ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.10.15р. Справа № 904/9082/15

Суддя Кармазіна Л.П. , розглянувши матеріали

за позовом державного підприємства "Дослідне господарство "ДНІПРО" Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України, сел. Дослідне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

до державної спеціалізованої фінансової установи "ДЕРЖАВНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДІЖНОМУ ЖИТЛОВОМУ БУДІВНИЦТВУ", м. Київ, в особі Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи "ДЕРЖАВНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДІЖНОМУ ЖИТЛОВОМУ БУДІВНИЦТВУ", м. Дніпропетровськ

Третя особа: Реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на майно та зобов`язання відповідача вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне господарство "ДНІПРО" Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до державної спеціалізованої фінансової установи "ДЕРЖАВНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДІЖНОМУ ЖИТЛОВОМУ БУДІВНИЦТВУ" в особі Дніпропетровського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи "ДЕРЖАВНИЙ ФОНД СПРИЯННЯ МОЛОДІЖНОМУ ЖИТЛОВОМУ БУДІВНИЦТВУ" за участю третьої особи реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції про визнання права власності на майно та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Дослідивши позовні матеріали, суд дійшов висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VІІІ ГПК України та підлягає поверненню з наступних підстав:

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як встановлено з поданої позовної заяви, позивач просить суд:

1. Визнати за позивачем право власності на наступні об'єкти нерухомості, вартістю 1760159,70 грн., розташовані за адресою: 52071, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, 54-Б, а саме: квартиру №11 загальною площею 60,4 кв.м., розташовану на 3 поверсі; квартиру №10 загальною площею 59,6 кв.м., розташовану на 3 поверсі; квартиру №23 загальною площею 42,6 кв.м., розташовану на 1 поверсі; квартиру №27 загальною площею 44,9 кв.м., розташовану на 2 поверсі.

2. Зобов'язати відповідача передати позивачу за актом-приймання передачі наступне майно наступні об'єкти нерухомості, розташовані за адресою: 52071, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Дослідне, вул. Наукова, 54-Б, а саме: квартиру №11 загальною площею 60,4 кв.м., розташовану на 3 поверсі; квартиру №10 загальною площею 59,6 кв.м., розташовану на 3 поверсі; квартиру №23 загальною площею 42,6 кв.м., розташовану на 1 поверсі; квартиру №27 загальною площею 44,9 кв.м., розташовану на 2 поверсі.

Відповідно до п. 2.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від з січня 2015 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1218 грн.

Відповідно до п. п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

З матеріалів справи вбачається, що в підтвердження сплати судового збору за розгляд вимоги немайнового характеру позивач надав до суду оригінал платіжного доручення №4233 від 09.10.2015р. про сплату судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп. Щодо сплати судового збору за розгляд позовної вимоги майнового характеру на суму 1760159,70 грн. (про визнання права власності на майно), позивачем надано оригінал платіжного доручення №4232 від 09.10.2015 року про сплату судового збору у сумі 17 601,60 грн., що є меншим ніж встановлено законодавством за розгляд позовної вимоги майнового характеру (про визнання права власності на майно), що є порушенням вимог чинного законодавства та тягне за собою наслідки передбачені п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Вищенаведене є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з приписами п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 4 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви на підставі ст. 63 ГПК України не є відмовою у доступі особи до правосуддя з підстав не передбачених законом та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додатки:- позовна заява з доданими до неї матеріалами на 73 аркушах, у тому числі оригінали платіжних доручень №4233 від 09.10.2015р. та №4232 від 09.10.2015 року про сплату судового збору.

Суддя ОСОБА_1