РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2015Справа №910/20978/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО"
до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК"
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма сошників плюс"
третя особа -2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок Краусса"
третя особа -3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національний університет "Львівська політехніка"
про визнання припиненими правовідносин

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Ващинець І.І. (дов. № 12 від 26.06.2015 року)
від відповідача Герасименко С.В. (дов. б/н від 07.10.2015 року)
від третьої особи-1Петрова І.Г. (дов. № 1 від 01.09.2015 року)
від третьої особи-2Стельмах Ю.М. (дов. б/н від 09.09.2015 року)
від третьої особи-3Сергєєв П.О. (дов. № 67-01-1502 від 08.09.2015 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 08 жовтня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (надалі по тексту - відповідач) про визнання припиненими правовідносин.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що 21.01.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір № 8/33/13-KLMV, за яким заборгованість позивача перед відповідачем складала 14 184 914,18 доларів США. Крім того, 12.02.2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма сошників плюс" укладено Договір про відступлення права вимоги № 100, відповідно до якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача на суму 6 465 236,70 доларів США, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок Краусса" укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача на суму 5 982 329,01 доларів США, між позивачем та Національним університетом "Львівська політехніка" укладено Договір про відступлення права вимоги № 102, відповідно до якого позивачу відступлено право вимоги до відповідача на суму 1 805 038,47 доларів США. На підставі трьох договорів про відступлення права вимоги позивач набув права вимоги до відповідача по грошових зобов'язаннях на загальну суму 14 252 604,18 доларів США. Заявами № 12 та № 12-1 від 12.02.2015 року позивач повідомив відповідача про зарахування однорідних грошових вимог в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року, проте відповідач листом № 911 від 13.02.2015 року відмовив позивачу у задоволенні його заяви. Відсутність згоди відповідача на зарахування однорідних грошових вимог стало підставою для звернення позивача до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2015 року порушено провадження у справі № 910/20978/15, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма сошників плюс", Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок Краусса", Національний університет "Львівська політехніка" та призначено справу до розгляду на 17.09.2015 року.

16.09.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-1 надійшли пояснення по справі. У поданих поясненнях представник третьої особи-1 зазначив про наявність підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог і припинення правовідносин за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року і похідними від нього договорами забезпечення.

17.09.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 17.09.2015 року представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник третьої особи-2 у судовому засіданні 17.09.2015 року надав письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях представник третьої особи-2 зазначив, що на підставі укладеного Договору про відступлення права вимоги від 12.02.2015 року третя особа-2 передала, а позивач отримав право вимоги до відповідача на суму 5 982 329,01 доларів США.

У судовому засіданні 17.09.2015 року представник третьої особи-3 надав письмові пояснення по справі в яких зазначив, що на підставі укладеного Договору про відступлення права вимоги № 102 від 12.02.2015 року третя особа-3 передала, а позивач отримав право вимоги до відповідача на суму 1 805 038,47 доларів США.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про його задоволення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.09.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 08.10.2015 року.

06.10.2015 року представник позивача через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав письмові пояснення по справі та документи на виконання вимог ухвали суду. У поданих поясненнях представник позивача зазначив, що в позовній заяві позивачем помилково було вказано, що станом на 12.02.2015 року заборгованість позивача перед відповідачем за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року становила 14 184 914,18 доларів США, оскільки дана сума була вказана без урахування суми процентів за користування кредитними коштами в розмірі 67 690,00 доларів США. Сума заборгованості позивача перед відповідачем станом на 12.02.2015 року становила 14 252 604,18 доларів США, з яких 13 538 000,00 доларів США заборгованість з повернення кредитних коштів, 714 604,18 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

У судовому засіданні 08.10.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні 08.10.2015 року заперечував проти заявлених позовних вимог.

Представники третіх осіб в судовому засіданні 08.10.2015 року надали усні пояснення по суті спору.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (позичальник) укладено Кредитний договір № 8/33/13-KLMV (далі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1. Кредитного договору в порядку та на умовах, встановлених цим Кредитним договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього Кредитного договору.

Згідно з пунктом 1.2. Кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредитні кошти у наступних валютах: у гривні та доларах США у формі відкриття відкличної Кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим Кредитним договором. Базовою валютою є гривня. Кредит може надаватися траншами у будь-якій валюті, зазначеній в Кредитному договорі, відповідно до письмової заяви позичальника. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим Кредитним Договором, може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. Грошові кошти за кредитною лінією надаються банком за заявками позичальника після їх акцепту банком. Заявка складається за формою, затвердженою банком, в 2-х примірниках. Зобов'язання банка по кредитуванню в рамках даного Кредитного договору визначаються сумою акцептованої ним заявки та виникають в момент акцепту заявки. При наданні позичальнику кредитних коштів за акцептованою заявкою в обсязі, зазначеному в заявці така заявка вважається виконаною, а зобов'язання банка дотриманими. При досягненні позичальником максимального ліміту заборгованості нові заявки банком не розглядаються до часткового або повного повернення кредитних коштів. Після часткового/повного повернення кредиту позичальник може надавати в банк нові заявки в межах чинного максимального ліміту заборгованості.

Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 110 000 000,00 грн. Максимальний ліміт заборгованості на день надання кредиту в разі надання його траншами розраховується в базовій валюті шляхом складання сум виданих траншів в кожній з валют цього Кредитного договору, помножених на офіційний курс гривні до валюти наданих траншів, встановлений Національним банком України на день надання чергового траншу, та поділених на курс гривні до базової валюти, встановлений Національним банком України на день надання чергового траншу (пункт 1.3. Кредитного договору).

Пунктом 1.4. Кредитного договору встановлено, що строк дії максимального ліміту заборгованості за кредитною лінією складає 6 місяців. Кінцева дата повернення кредиту не пізніше 19.07.2013 року включно.

Додатковими договорами до Кредитного договору було внесено зміни, в тому числі строк користування кредитом було продовжено до 27 липня 2015 року.

Відповідно до пункту 1.5. Кредитного договору, за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки. Процентна ставка встановлюється у наступних розмірах:

-28 % річних за користування кредитними коштами у гривні;

-15 % річних за користування кредитними коштами у доларах США.

Позивач зазначає, що станом на 12.02.2015 року заборгованість позивача перед відповідачем за Кредитним договором становила 14 252 604,18 доларів США, з яких 13 538 000,00 доларів США заборгованість з повернення кредитних коштів, 714 604,18 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

З метою забезпечення виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем були укладені наступні договори:

-Договір іпотеки від 18.02.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 363, відповідно до якого позивач передав в іпотеку належну йому на праві власності земельну ділянку кадастровий номер :02:001:0050, площею 34 га, яка розташована за адресою:Херсонська область, Скадовський район, Лазурненська селищна рада;

-Договір іпотеки від 31.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2540, відповідно до якого позивач передав в іпотеку належну йому на праві власності сонячну електростанцію «Лазурне» та споруди з системами кріплень сонячних модулів, розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Лазурне, вул. Приозерна, 1 «а».

12.02.2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма сошників плюс" за участю відповідача укладено Договір про відступлення права вимоги № 100 (далі - Договір про відступлення-1).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Договору про відступлення-1 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває належне первісному кредиторові право вимоги у боржника грошових коштів на загальну суму, що складає еквівалент 6 465 236,70 доларів США, в обсязі та умовах, що існували на момент переходу цих прав. За цим договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного та реального виконання обов'язку з повернення залишку коштів в розмірі, що складає еквівалент 6 465 236,70 доларів США.

Згідно з пунктом 1.4. Договору про відступлення-1 право вимоги засновано на правочинах, укладених між первісним кредитором та боржником, а також на договорах відступлення прав вимоги, укладених первісним кредитором з клієнтами боржника згідно переліку, що додається до даного Договору.

Підписанням цього Договору Публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК" підтверджує факт належного повідомлення про відступлення прав вимоги, визнає відступлення прав грошової вимоги в розмірі, зазначеному в пункті 1.3. цього Договору, та зобов'язується виконувати свої обов'язки за правочинами на користь нового кредитора. Одночасно з передачею прав вимоги новому кредитору припиняються зобов'язання боржника по відношенню до первісного кредитора (пункт 1.7. Договору про відступлення-1).

12.02.2015 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будинок Краусса" за участю відповідача укладено Договір про відступлення права вимоги (далі - Договір про відступлення-2).

Відповідно до Договору про відступлення-2 банк має певні зобов'язання з повернення грошових коштів згідно з договорами, що зазначені нижче на загальну суму 2 528 869,61 доларів США, 82 762 615,83 грн. (що є еквівалентом 3 271 365,92 доларів США), 158 245,45 євро (що є еквівалентом 178 769,88 доларів США), 217 516,90 російських рублів (що є еквівалентом 3 323,60 доларів США):

-Договір банківського рахунку № 8380-ЮР від 16.10.2014 року, укладений між банком та Приватним акціонерним товариством "Бахмутский аграрный союз";

-Договір банківського рахунку № 2477-ЮР від 19.08.2011 року, укладений між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіон";

-Договір банківського рахунку фізичної особи від 20.03.2014 року, укладений між банком та Акнєвською Тетяною Миколаївною;

-Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки від 18.03.2014 року, укладений між банком та Акнєвською Тетяною Миколаївною;

-Договір банківського рахунку фізичної особи від 20.03.2014 року, укладений між банком та Акнєвським Юрієм Петровичем;

-Угода про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 076689, яка укладена між банком та Акнєвським Юрієм Петровичем;

-Договір про відкриття поточного рахунку та надання і використання платіжної картки від 03.09.2013 року, укладений між банком та Акнєвським Юрієм Петровичем;

-Угода про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 079123 від 19.01.2015 року, яка укладена між банком та Грушком Ігорем Анатолійовичем;

-Договір банківського вкладу № 062703 "Класичний плюс" в іноземній валюті від 06.06.2014 року, укладений між банком та Грушком Ігорем Анатолійовичем;

-Договір банківського вкладу № 060929 "Весняний" в іноземній валюті від 07.05.2014 року, укладений між банком та Грушком Ігорем Анатолійовичем;

-Угода про приєднання до публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 077401 від 17.12.2014 року, яка укладена між банком та Грушком Ігорем Анатолійовичем;

-Договір банківського рахунку № 7587-ЮР від 26.02.2014 року, укладений між банком та Приватним акціонерним товариством "Аквасервіс";

-Договір банківського рахунку № 5432-ЮР від 04.02.2013 року, укладений між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість".

Відповідно до Договору про відступлення-2 права вимоги до банку за вищезазначеними договорами на загальну суму, еквівалентну 5 982 329,01 доларів США, були передані/відступлені відповідними особами-кредиторами (клієнтами, вкладниками) банку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Краусса" за наступними договорами:

-Договір № 1 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 2 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 3 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 4 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 5 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 6 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 7 про відступлення права вимоги (цесії) від 12.02.2015 року;

-Договір № 8 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року;

-Договір № 9 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року;

-Договір № 10 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року;

-Договір № 11 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року;

-Договір № 12 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року;

-Договір № 13 про відступлення права вимоги (цесії) від 11.02.2015 року.

Згідно з пунктом 1.5. Договору про відступлення-2 підписанням цього договору банк підтверджує факт належного повідомлення про відступлення прав вимоги, визнає відступлення прав грошової вимоги в розмірах, зазначених в абзаці (А) в преамбулі цього договору та зобов'язується виконувати свої обов'язки за договорами банківського рахунку на користь нового кредитора. Одночасно з передачею прав вимоги новому кредитору припиняються зобов'язання боржника по відношенню до первісного кредитора.

12.02.2015 року між позивачем та Національним університет "Львівська політехніка" за участю відповідача укладено Договір про відступлення права вимоги № 102 (далі - Договір про відступлення-3).

Відповідно до пунктів 1.2., 1.3. Договору про відступлення-3 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, первісний кредитор відступає новому кредиторові, а новий кредитор набуває належне первісному кредиторові право вимоги у боржника грошових коштів на загальну суму, що складає еквівалент 1 805 038,47 доларів США, в обсязі та умовах, що існували на момент переходу цих прав. За цим договором новий кредитор набуває право вимагати від боржника належного та реального виконання обов'язку з повернення залишку коштів в розмірі, що складає еквівалент 1 805 038,47 доларів США.

Згідно з пунктом 1.4. Договору про відступлення-3 право вимоги засновано на правочинах, укладених між первісним кредитором та боржником, а також на договорах відступлення прав вимоги, укладених первісним кредитором з клієнтами боржника, згідно переліку, що додається до даного Договору.

Підписанням цього Договору Публічне акціонерне товариство "ЗЛАТОБАНК" підтверджує факт належного повідомлення про відступлення прав вимоги, визнає відступлення прав грошової вимоги в розмірі, зазначеному в пункті 1.3. цього Договору, та зобов'язується виконувати свої обов'язки за правочинами на користь нового кредитора. Одночасно з передачею прав вимоги новому кредитору припиняються зобов'язання боржника по відношенню до первісного кредитора (пункт 1.7. Договору про відступлення-3).

На підставі трьох договорів про відступлення права вимоги позивач набув права вимоги до відповідача по грошових зобов'язаннях на загальну суму 14 252 604,18 доларів США.

Заявами № 12 та №12-1 від 12.02.2015 року позивач повідомив відповідача про зарахування однорідних грошових вимог в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року. Відповідно до заяви № 12-1 від 12.02.2015 року позивач на підставі пункту 1.2. Кредитного договору заявив про дострокове повне погашення поточної заборгованості шляхом зарахування заборгованості відповідача в рахунок погашення своєї заборгованості за Кредитним договором.

У відповідь на заяви позивача відповідач листом № 911 від 13.02.2015 року повідомив позивача про те, що станом на 12.02.2015 року свої зобов'язання за Кредитним договором позивачем не виконано, у зв'язку з чим відсутні будь-які правові підстави вважати їх припиненими.

Позивач просить визнати припиненими правовідносини між позивачем та відповідачем за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року, за Договором іпотеки від 18.02.2013 року та Договором іпотеки від 31.07.2013 року.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із частинами 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за змістом кредитного договору, банк є кредитором позичальника з майновими вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Матеріалами справи підтверджується, а сторонами не заперечується, що станом на 12.02.2015 року заборгованість позивача перед відповідачем за Кредитним договором становила 14 252 604,18 доларів США, з яких: 13 538 000,00 доларів США заборгованість з повернення кредитних коштів, 714 604,18 доларів США заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами.

Тобто, відповідач є кредитором позивача за грошовим зобов'язанням по сплаті останнім коштів у загальному розмірі 14 252 604,18 доларів США.

Згідно із положеннями частини 1 статті 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні на обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявними в матеріалах справи документами, зокрема, Договорами про відступлення 1, 2, 3, підтверджується набуття позивачем права вимоги до відповідача за укладеними з його вкладниками договорами банківських рахунків/вкладу на загальну суму 14 252 604,18 доларів США.

При цьому, статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже, з набуттям позивачем прав вимог до відповідача за Договорами про відступлення 1, 2, 3 між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договорів банківських рахунків/вкладів, які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження коштами, що перебувають на відповідних рахунках.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 №3-34гс15, який в силу приписів статті 11128 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковим для застосування всіма судами України.

З огляду на викладене вбачається, що позивач є кредитором відповідача за грошовим зобов'язанням по сплаті останнім коштів у загальному розмірі 14 252 604,18 доларів США.

Згідно із частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 601 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні.

Із наявних в матеріалах справи документів (заяв № 12 та № 12-1 від 12.02.2015 року) вбачається повідомлення позивачем відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме: його зобов'язань перед банком по сплаті на користь останнього грошових коштів на підставі Кредитного договору у загальному розмірі 14 252 604,18 доларів США та грошових зобов'язань банку перед позивачем у загальному розмірі 14 252 604,18 доларів США на підставі договорів банківського рахунку/вкладу, право вимоги за якими набуто позивачем за Договорами відступлення.

Наведені зобов'язання є зустрічними, однорідними, строк виконання яких настав або визначений моментом пред'явлення вимоги, у зв'язку з чим позивачем правомірно було реалізовано передбачене статтею 601 Цивільного кодексу України право та направлено на адресу відповідну заяву про зарахування таких зустрічних однорідних вимог у сумі 14 252 604,18 доларів США.

Аналогічні висновки щодо правомірності зарахування зустрічних однорідних вимог, одними із яких є грошові вимоги за договорами банківських рахунків, викладено в постанові Вищого господарського суду України від 18.03.2015 року у справі №910/15419/14.

З огляду на викладене вбачається, що грошове зобов'язання позивача за Кредитним договором перед відповідачем у розмірі 14 252 604,18 доларів США в силу приписів статті 601 Цивільного кодексу України було припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно заяв № 12 та №12-1 від 12.02.2015 року з такої дати.

Відповідач листом № 911 від 13.02.2015 року повідомив позивача про те, що станом на 12.02.2015 року свої зобов'язання за Кредитним договором позивачем не виконано, у зв'язку з чим відсутні будь-які правові підстави вважати їх припиненими.

Лист позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог було отримано відповідачем 12.02.2015 року, що підтверджується відміткою банку № 754/7 від 12.02.2015 року. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 року № 30, яким вирішено запровадити тимчасову адміністрацію та призначити уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в Публічному акціонерному товаристві "Златобанк" Славінського В.І. на 3 три місяці з 14.02.2015 до 13.05.2015 включно. Тобто, вимоги про зарахування зустрічних однорідних вимог отримано банком до запровадження тимчасової адміністрації.

Відтак, посилання банку на неможливість зарахування зустрічних однорідних вимог є безпідставним.

Таким чином, позовні вимоги про припинення правовідносин між позивачем та відповідачем за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позовних вимог про припинення правовідносин між позивачем та відповідачем за Договором іпотеки від 18.02.2013 року та Договором іпотеки від 31.07.2013 року слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи той факт, що правовідносини між позивачем та відповідачем за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року є припиненими, позовні вимоги про припинення правовідносин між позивачем та відповідачем за Договором іпотеки від 18.02.2013 року та Договором іпотеки від 31.07.2013 року підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Згідно з статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" задовольнити.

2.Визнати припиненими правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський район, місто Рогатин, вулиця Стуса, будинок 10, офіс 8, ідентифікаційний код 37744753) та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ідентифікаційний код 35894495) за Кредитним договором № 8/33/13-KLMV від 21.01.2013 року.

3.Визнати припиненими правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський район, місто Рогатин, вулиця Стуса, будинок 10, офіс 8, ідентифікаційний код 37744753) та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ідентифікаційний код 35894495) за Договором іпотеки від 18.02.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 363.

4.Визнати припиненими правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський район, місто Рогатин, вулиця Стуса, будинок 10, офіс 8, ідентифікаційний код 37744753) та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ідентифікаційний код 35894495) за Договором іпотеки від 31.07.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Рогатинського нотаріального округу Дзерою Л.О., зареєстрованого в реєстрі за № 2540.

5.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52, ідентифікаційний код 35894495) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРЕНЕРГО" (77000, Івано-Франківська обл., Рогатинський район, місто Рогатин, вулиця Стуса, будинок 10, офіс 8, ідентифікаційний код 37744753) 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.10.2015

Суддя С.В. Стасюк