ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа № 914/3200/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів Михалюк О.В.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів

фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства БАНК

ПРОФЕСІЙНОГО ФІНАНСУВАННЯ ОСОБА_3 №730 від 18.09.2015 року

на ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2015 р.

у справі № 914/3200/15

за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_4 ФІНАНСУВАННЯ, м. Київ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Іскра, м. Львів

про стягнення заборгованості за кредитним договором №1052/840-ЮО від 18.10.2013р.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявилися

від відповідача : ОСОБА_5 представник (довіреність № 33/01 від 24.07.2015 року)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.09.2015 року у справі № 914/3200/15 (суддя Ділай У.І.) позовну заяву, ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_4 ФІНАНСУВАННЯ, повернуто позивачу без розгляду.

Ухвала суду мотивована положеннями п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України та тим, що позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копії опису вкладення в цінний лист скерований на імя ПАТ Іскра від 28.08.2015р., списку № 94 згрупованих поштових відправлень та фіскального чеку від 28.08.2015р. №1579, які не засвідчені належним чином, згідно вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, а тому не можуть вважатись належними доказами повідомлення відповідача.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_4 ФІНАНСУВАННЯ ОСОБА_3 оскаржила її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою № 730 від 18.09.2015 року, в якій просить ухвалу господарського суду Львівської області у справі № 914/3200/15 про повернення позовної заяви без розгляду скасувати та направити справу до господарського суду Львівської області для розгляду по суті.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що місцевим господарським судом при винесенні ухвали порушено норми процесуального права. При цьому зазначає, що в оскаржуваній ухвалі від 08.09.2015 року місцевий господарський суд посилається на норми Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003, який не внесено до Єдиного Державного реєстру нормативних актів. А тому, скаржник вважає, що оскільки Національний стандарт України ДСТУ 4163-2003 не пройшов державну реєстрацію та не внесений до Єдиного Державного реєстру нормативних актів, він має лише рекомендаційний та необовязковий характер для виконання.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 96 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 12.10.2015р.

Позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 514 та ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги, ту обставину, що позивач належним чином був повідомлений про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2015р. у справі № 914/3200/15 слід скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, а господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство ОСОБА_4 ФІНАНСУВАННЯ звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 акціонерного товариства Іскра про стягнення заборгованості за кредитним договором №1052/840-ЮО від 18.10.2013р.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст. ст. 54 - 57 ГПК України.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення .

Докази виконання вимог вказаної норми, в силу п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, додаються до позовної заяви.

У статті 63 ГПК України визначені підстави для повернення позовної заяви без розгляду, зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Документальними доказами у справі встановлено, що повертаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суд першої інстанції в ухвалі від 08.09.2015р. зазначив, що позивач в підтвердження надсилання копії позовної заяви з додатками відповідачу, до позовної заяви долучив копії опису вкладення в цінний лист скерований на імя ПАТ Іскра від 28.08.2015р., списку № 94 згрупованих поштових відправлень та фіскального чеку від 28.08.2015р. №1579. Проте вказані документи, судом першої інстанції не вважались належними доказами надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками, оскільки, такі не засвідчені належним чином, згідно вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003.

Однак, з таким висновком господарського суду колегія суддів не погоджується враховуючи наступне.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Виходячи з наведених приписів слідує, що належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Як зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17.05.2011р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з наступними змінами і доповненнями), розрахунковий документ встановленої форми, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), може вважатися належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії апеляційної скарги і доданих до неї документів.

Якщо ж у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності копії поштового реєстру або витягу з нього, він не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у скаржника не подані ним раніше касовий чек (розрахункову квитанцію), оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку тощо.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист скерований на імя ПАТ Іскра від 28.08.2015р. містить посилання на номер листа з оголошеною цінністю №68 КМД ЦОКК № 5, штриховий кодовий ідентифікатор №687 та оператора ОСОБА_6 (а.с. 11); список № 94 згрупованих поштових відправлень (листи з оголошеною цінністю у кількості 7 (семи) штук) поданих в ЦОКК № 5 Київської міської дирекції містить посилання на номер відправлення (ШКІ) № 687 (одержувач ПАТ Іскра) та оператора, який прийняв поштові відправлення, ОСОБА_6 (а.с. 12), а також фіскальний чек від 28.08.2015р. № 1579 містить інформацію про відправлення 7 (семи) цінних листів №67 9-05316 (а.с. 13).

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що надані до позовних матеріалів в якості доказів направлення копії позовної заяви відповідачу опис вкладення у цінний лист від 28.08.2015р., список № 94 згрупованих поштових відправлень та фіскальний чек від 28.08.2015р. № 1579, в їх сукупності доказують надсилання копії позовної заяви.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що господарський суд першої інстанції не був позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у позивача оригінали опису вкладення в цінний лист скерований на імя ПАТ Іскра від 28.08.2015р., списку № 94 згрупованих поштових відправлень та фіскального чеку від 28.08.2015р. №1579, а за необхідності відповідну довідку підприємства звязку.

Одночасно, перевіряючи доводи апеляційної скарги в частині покликання скаржника на те, що Національний стандарт України ДСТУ 4163-2003 не внесено до Єдиного Державного реєстру нормативних актів, а тому він має лише рекомендаційний та необов'язковий характер для виконання та посилання місцевого господарського суду на п. 5.27. Вимог до оформлювання документів, які викладені в Національному стандарті України ДСТУ 4163-2003 колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003 (далі - Вимоги ДСТУ 4163-2003) реєстраційний номер та дата є обов'язковими реквізитами будь-якого документа. Згідно з пунктом 1.1 Вимог ДСТУ 4163-2003, цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи - постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування; підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності.

Згідно з п. 1.2 Вимог ДСТУ 4163-2003 цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташовування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів.

При цьому слід зауважити, що документ - це матеріальний об'єкт, що містить у зафіксованому вигляді інформацію, оформлений у заведеному порядку і має відповідно до законодавства юридичну силу. Юридична сила документа - це властивість службового документа, надана чинним законодавством, яка є підставою для вирішення правових питань, здійснювати правове регулювання і управлінські функції (ДСТУ 2732-2004 "Діловодство і архівна справа. Терміни та визначення понять").

З врахуванням викладеного, суд зазначає, що опис вкладення у цінний лист скерований на імя ПАТ Іскра від 28.08.2015р., який містить посилання на номер листа з оголошеною цінністю №68 КМД ЦОКК № 5, штриховий кодовий ідентифікатор №687 та оператора ОСОБА_6 (а.с. 11); список № 94 згрупованих поштових відправлень (листи з оголошеною цінністю у кількості 7 (семи) штук) поданих в ЦОКК № 5 Київської міської дирекції, який містить посилання на номер відправлення (ШКІ) №687 (одержувач ПАТ Іскра) та оператора, який прийняв поштові відправлення, ОСОБА_6 (а.с. 12), а також фіскальний чек від 28.08.2015р. № 1579, який містить інформацію про відправлення 7 (семи) цінних листів №67 9-05316 (а.с. 13) складені у відповідності до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, а тому не можуть розглядатися на відповідність положень "Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" ДСТУ 4163-2003.

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви у відповідності п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України є безпідставними та необґрунтованими.

З огляду на викладене вище, оцінивши обставини та матеріали справи в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.09.2015 року у справі №9143200/15 скасувати.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

У відповідності до приписів ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у разі скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Отже, з огляду на викладене вище, оцінивши докази в їх сукупності, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, ухвалу Господарського суду Львівської області від 08.09.2015р. року у справі № 914/3200/15 скасувати та, у відповідності до ч. 7 ст. 106 ГПК України, передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013 року (з наступними змінами і доповненнями), якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105, ч.7 ст. 106 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_2 акціонерного товариства ОСОБА_4 ФІНАНСУВАННЯ ОСОБА_3 №730 від 18.09.2015 року задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 08.09.2015р. у справі № 914/3200/15 скасувати, справу передати на розгляд господарському суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складений 15.10.2015р.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Михалюк О.В.

Суддя Плотніцький Б.Д.