ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12.10.2015р. Справа №905/463/15

за заявою №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про розстрочку виконання рішення суду по справі:

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», м.Артемівськ

про стягнення 16628158,94 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Бикова Я.М.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): Степанова О.В. - нач. юр. від.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.09.2015р. по справі №905/463/14 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» позовні вимоги про стягнення 16628158,94 грн задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг - 5104600,92 грн, суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення - 7286,42 грн, 3% річних - 516232,92 грн, а також судовий збір в сумі 24735,33 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» звернулось до господарського суду з заявою №1030 від 29.09.2015р. про розстрочку виконання рішення на 18 місяців рівними частками.

В обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» є єдиним постачальником теплової енергії на території м.Артемівська та району, 80% споживачів якої є населення. Крім того, за твердженням заявника, тарифи на теплову енергію є нижчими від рівня рентабельності підприємства, що призводить до збитковості підприємства.

Одночасно, відповідач в обґрунтування своєї заяви посилався на наявність обставин заборгованості з боку держави по виплаті компенсації збиткового тарифу в сумі 21 млн грн. Зокрема, узгоджені обсяги заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, які залишились непогашеними склали 21927659,49 грн.

Як зазначає заявник, станом на 01.06.2015р. збитки підприємства становлять понад 100 млн грн, кредитні зобов'язання відповідача становлять майже 150 млн грн. При цьому, дебіторська заборгованість перед підприємством складає 37083,6 тис. грн.

Разом з цим, відповідач посилається на нестабільну ситуацію в країні та проведення антитерористичної операції в регіоні, що мало наслідком зупинку діяльності багатьох підприємств та падіння попиту на послуги теплопостачання, а також падіння платоспроможності населення.

Позивач у судове засідання 12.10.2015р. не з'явився, будь-яких пояснень по суті заяви не надав.

Враховуючи, що питання про розстрочення виконання рішення розглядається судом у десятиденний строк, заява №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» розглядається по суті в судовому засіданні 15.10.2015р.

Розглянувши заяву №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про розстрочку виконання рішення від 08.09.2015р. господарського суду Донецької області, заслухавши пояснення відповідача, господарський суд зазначає про наступне:

Відповідно до ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ч.5 ст.124 Конституції України, згідно із якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави на засадах верховенства права визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів», в ч.2 ст.13 якого встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписами ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституціного Суду України (справа №1-17/2009) виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення №18-рп/2012 від 13.12.2012р. Конституційного Суду України (справа №1-26/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення №11-рп/2012 від 25.04.2012р. Конституційного Суду України (справа №1-12/2012). Аналогічну правову позицію наведено в рішенні №5-рп/2013 від 26.06.2013р. Конституційного Суду України (справа №1-7/2013).

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

17.07.1997р. Україна ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України стала частиною національного законодавства.

Стаття 6 Конвенції закріплює право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із ст.19 Конвенції для забезпечення дотримання державами-учасницями їхніх зобов'язань за Конвенцією та протоколами до неї створюється Європейський суд з прав людини.

У п.18 рішення Європейського суду від 12.05.2011р. у справі «Ліпісвіцька проти України» однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв'язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України» засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатує, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст.124 Конституції України.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду.

З урахуванням викладеного, судове рішення по справі №905/463/15, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

За поясненням відповідача, на теперішній час рішення суду від 08.09.2015р. у справі №905/463/15 Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» не виконано.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Пунктом 7.2 постанови №9 від 17.10.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» суду касаційної інстанції встановлено, що підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст.43 зазначеного нормативно-правового акту господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи положення вказаних вище норм процесуального законодавства, при зверненні до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Керуючись принципами повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що заява №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про розстрочення виконання рішення від 08.09.2015р. господарського суду Донецької області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вказувалось вище, в обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що тарифи на теплову енергію є нижчими від рівня рентабельності підприємства, що призводить до збитковості підприємства; наявність обставин заборгованості з боку держави по виплаті компенсації збиткового тарифу в сумі 21 млн грн; наявність збитків підприємства станом на 01.06.2015р. понад 100 млн грн, кредитних зобов'язань відповідача у розмірі майже 150 млн грн; дебіторської заборгованості перед підприємством в сумі 37083,6 тис. грн; нестабільну ситуацію в країні та проведення антитерористичної операції в регіоні, що мало наслідком зупинку діяльності багатьох підприємств та падіння попиту на послуги теплопостачання, а також падіння попиту платоспроможності населення.

На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано наказ №95-ОС від 12.05.2015р. «Про встановлення неповного робочого часу»; протокол №88 від 19.06.2015р. засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу з додатком; розрахунок обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась, транспортувалась та постачалась населенню Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія»; концесійний договір б/н від 24.07.2007р.; довідку без номеру та дати Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про суму дебіторської заборгованості станом на 01.09.2015р. у загальному розмірі 37083,6 тис. грн, а саме: бюджетні установи - 948,7 тис. грн, пільги, субсидії - 4,4 тис. грн, населення - 33765,2 тис. грн, інші установи - 2365,3 тис. грн; звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2015 року; лист №01/07-462 від 17.08.2015р. виконавчого комітету Артемівської міської ради щодо незастосування до відповідача додаткового фінансового навантаження; інформацію Управління праці та соціального захисту населення по роботі з вимушеними переселенцями з зони АТО станом на 05.08.2015р.

За висновками суду, вчинення дій, спрямованих на негайне виконання рішення суду від 08.09.2015р. може призвести до блокування роботи відповідача, призупинення діяльності щодо стягнення заборгованості з осіб, які є боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія», що, в свою чергу, може мати наслідком загрозу повного виконання відповідного судового акту.

Одночасно, розстрочення виконання рішення строком на 18 місяців є надто тривалим.

Таким чином, враховуючи принцип збалансованості інтересів обох сторін під час розгляду заяв про розстрочення виконання рішень, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що негайне виконання рішення від 08.09.2015р. є ускладненим, господарський суд дійшов висновку, що виконання рішення від 08.09.2015р. господарського суду Донецької області по справі №905/463/15 може бути розстрочено на 6 місяців.

Відтак, заява №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про розстрочку виконання рішення від 08.09.2015р. у справі №905/463/15 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково заяву №1030 від 29.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» про розстрочення виконання рішення від 08.09.2015р. господарського суду Донецької області у справі №905/463/15 на 18 місяців.

Розстрочити виконання рішення від 08.09.2015р. господарського суду Донецької області по справі №905/463/15 на 6 місяців наступним чином:

- листопад 2015 року - 942142,60 грн,

- грудень 2015 року - 942142,60 грн,

- січень 2016 року - 942142,60 грн,

- лютий 2016 року - 942142,60 грн,

- березень 2016 року - 942142,60 грн,

- квітень 2016 року - 942142,59 грн.

Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття та згідно зі ст.115 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковою на всій території України.

Суддя Ю.О.Паляниця