. - представник, довіреність №1506 від 01.12.2014;

від позивача: Прядко С.В. - представник, довіреність № 1291 від 08.10.2015;

від відповідача: не з'явися;

у судовому засіданні присутній військовий прокурор Петриковець О.В., посвідчення №033232 від 05.05.2015

СУТЬ СПОРУ:

Заступником військового прокурора Чернігівського гарнізону подано позов в інтересах держави в особі 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 5760,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві прокурор посилається на те, що у порушення умов укладеного між сторонами Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1/63 від 03.12.2013 відповідачем не виконані належним чином зобов'язання щодо відшкодування витрат, внаслідок чого утворилась заборгованість по утриманню (обслуговуванню) майна у розмірі 1093,68 грн та заборгованість по відшкодуванню отриманих послуг з водопостачання у розмірі 4341,36 грн, на які позивачем було нараховано 14,35 грн 3% річних, 112,22 грн інфляційних втрат та 198,71 грн пені.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.08.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 03.09.2015.

Ухвалами господарського суду Чернігівської області від 03.09.2015 та 06.10.2015 розгляд справи відкладався на 06.10.2015 та 15.10.2015, відповідно.

У судове засідання з'явились військовий прокурор та уповноважений представник позивача.

Відповідач особисто або його уповноважений представник у судове засідання не з'явився.

До початку судового засідання від позивача надійшли погоджені з прокурором заяви № 1292 від 09.10.2015 про зменшення розміру позовних вимог в частині відшкодування отриманих послуг з водопостачання на 1374,43 грн та № 1293 від 09.10.2015 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені. У заявах позивач просить стягнути з відповідача 4460,62 грн, а саме: заборгованість по утриманню орендованого майна у розмірі 1093,68 грн, 2966,93 грн відшкодування отриманих послуг з водопостачання, 3 % річних у розмірі 18,76 грн, 117,67 грн інфляційних втрат та 263,59 грн пені.

Суд розцінює дані заяви як заяву про зменшення розміру позовних вимог, оскільки позивачем у позовній заяві заявлено одну вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 5760,32 грн.

До заяв додано відповідні листи про вручення зазначених заяв відповідачу, а також те, що відповідач згоден з вимогами позивача. Дані листи засвідчені підписом та печаткою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що зменшення та збільшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси, суд приймає вищевказані заяви позивача до розгляду і спір вирішується з їх урахуванням.

Також до початку судового засідання від позивача надійшла заява № 1294 від 09.10.2015 про доручення документів до матеріалів справи, яка задоволена судом.

У судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги з урахуванням поданих заяв та просив позов задовольнити повністю.

Представники позивача підтримали вимоги прокурора у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 03 грудня 2013 року між 8 навчальним центром Державної спеціальної служби транспорту (Балансоутримувач за Договором, позивач у справі) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар за Договором, відповідач у справі) було укладено договір №1/63 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі - Договір), згідно з п. 1.1 якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходться за адресою: АДРЕСА_2, (надалі - Будівля), загальною площею 865,9 кв.м., а також утримання при будинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій Будівлі. Орендар користується приміщеннями, які складаються з плавального басейну та допоміжних приміщень до нього, загальною площею 521,9 кв.м., розміщене на І та ІІ поверхах та підвалі Будівлі, вартістю згідно звіту про оцінку станом на 31.07.2013 року 999172,28 грн (надалі - орендоване приміщення) відповідно до плану розміщення приміщення, що додається до Договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1 п. 2.1. Договору Балансоутримувач зобов'язується забезпечити виконання всього комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням Будівлі і прибудинкової території, та створення необхідних житлових умов, у тому числі Орендарю і його співробітникам, згідно з вимогами чинного законодавства про користування будівлями. Перелік робіт та послуг, порядок та умови їх оплати встановлюються цим Договором.

Згідно Додатку № 2 до Договору затверджено перелік робіт та послуг, що підлягає відшкодуванню Орендарем Балансоутримувачу, а саме: вивезення твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; прибирання снігу/ зняття снігу з дахів; технічне обслуговування будинкових мереж електропостачання; технічне обслуговування будинкових систем холодного водопостачання; технічне обслуговування будинкових систем теплопостачання; аварійне обслуговування.

Балансоутримувач забезпечує надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами. На Балансоутримувача покладено обов'язок інформувати Орендаря про зміни витрат на утримання Будівлі і тарифу на послуги (п.п.2.1.2, 2.1.3 Договору).

Оскільки предметом Договору та спору є відшкодування понесених позивачем витрат, у тому числі, на водопостачання та водовідведення, суду необхідно з'ясувати фактичний розмір цих витрат, а відтак, фактичні об'єми наданих послуг.

На підтвердження надання послуг з водопостачання позивач надає акти про зняття показань розрахункових приладів обліку водопостачання від 12.01.2014 на використаний об'єм 32 м3, від 14.03.2014 на використаний об'єм 42 м3,, від 07.05.2014 на використаний об'єм 50 м3,, від 16.07.2014 на використаний об'єм 30 м3,, від 14.10.2014 на використаний об'єм 105 м3,, від 09.01.2015 на використаний об'єм 104 м3,, від 10.02.2015 на використаний об'єм 143 м3,, від 16.03.2015 на використаний об'єм 203 м3,, від 02.06.2015 на використаний об'єм 465 м3. У актах зазначено, що вони є підставою для розрахунків плати за спожите водопостачання відповідно до умов Договору про постачання. Приладом обліку відповідно до наданих актів є водолічильник заводський номер якого МТК-UА 50/300 №65. У договорах на водопостачання та водовідведення та у виставлених КП «Чернігівводоканал» ЧМР актах - рахунках цей водолічильник не зазначено.

Будь-яких доказів встановлення, обліку, повірки, відповідно до встановлених правил та технічних вимог, такого лічильника позивач суду не надав.

На підтвердження понесених витрат з водопостачання та водовідведення позивач частково надав виставлені КП «Чернігівводоканал» ЧМР акти-рахунки.

Як пояснював у судовому засіданні представник позивача Прядко С.В., об'єм басейну складає приблизно 5000м3. У басейні також знаходяться душові, туалети та вмивальники. Басейн відповідачем використовувався майже постійно, окрім того як улітку 2014 року перебував на ремонті. При цьому, відповідачем частково зливалась вода з басейну та, відповідно, наповнювалась приблизно на 30%-40%, що складає не менш як 1500 м3. Щомісяця згідно вимогами СЕС у басейні проводилась чистка води, під час якої мінялось приблизно така ж кількість води.

При цьому, відповідно до наданих актів-рахунків КП «Чернігівводоканал» загальне середньомісячне споживання води позивачем, не враховуючи гуртожиток, складало приблизно 1950 м3.

Аналізуючи зазначені акти про зняття показань за водолічильником, встановленим у басейні, суд встановив, що за півтора року оренди у басейні було використано лише 1174 м3 холодної води, тобто, у середньому приблизно 65 м3 у місяць. Такі об'єми не узгоджуються з витратами води згідно наданих представниками позивача пояснень. Слід також звернути увагу на значні витрати води у душових, що прямо пропорційно кількості відвідувачів басейну.

За наведених обставин, суд не вважає показники приладу обліку води, встановленого у басейні, заводський номер МТК-UА 50/300 №65, відповідними фактичним розмірам спожитих послуг.

Отже, наслідком заниження фактичних витрат є нанесення матеріальної шкоди позивачу, що свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вбачає у діяльності осіб, причетних до спірних відносин, порушення законності, що можуть містити ознаки кримінального правопорушення, а саме, зловживання службовим становищем, заподіяння майнової шкоди шляхом обману або зловживання довірою, службове підроблення або службова недбалість тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку надсилання господарським судом матеріалів прокурору або органу досудового розслідування.

Прокурор та представники позивача у судовому засіданні щодо зупинення провадження у справі заперечували.

Суд зазначає, що зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Питання зупинення провадження у справі врегульовано статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, якою закріплено вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі.

Так, Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Про зупинення провадження у справі виноситься ухвала, яка, в силу вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, має, зокрема, містити мотиви її винесення з посиланням на законодавство.

Виходячи зі змісту ст. 79 Господарського процесуального кодексу України надсилання матеріалів справи до правоохоронних органів можливо, якщо при вирішенні спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки дій, переслідуваних у кримінальному порядку.

Оскільки при вирішенні господарського спору судом у спірній діяльності вбачається порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, судом до військової прокуратури направляється повідомлення в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність зупинення розгляду справи, у зв'язку з надсиланням матеріалів справи органу військової прокуратури до отримання результатів дізнання (вироку суду).

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі № 927/1113/15 за позовом Заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі 8 навчального центру Державної спеціальної служби транспорту до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 4460,62 грн зупинити.

2. Матеріали справи № 927/1113/15 надіслати до військової прокуратури Чернігівського гарнізону (вул. Шевченка, 57, м. Чернігів, 14030).

3. Зобов'язати сторони та військового прокурора Чернігівського гарнізону повідомити суд про результати розгляду надісланих матеріалів із наданням відповідних копій процесуальних документів.

4. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя В.В. Шморгун