РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/22449/15
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал»

про стягнення 8150 грн. 25 коп.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача Шуплякова С.Б. (довіреність №136-15 від 09.06.2015);

від відповідача не з'явився.

встановив :

28.08.2015 Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» заборгованості в порядку регресу в розмірі 8 150, 25 грн.

15.09.2015 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ щодо інформації відповідно до страхового полісу № АС/9878252.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справи за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

10.04.2015 між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, №202.14.2224832 (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу ЗАЗ Vida, державний номерний знак НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є ПАТ «Ідея Банк».

09.08.2014 близько 13 год. 45 хв. по на парковці магазину «Леруа Мерлен» по вул. Полярна, 17-А в м. Києві, ОСОБА_3 керуючи автомобілем марки Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_2, не надав дорогу автомобілю марки ЗАЗ Vida, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок чого сталось зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

Згідно з постановою Оболонського районного суду м. Києва від 22.08.2014 у справі №756/11252/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_3 п. 10.11 Правил дорожнього руху, в результаті чого останнього визнано винним у скоєні правопорушення, що причинило пошкодження зазначених транспортних засобів.

14.08.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту №883 від 29.09.2014 ТОВ «ЄвроАсистанс» (сертифікат №13424/12 від 15.05.2012 Фонду державного майна України, свідоцтво МФ №5296 від 08.09.2007, посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №057-ПК від 21.06.2013) збитки завдані власникові транспортного засобу марки ЗАЗ Vida, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 13 552, 47 грн.

Згідно калькуляції від 02.09.2014, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки ЗАЗ Vida, державний номерний знак НОМЕР_1 становить 13 308,98 грн.

Позивачем складений страховий акт №3.14.2025-1 від 09.09.2014, за яким страхове відшкодування, що підлягає виплаті склало 8 150,25 грн.

Згідно платіжного доручення №14374 від 07.10.2014 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 8 150,25 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Положеннями ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у .в'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п.38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частинами 1-3 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 р. у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 р. у справі № 910/3023/13.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки ЗАЗ Vida, державний номерний знак НОМЕР_1 складає 13 308,98 грн.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту № 3.14.2025-1 від 09.09.2014, була здійснена виплата страхового відшкодування в розмірі 8 150,25 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14374 від 07.10.2014.

Вина особи ОСОБА_3, який керував автомобілем Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_2, встановлена постановою Оболонського районного суду міста Києва від 22.08.2014.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/9878252, на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Шевроле, державний номерний знак НОМЕР_2.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АС/9878252 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 00,00 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 8 180,25 грн., а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати у вказаному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Страховий капітал» (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 33-Б, приміщення 36, код 32206908) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 36086124) страхове відшкодування у розмірі 8 180,25 грн. (вісім тисяч сто вісімдесят гривень 25 коп.) та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 06.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 12.10.2015.

Суддя В.О. Демидов