ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

"15" жовтня 2015 р.Справа №924/1282/13

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., розглянувши матеріали

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОЦЕНТР КИЇВ" м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ" м. Хмельницький

про порушення справи про банкрутство (позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПАТ "Рівнеазот" про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.2015р. до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів)

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

08.10.2013р. ТОВ "АВТОЦЕНТР КИЇВ", м. Київ звернулося до суду із заявою про порушення справи про банкрутство ТОВ "ЄВРО ЛІЗИНГ", м. Хмельницький у звязку з неспроможністю останнього погасити прострочену заборгованість у сумі 478792,47грн.

Ухвалою суду від 14.10.2013р. заяву про порушення справи про банкрутство ТОВ "ЄВРО ЛІЗИНГ" прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 28.10.2013р. порушено провадження у справі №924/1282/13 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ", м. Хмельницький, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 та призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою суду від 25.02.2014р. повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_1 як розпорядника майна у справі №924/1282/13 припинено, розпорядником майна ТОВ "Євро Лізинг" у справі №924/1282/13 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою суду від 04.11.2014р. відсторонено керівника ТОВ "Євро Лізинг" ОСОБА_3 від займаної ним посади та виконання обов'язків керівника боржника, а обов'язки керівника ТОВ "Євро Лізинг" покладено на розпорядника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ухвалою суду від 21.05.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, визначено дату проведення перших зборів кредиторів та призначено підсумкове судове засідання.

Постановою суду від 23.07.2015р. визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 ліквідатором ТОВ "ЄВРО ЛІЗИНГ".

Ухвалою суду від 06.10.2015р. повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_2 як ліквідатора у справі №924/1282/13 припинено, ліквідатором ТОВ "Євро Лізинг" у справі №924/1282/13 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

01.09.2015р. на адресу суду від кредитора - ТОВ "Автоцентр Київ" надійшла заява №1/185 від 27.08.2015р. про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.15 до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.08 укладеної між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Євро Лізинг", яка ухвалою суду від 18.09.2015р. призначена до розгляду в судовому засіданні.

13.10.2015р. на адресу суду ПАТ "Рівнеазот" подало позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про визнання недійсною додаткової угоди до договору застави транспортних засобів, відповідно до якої просить суд: прийняти позовну заяву до свого провадження у справі №924/1282/13 за заявою ТОВ "Автоцентр Київ" про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.2015р. до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.2008р.; визнати недійсною додаткову угоду №29 від 07.04.2015р. до договору застави №132065 від 04.07.2008р., укладену між ТОВ "Євро Лізинг" та ПАТ "Укрсиббанк", в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот": Тоurneo Соnnесt 1.8ТDСІ, шасі №WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер №АА5391 НР; Ford Тоurneo Соnnekt 1.8ТDСІ, шасі №WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний №АА5392НР; Skoda Superb Classic 1,8МТ, шасі №ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний №АА9618НР; Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6, шасі №ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний №АА9617НР.

Дана заява підлягає поверненню без розгляду з огляду на наступне.

У відповідності до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон про банкрутство).

Стаття 12 Господарського процесуального кодексу України визначає, що господарським судам підвідомчі справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (надалі - Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 даного Закону встановлено розміри ставок судового збору, зокрема, за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство - 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" установлено на 2015 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1218,00 гривень.

Пунктом 2.21 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та додатків до неї, заявником - ПАТ "Рівнеазот" до заяви додано платіжне доручення №7580 від 09.10.2015р. про сплату 1218,00грн., що не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Крім того, в призначенні платежу вказано - "Судовий збір, за позовом ПАТ "Рівнеазот".

Згідно п.п. 4 ст. 63 ГПК України суд повертає позовну заяву без розгляду якщо, зокрема, не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Таким чином, із врахуванням наведених положень законодавства та з огляду на відсутність в матеріалах заяви документів, підтверджуючих сплату судового збору, остання подана з порушенням вимог ГПК України, а тому підлягає поверненню судом без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частина 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, як-от: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника. Дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України) та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від, зокрема, заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ №911/673/13-г від 05.12.2013р.).

Як вбачається із поданої заяви, ПАТ "Рівнеазот" просить суд прийняти позовну заяву до свого провадження у справі №924/1282/13 за заявою ТОВ "Автоцентр Київ" про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.2015р. до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.2008р., та вказало предмет - позов немайнового характеру.

Проте Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ГПК України не передбачено розгляд у позовному провадженні заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника в межах справи про банкрутство.

Крім того, суд звертає увагу, що справа №924/1282/13 порушена за заявою ТОВ "Автоцентр Київ" про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ" банкрутом, а розгляд заяви ТОВ "Автоцентр Київ" про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.15 до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.08 укладеної між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Євро Лізинг" відбувається в межах провадження у справі про банкрутство.

Суд також зауважує, що Закон про банкрутство визначає учасниками провадження у справі про банкрутство -сторони, арбітражного керуючого, власника майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, а також у випадках, передбачених названим Законом, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа акціонерів або учасників товариств з обмеженою чи додатковою відповідальністю. Сторонами у справі про банкрутство є кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут). (ст. 1 Закону про банкрутство).

При цьому, провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу, або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням особливостей встановлених Законом про банкрутство, норми якого, як спеціальні норми права, перевалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України. (Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВГСУ від 17.03.15р. у справі №13/5025/2136/11).

Відповідно до змісту позовної заяви, ПАТ "Рівнеазот" зазначило себе стороною спору - третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а також зазначило інших сторін - позивачем та відповідачами.

Однак, ні Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні Господарським процесуальним кодексом України таких сторін як позивач, відповідач, треті особи при розгляді спорів у межах провадження у справі про банкрутство не передбачено.

Суд також зазначає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Відповідно до п.5.27 Вимог до оформлення документів ДСТУ 4163-2003, затверджених наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Таким чином, заявнику у разі повторного звернення до господарського суду із заявою про визнання правочину (договору) недійсним необхідно врахувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та привести подану заяву у відповідність до вимог даного Закону та Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ч. 2 ст. 4-1, п. 4 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПАТ "Рівнеазот" про визнання недійсною додаткової угоди №29 від 07.04.2015р. до договору застави транспортних засобів №132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів повернути без розгляду.

Додаток: позовна заява і додані до неї матеріали на 43 аркушах, в т. ч. платіжне доручення №7580 від 09.10.2015р.

Суддя С.І. Крамар

Віддруковано прим.: 1- до справи; 2 - ТОВ "Автоцентр Київ" (просп. Перемоги, б. 67, Святошинський р-н, м. Київ, 03062)надісл. простим; 3 - боржнику (АДРЕСА_1)надісл. простим; 4 - ПАТ "УкрСиббанк" (м. Харків, пр. Московський, 60 та м. Київ, вул. Андріївська, б. 2/12)простим; 5 - арбітражному керуючому ОСОБА_4 (м. Київ-19, а/с №201)простим; 6- ПАТ "Рівнеазот" (33017, м. Рівне, 17) надісл. реком.