КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/22731/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

представники сторін:

від ініціюючого кредитора: Зломинога Т.М. (дов. від 02.04.2015);

від боржника: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/22731/15 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Раціонал Фінанс» (), м. Київ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернувся до суду з заявою про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Раціонал Фінанс», у зв'язку з неможливістю останнього погасити заборгованість у розмірі 2480405 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/22702/15 заяву про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи повернуто заявнику без розгляду.

При цьому суд керувався ч. 1, 2 ст. 11, п. 1ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», п. 1, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/22731/15 і прийняти нове рішення, яким прийняти до розгляду заяву ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві до ТОВ «ВКФ «Раціонал Фінанс» та направити заяву про визнання боржника банкрутом ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві до ТОВ «ВКФ «Раціонал Фінанс» на розгляд до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі податковий орган зазначає про порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали норм процесуального права, а саме ч. 2 ст. 1, ст. 2, ч. 2 ст. 22, ст. 28 ГПК України на підставі яких податковий орган має право на звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкротство, а враховуючи наявність в довіреності б/н від 21.07.2015, що видана ОСОБА_3, вказівки на те що даний представник уповноважений від імені податкового органу користуватися правами наданими ст. 22 ГПК України суд дійшов помилкового висновку про відсутність права підпису у представника ОСОБА_3 від імені ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві заяви про порушення справи про банкрутство.

20.10.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником податкового органу подано клопотання про долучення документів до апеляційної скарги, а саме заяви про порушення провадження у даній справі разом з додатками, яка була повернута судом першої інстанції заявнику без розгляду.

В судовому засідання апеляційної інстанції представник ініціюючого кредитора підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Представник боржника в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника боржника.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника заявника, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційну скаргу не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо зокрема, заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього закону.

Відповідно до ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Колегією суддів встановлено, що заява про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВКФ "Раціонал Фінанс" подана до господарського суду міста Києва за підписом представника Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_3

Повертаючи матеріали заяви ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві без розгляду, за оскаржуваною ухвалою, місцевий господарський суд керувався ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 15 Закону, п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України та обґрунтував судове рішення тим, що заява підписана не вповноваженою на це особою, тому що з довіреності б/н від 21.07.2015 не вбачається, що представник ОСОБА_3 наділений правом підписувати від імені Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві саме заяву про порушення справи про банкрутство.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції апеляційний господарський суд не може погодитися, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо зокрема, заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посаду якої у заяві не зазначено; заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З доданої до заяви копії довіреності б/н від 21.07.2015 вбачається, що начальник відділу забезпечення діяльності та організації претензійно позовної роботи юридичного управління ДПІ у Шевченківському районі Головного Управління ДФС у м. Києві ОСОБА_3 наділена правом представляти інтереси Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві в усіх державних органах, установах, підприємствах, в органах державної виконавчої служби України та користуватися усіма правами передбаченими Законом України «про виконавче провадження», в органах державної казначейської служби, місцевих, апеляційних судах, вищих спеціалізованих судах, верховному суді України з усіма правами та обов'язками, наданими, зокрема, ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ГПК України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Згідно ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами державних та інших органів, які звертаються до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України, а також господарський суд порушує справи про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника.

Відповідно до ст. 28 ГПК України представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Проаналізувавши вищенаведені норми права та копію довіреності ОСОБА_3, колегія суддів дійшла висновку про те що остання наділа відповідно до довіреності процесуальним правом на звернення до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, а відсутність саме такого чіткого формулювання в довіреності представника податкового органу не є безумовною підставою для повернення заяви ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві без розгляду на підставі ч. 1 ст. 15 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За таких обставин, аналізуючи положення чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасовуванню, а справа - направленню на розгляд господарського суду міста Києва.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 63, 91, 94, 99, 102-106 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом",Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.09.2015 у справі № 910/22731/15 скасувати.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко