донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.10.2015 справа №908/2935/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді Склярук О.І. Дучал Н.М., Сгара Е.В.

за участю представників сторін:
від позивача:Балик П.О., за довіреністю
від відповідача:Пасова Т.Ф., за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Основаніє", м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від12.08.2015р.
у справі№ 908/2935/15 (головуючий Мірошниченко М.В., судді: Колодій Н.А., Науменко А.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Міські комунікаційні системи", м. Запоріжжя
доМіського комунального підприємства "Основаніє", м.Запоріжжя
простягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Міські комунікаційні системи», м. Запоріжжя з позовною заявою до Міського комунального підприємства «Основаніє» про стягнення заборгованості за Договором на передачу прав дистриб'ютера № 2308-ППД від 23.08.2013р.

Господарським судом Запорізької області у справі № 908/2935/15 прийнято рішення від 12.08.2015р. (колегія суддів: головуючий суддя Мірошниченко М.В., судді Колодій Н.А., Науменко А.О.) про задоволення позовних вимог, стягнуто на користь позивача 1768628,39 грн. основного боргу, 51668,14 грн. три відсотка річних, 636221,84 грн. інфляційних втрат, штраф 102588,41 грн., судовий збір 51182,13 грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Міське комунальне підприємство «Основаніє» м. Запоріжжя звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення по справі скасувати повністю. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково. Стягнути на користь позивача основний борг у розмірі 622 922грн., а саме: 3 % річних у розмірі 19 532,75 грн. за період з 16.04.2014р. по 30.04.2015р., інфляційній нарахування у сумі 244 414,24 грн. за період з квітня 2014р. по березень 2015р. штраф у сумі 456,70 грн. за період квітень-травень 2014р. Всього на суму 887 325,69 грн.

Вважає, що оскільки господарським судом Запорізької області розглядається справа за позовом МКП «Основаніє» до ТОВ «МКС» про розірвання з 29.01.2014р. договору на передачу прав дистриб'ютера № 2308-ППД укладеного між МКП «Основаніє» та ТОВ «МКС» 23.08.2013р. підстав для стягнення основного боргу, на цей час, не має.

Крім того, вважає, що розрахунок виконано не вірно, тобто без врахувань норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та всупереч п. 4.1 договору. Так в розрахунок щомісячних оплат за договором були включені фактично сплачені населенням (споживачами) за надані МКП «Основаніє» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, в супереч того, що до розрахунку у звітному періоду включаються грошові кошти, фактично сплачені населенням (споживачами) за надані МКП «Основаніє» комунальні послуги. Окрім того, до розрахунку з 01.04.2014р. включено фактично сплачені населенням (споживачами) за надані КП «Водоканал» та концерн «МТМ» комунальні послуги, що не передбачено умовами цього договору, оскільки зазначені комунальні підприємства з 01.04.2014р. не є Абонентом або Кінцевим Абонентом та стороною даного договору.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2015р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/2935/15.

06.10.2015р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник заявника апеляційної скарги наполягав на її задоволенні.

Представник позивача по справі проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення по справі залишити без змін. До матеріалів справи надано додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ст.101 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, вислухав пояснення представників сторін, які з'явилися в судове засідання судова колегія зазначає наступне.

01.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунальні системи" (Організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міські комунікаційні системи" (Генеральний Дистриб'ютор) був укладений Дистриб'ютерський Контракт №130801ГД, у відповідності до п.п. 1.1, 2.1 якого Організація надає Генеральному Дистриб'юторові з 31.08.2013р. на період дії Контракту виключні права володіння та користування Продуктом, на розпорядження правами користування Продуктом, зокрема, але не виключно, на передачу частини прав дистриб'ютора третім особам на функціонали ПК та Території реалізації, на умовах, обумовлених у цьому Контракті. Продуктом у цьому Контракті визначено - Програмний комплекс "Розрахунок комунальних платежів. М. Запоріжжя, 2013", забезпечений необхідним технічним устаткуванням, що має торгову марку "Інформаційні комунальні системи", що включає функціонали: нарахування вартості комунальних послуг, облік та систематизація комунальних платежів; формування, опрацювання, впорядкування та зберігання інформації БДА.

Факт отримання позивачем Програмного комплексу "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013" на накопичувачі на жорсткому магнітному диску, вихідний код та супутню технічну документацію ПК, а також технічне обладнання та устаткування підтверджується актом приймання-передачі від 31.08.2013р.

23.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "МІСЬКІ КОМУНІКАЦІЙНІ СИСТЕМИ" (МКС, позивач у справі) та Міським комунальним підприємством "ОСНОВАНІЄ" (Субдистриб'ютор, відповідач у справі) укладено договір №2308-ППД на передачу прав дистриб'ютора.

У відповідності до п. 1.1 договору № 2308-ППД, Продукт в цьому договорі - це частина Програмного комплексу "Розрахунок комунальних платежів. М. Запоріжжя, 2013" (далі - ПК), забезпечений необхідним технічним устаткуванням, що має торгову марку "Інформаційні комунальні системи", що забезпечує роботу функціоналів ПК, визначених у п. 2.1 Договору.

Територія реалізації в цьому договорі - це територія м. Запоріжжя, на якій буде реалізовуватися субдистриб'ютором право користування Продуктом. Територія реалізації за згодою сторін може бути розширена (п. 1.2 Договору №2308-ППД).

Територія впровадження на час укладення договору - територія м. Запоріжжя (п. 1.3 Договору №2308-ППД).

Розділом ІІ договору сторонами визначено предмет Договору, а саме: МКС, як Генеральний Дистриб'ютор ПК, на умовах, обумовлених у цьому Договорі, передає субдистриб'ютору частину прав на самостійне користування та продаж права користування потенційним споживачам Продуктом на території реалізації, в частині функціоналів, що забезпечують нарахування вартості комунальних послуг, облік та систематизацію платежів населення (п. 2.1 Договору №2308-ППД).

Згідно з п. 3.1 договору №2308-ППД, Продукт відповідає технічним умовам, що звичайно ставляться до подібного виду продукції.

Пунктом 4.1 договору визначено, що винагорода МКС (позивача) за надання субдистриб'ютору прав за цим договором визначається без урахування ПДВ (підприємство не є платником ПДВ), та встановлюється у розмірі 0,8 % (нуль цілих вісім десятих відсотку) від грошових коштів, фактично сплачених населенням (споживачами) за надані субдистриб'ютором та кінцевими споживачами продукту комунальні послуги протягом звітного місяця, що обліковуються та нараховуються за допомогою ПК "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013", і оплачує їх на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що ціна використання продукту протягом терміну дії цього Договору може змінюватись за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою.

Оплата за цим договором здійснюється субдистриб'ютором (відповідачем) щомісяця самостійно до 15 числа місяця, наступного за звітним (п. 5.1 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що Продукт в частині забезпечення нарахування, обліку та систематизації комунальних платежів населення та права на нього отримуються субдистриб'ютором за актом приймання-передачі.

На Продукт субдистриб'ютор отримує завірені копії або оригінали наступних документів: накладну або акт приймання-передачі - оригінал; рахунок - оригінал; технічна документація (витяг із ТЗ) (п. 6.5 договору №2308-ППД).

Відповідно до п. 7.1.6. договору №2308-ППД передбачено, що субдистриб'ютор зобов'язаний своєчасно, не пізніше 5 числа, наступного за звітним, підписувати акти прийому-здачі наданих послуг, що надаються МКС щомісяця. У випадку якщо субдистриб'ютор відмовляється підписувати акт прийому-здачі наданих послуг, а письмова обґрунтована відмова не представлена МКС протягом 5 календарних днів, то послуги МКС вважаються виконаними належним чином і в повному обсязі за звітний місяць, акт - підписаним.

12.09.2013р. сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до Договору № 2308-ППД, якою п. 1.1 Договору викладено в наступній редакції: "Продукт в цьому Договорі - це частина програмного комплексу "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013" (далі - ПК), забезпечений необхідним технічним устаткуванням, що має торгову марку "Інформаційні комунальні системи", що забезпечує роботу функціоналів ПК, визначених в пункті 2.1 договору. Продукт 2 - функціонал "Розрахунок субсидії" з включеним в нього програмним модулем "Субсидія" ПК "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013".

Пунктом 3 Додаткової угоди № 1 від 12.09.2013р. сторони доповнили п. 4.1 договору №2308-ППД наступним абзацом: "Винагорода МКС за надання субдистриб'ютору прав на Продукт-2 визначається без урахування ПДВ (підприємство не є платником ПДВ), та встановлюється у розмірі 0,42 грн. за один запит у МП "Субсидія" ПК та сплачується субдистриб'ютором щомісячно за звітний період у строки, встановлені договором та додатками до нього, починаючи з 27.09.2013р. З 12.09.2013р. до 27.09.2013р. робота Продукту-2 визначається як тестова. Винагорода МКС за надання субдистриб'ютору прав на Продукт-2 за цей період не нараховується".

10.10.2013р. сторонами було укладено Додаткову угоду до договору № 2308-ППД, якою п. 1.1 договору викладено в наступній редакції: "Продукт в цьому Договорі - це частина Програмного комплексу "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013" (далі - ПК), яка надає можливість працювати в інтерфейсах функціоналів, які дозволяють формувати, опрацьовувати, впорядковувати та зберігати інформацію БДА, використовувати програмний модуль "Субсидія" та інтерфейсах, з правом розширення кола споживачів Продукту на письмово узгоджених з МКС умовах на території реалізації, за допомогою яких субдистриб'ютор забезпечує введення даних, їх актуалізацію та контроль правильності таких даних, необхідних для здійснення МКС нарахування за допомогою ПК вартості комунальних послуг за звітний період, а також забезпечення МКС збереження і захисту даних щодо обліку, систематизації та стану комунальних платежів".

Пунктом 2 додаткової угоди від 10.10.2013р. сторони дійшли згоди викласти п. 2.1 договору №2308-ППД в наступній редакції: "МКС, як Генеральний Дистриб'ютор ПК, за винагороду, на умовах, обумовлених у цьому договорі, здійснює забезпечення збереження і захист даних щодо обліку та систематизації комунальних платежів, здійснює нарахування за допомогою ПК, на підставі введених субдистриб'ютором даних, вартості комунальних послуг за звітний період, для чого передає субдистриб'ютору частину прав на самостійне користування Продуктом з правом розширення споживачів Продукту на окремих, письмово узгоджених з МКС умовах, на території реалізації. Укладення субдистриб'ютором самостійних правочинів, в тому числі тристоронніх - за участі субдистриб'ютора, третьої особи та МКС, здійснюється лише за наявності попереднього обов'язкового письмового узгодження умов правочину МКС, як Генерального Дистриб'ютора".

За умовами п. 5 додаткової угоди від 10.10.2013р. сторони дійшли згоди викласти п. 4.1 договору №2308-ППД в наступній редакції: "Щомісячна винагорода на користь МКС за цим договором визначається без урахування ПДВ (підприємство не є платником ПДВ), та встановлюється у розмірі 0,8% (нуль цілих вісім десятих відсотку) від грошових коштів, фактично сплачених населенням (споживачами) за надані субдистриб'ютором та кінцевими споживачами Продукту та/або його частини комунальні послуги протягом звітного місяця, що обліковуються і нараховуються за допомогою ПК "Розрахунок комунальних платежів. м.Запоріжжя, 2013", і оплачує їх на умовах, визначених цим Договором".

Також пунктом 6 додаткової угоди сторони дійшли згоди п. 6.1 та п.6.3 договору №2308-ППД викласти в такій редакції: "Продукт та частина прав на нього отримуються субдистриб'ютором за актом приймання-передачі та/або субліцензією".

Пунктом 14 Додаткової угоди від 10.10.2013 р. сторонами доповнено розділ 7 договору пунктом 7.10, відповідно до якого передбачено, що МКС має право передавати субдистриб'ютору за цим Договором комп'ютерну техніку та технічне обладнання та вилучати їх у будь-який час, визначений МКС, з попередженням субдистриб'ютора не менше, ніж за 30 днів".

В подальшому, 14.04.2014р. сторонами було укладено наступну додаткову угоду № 2 до Договору № 2308-ППД, пунктом 2 якої сторони виклали п.4.1 договору №2308-ППД в наступній редакції: "Щомісячна винагорода МКС за цим Договором визначається без урахування ПДВ (МКС - не є платником ПДВ), та встановлюється у розмірі 0,7% (нуль цілих сім десятих відсотку) від грошових коштів, фактично сплачених населенням (споживачами) за надані комунальні послуги протягом звітного місяця, що обліковуються і нараховуються за допомогою Програмного комплексу "Розрахунок комунальних платежів. М.Запоріжжя, 2013" і оплачує їх на умовах даного договору".

За актом приймання-передачі від 31.08.2013р. ТОВ "Міські комунікаційні системи" передало, а МКП "Основаніє" прийняло Програмний комплекс "Розрахунок комунальних платежів. м. Запоріжжя, 2013" в частині функціоналів, що забезпечують нарахування вартості комунальних послуг, облік та систематизацію платежів населення (Продукт), рахунок, технічну документацію, а також технічне обладнання та устаткування.

Позивач в період часу з березня по травень 2014р. (включно) належним чином та в строки виконав зобов'язання за договором, що підтверджується двосторонньо підписаними та скріпленими печатками сторін актами здачі-приймання наданих послуг на загальну суму 1819002,81 грн.: № 6/1 від 31.03.14р. на суму 126647,60 грн., № 6/2 від 31.03.14р. на суму 666471,11 грн., № 8/1 від 30.04.14р. на суму 108764,38 грн., № 8/2 від 30.04.14р. на суму 494869,08 грн., № 10/1 від 31.05.14р. на суму 113522,54 грн., № 10/2 від 31.05.14р. на суму 308728,10 грн. (копії актів містяться в матеріалах справи).

При цьому вартість винагороди за надані послуги визначена наступним чином: за березень 2014р. - 0,8% (п. 4.1 договору № 2308-ППД - в редакції додаткової угоди від 10.10.2013р.), за квітень 2014р. - 0,7% (п. 4.1 договору № 2308-ППД - в редакції додаткової угоди № 2 від 14.04.2014р.), за травень 2014р. - 0,7% (п. 4.1 договору № 2308-ППД - в редакції додаткової угоди № 2 від 14.04.2014р.).

Відповідно до п. 5.1 Договору зазначено, що оплата за цим Договором здійснюється субдистриб'ютором щомісяця самостійно до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Міським комунальним підприємством "ОСНОВАНІЄ" 21.05.2014р. було здійснено часткову оплату вартості наданих послуг за період березень - травень 2014 року на суму 50374,42 грн., що підтверджується Випискою АТ "УкрСиббанк" відділення № 394 від 28.05.2015р. про рух коштів по рахунку № 8100, листом МКП "Основаніє" від 05.06.2014р. вих. № 8041/05.

Відповідач умови договору № 2308-ППД від 23.08.2013р. щодо своєчасної оплати за отримані від позивача послуги належним чином не виконав, грошові кошти в розмірі 1768628,39грн. за надані послуги за період з березня по травень 2014 року позивачу в повному обсязі не перерахував, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено повністю з посиланням на їх доведеність.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Як зазначалося вище, 23.08.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір №2308-ППД на передачу прав дистриб'ютора.

Пунктом 13.1 договору встановлено, що цей договір набуває чинності з 31.08.2013р. і діє до 31.12.2020р. включно, а щодо фінансових зобов'язань - до повного виконання їх сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що МКП "Основаніє" зверталось із позовом до ТОВ "Міські комунікаційні системи" про визнання недійсним договору № 2308-ППД від 23.08.2013р., однак рішенням господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. у справі № 908/1434/15-г у задоволенні позову судом було відмовлено. Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.06.2015р. у справі № 908/1434/15-г апеляційну скаргу МКП "Основаніє" було залишено без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.04.2015р. залишено без змін.

Таким чином, Договір № 2308-ППД від 23.08.2013р. на час прийняття рішення по справі і на час виникнення зобов'язань відповідача сплатити вартість отриманих послуг є діючим і обов'язковим до виконання.

Пунктом 5.1 договору № 2308-ППД встановлено, що оплата за цим договором здійснюється субдистриб'ютором щомісяця самостійно до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Факт отримання відповідачем за вище вказаним договором послуг підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг на загальну суму 1819002,81 грн.: № 6/1 від 31.03.14р. на суму 126647,60 грн., № 6/2 від 31.03.14р. на суму 666471,11 грн., № 8/1 від 30.04.14р. на суму 108764,38 грн., № 8/2 від 30.04.14р. на суму 494869,08 грн., № 10/1 від 31.05.14р. на суму 113522,54 грн., № 10/2 від 31.05.14р. на суму 308728,10 грн.

Як свідчать матеріали справи, період розрахунку заборгованості з оплати наданих позивачем послуг складає: березень 2014р. - травень 2014р. У тому числі відповідач повинен був сплатити: за березень 2014 р. - 793 11871 грн., за квітень 2014 р. - 603 63346 грн., за травень 2014 р. - 422 250,64 грн.

Відповідачем 21.05.2014р. було здійснено часткову оплату наданих позивачем у квітні 2014 р. послуг, шляхом перерахування 50 374,42 грн.

Таким чином, розмір заборгованості на час прийняття рішення по справі складає 1768628,39 грн.

Посилання заявника апеляційної скарги, що розрахунок, зазначений у наданих актах прийома-передачі є невірним, що підтверджується аудиторським звітом судовою колегією не може бути взято до уваги з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, період розрахунку заборгованості є березень 2014р. - травень 2014р. Аудиторський звіт підприємства відповідача, виконаний ТОВ «АФ «Аудитцентр-Запоріжжя», містить лише певні припущення. Крім того, у аудиторському висновку йдеться посилання на період з 01.01.2013р. по 30.04.2014р., в той час як в рамках цієї справи розглядає заборгованість з березня по травень 2014р., а тому зазначений висновок не є належним та допустимим доказом у справі, про що і зазначив місцевий господарський суд.

Судова колегія також бере до уваги, що питання про правомірність включення до розрахунку щомісячних оплат за договором фактично сплачених населенням (споживачами) за надані МКП «Основаніє» послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, а також включення до розрахунку з 01.04.2014р. фактично сплачені населенням (споживачем) за надані КП «Водоканал» та Концерном МТМ комунальні послуги вже було предметом розгляду. Так, у постанові Харківського апеляційного господарського суду від 21.01.2015р. у справі №908/1391/14 за позовом ТОВ "Міські комунікаційні системи" про стягнення заборгованості та санкцій з МКП "Основаніє" за надані послуги в попередній період часу за Договором № 2308-ППД, судом із посиланням на аналіз п.4.1 Договору № 2308-ППД встановлено обставину, згідно з якою - як база до розрахунку має включатись сума з усіх комунальних платежів, в тому числі за водопостачання і опалення, як платежі за послуги "надані субдистриб'ютором та кінцевими споживачами продукту" (Концерн "Міські комунальні мережі" та КП "Водоканал").

У відповідності до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Крім того, укладений між сторонами Договір не є договором на надання житлово-комунальних послуг, сам текст договору не містить домовленості сторін щодо застосування до будь-якої його положень норм Закону України «Про житлово-комунальні послуги, а тому застосування відповідачем при тлумаченні пункту 4.1. договору термінів, передбачених Законом України «Про житлово-комунальних послуги» є безпідставним.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 5.1 договору оплата за договором здійснюється відповідачем щомісячно самостійно до 15 числа місяця за звітним.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат заявлені правомірно.

Перевіривши наданий позивачем до заяви про зменшення розміру позовних вимог розрахунок 3% річних за період з 16.04.2014р. по 30.04.2015р. суд дійшов висновку, що він є не вірним, оскільки для його розрахунку необхідно брати суму заборгованості, яка узгоджена сторонами у актах прийому-передачі наданих робіт, за кожним окремо.

Так, колегія суддів погоджується з розрахунком 3% річних у сумі 1 955,64 грн. за актом за березень 2014р. на суму боргу 793 118,71грн. за період з 16.04.2014р. по 15.05.2014р.

Проте, позивачем не вірно розраховано 3% річних за актом за квітень 2014р., за яким вартість наданих послуг складає 603 633,46грн. Крім того, відповідачем 21.05.2014р. сплачена заборгованість у сумі 50 374,42грн., яка віднесена позивачем як оплата рахунку за квітень 2014р. Тому 3% річних на суму 603 633,46грн. за період з 16.05.2014р. по 20.05.2014р. становить 248,07грн.; а за період з 22.05.2014р. по 15.06.2014р. на суму боргу 553 259,04грн. (603 633,46грн. - 50 374,42грн) 3% річних складають 1 136,83грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розраховуючи суму 3% річних за цим актом, позивачем не вірно визначено суму заборгованості, на яку нараховувалися 3% річних, (шляхом додавання заборгованості за актом за березень 2014р. та актом за квітень 2014р.).

За актом за травень 2014р. сума 3% річних розраховується, виходячи з суми боргу 422 250,64грн. за період з 16.06.2014р. по 30.04.2015р., та складає 11 071,06грн. Проте, позивачем при розрахунку 3% річних за цим актом визначено суму боргу, на яку нараховано річні, шляхом сумування заборгованості за актами березня 2014р., квітня 2014р., травня 2014р з урахуванням суми оплати, що є не правильним з урахуванням вищевикладеного..

Отже, загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача становить 14 411,65грн. В іншій частині стягнення 3 % річних апеляційний суд відмовляє у зв'язку з безпідставністю їх заявлення.

Стосовно розрахунку інфляційних втрат колегія суддів зазначає наступне.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

З доданого розрахунку індексу інфляції до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 01.07.2015р. вбачається, що позивачем не вірно визначено сума заборгованості, на яку нараховується індекс інфляції та період його нарахування. Крім того, оскільки ТОВ «Міські комунікаційні системи» заявляє про стягнення основного боргу за трьома актами прийома-передачі наданих послуг, тому сума інфляційних втрат повинна нараховуватися за кожним актом окремо.

З огляду на наведене, апеляційним судом у відповідності до п. 3.2 вказаної постанови пленуму ВГСУ здійснено власний розрахунок індексу інфляції за заявлений період та встановлено наступне.

По акту за березень 2014р. на суму 793 118,71грн. період нарахування з травня 2014р. по березень 2015р. (включно), сума індексу інфляції становить 326 331,30грн.

Сума інфляційних втрат за актом за квітень 2014р. розраховуються на суму заборгованості 553 259,04грн. за період з червня 2014р. по березень 2015р. (включно) й становить 199 052,41грн.

За актом за травень 2014р. на суму боргу 422 250,64грн. за період з липня 2014р. по березень 2015р. (включно) інфляційні втрати становлять 146 233,17грн.

Загальна сума інфляційних втрат становить 671 616,88грн. Проте, позивачем заявлено інфляційні нарахування у сумі 636 221,84грн.

З огляду на приписи п. 2 ч. 1 ст. 83, ст.ст. 99,101 ГПК України апеляційний суд не може виходити за межі позовних вимог, тому підлягають стягненню інфляційні втрати заявлені позивачем у сумі 636 221,84грн.

Пунктом 8.1 договору № 2308-ППД від 23.08.2013р. передбачено, що в разі прострочення оплати за договором субдистриб'ютор, окрім пені, сплачує штраф у розмірі 10% від суми прострочки за кожний такий випадок.

Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф за прострочення оплати за договором за квітень 2014 р. та за травень 2014 р., розмір якого ним визначено у сумі 60 363,35 грн. та 42 225,06 грн.

Перевіривши зазначений розрахунок, судова колегія вважає його вірним, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 102 588,41 грн. підлягала задоволенню.

Посилання заявника апеляційної скарги на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права у зв'язку з незадоволенням його клопотанням про призначення експертизи, судової колегією до уваги не приймаються, оскільки питання щодо призначення експертизи є правом суду і вирішується ним виходячи з приписів ст. 41 ГПК України. В даному випадку, при розгляді цієї справи місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку щодо відсутності підстав для призначення експертизи, оскільки поставлені відповідачем питання носять суто правовий характер.

З огляду на наведене апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення по справі частковій зміні в частині стягнення 3 % річних.

Судові витрати покласти відповідно до приписів ст.49 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. у справі №908/2935/15 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. у справі №908/2935/15 частково змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Міського комунального підприємства "ОСНОВАНІЄ" (69095, м Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСЬКІ КОМУНІКАЦІЙНІ СИСТЕМИ" (69057, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд.86, ) суму 14 411 (чотирнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 65 коп. 3% річних та суму 50 437 (п'ятдесят тисяч чотириста тридцять сім) грн. 01 коп. судового збору.

В рішті рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. у справі №908/2935/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МІСЬКІ КОМУНІКАЦІЙНІ СИСТЕМИ" (69057, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, буд.86, ) на користь Міського комунального підприємства "ОСНОВАНІЄ" (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 372,57 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Н.М. Дучал

Е.В. Сгара

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ГСЗО

1. ДАГС