ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15р. Справа № 904/7465/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Перещепине, Дніпропетровська область

до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м. Київ в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м. Дніпропетровськ

про стягнення 47 800,00 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, виписка з ЄДР від 16.10.2008 року;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 19732/01-01 від 12.08.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України 47 800,00 грн. заборгованості з орендної плати.

Судовий збір у сумі 1827,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобовязань з орендної плати за липень 2015 року відповідно до договору № 03/12-14 від 29.12.2014 року оренди нежитлових службових приміщень загальною площею 300,00 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав і просив їх задовольнити з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати на час розгляду справи у сумі 39 900,00 грн.

Відповідач у письмовому відзиві проти позову заперечує повністю, посилаючись на те, що орендна плата за липень 2015 року була сплачена ним у сумі 39 900,00 грн. без врахування послуг з охорони приміщень за період із 15.07.2015 року по 31.07.2015 року, оскільки вказані послуги позивачем фактично не забезпечувалися і не надавалися.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позов і просив у його задоволенні відмовити.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 25.08.2015 року з призначенням розгляду справи на 16.09.2015 року, після чого розгляд справи відкладався на 07.10.2015 року з наступним оголошенням перерви до 15.10.2015 року, 20.10.2015 року.

У судовому засіданні 20.10.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2014 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі Орендодавець, Позивач) та Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі Орендар, Відповідач) було укладено договір № 03/12-14 оренди нежитлових службових приміщень (далі Договір) загальною площею 300,00 кв.м., розташованих у триповерховій адміністративній будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, 32.

Згідно з пунктом 1.1. договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 01.04.2015 року) приміщення, що передаються в оренду, розташовані на I, III поверхах триповерхової адміністративної будівлі літ. А-3 та складаються з наступних приміщень (далі Обєкт оренди):

- на I поверсі: частина приміщення № 2 площею 9,1 кв.м., приміщення № 9 площею 2,2 кв.м., приміщення № 10 площею 2,5 кв.м., приміщення № 11 площею 12,3 кв.м., приміщення № 13 площею 34,8 кв.м.;

- на Ш поверсі: приміщення №№ 30 43 загальною площею 239,1 кв.м.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що передача приміщення орендарю здійснюється на підставі акту прийому-передачі, в якому зазначається площа, технічний стан приміщення та який скріплюється печатками сторін і є невідємною частиною договору.

За змістом пункту 2.4. договору у разі припинення його дії обєкт оренди повертається орендарем за відповідним актом протягом 15 днів від дати припинення.

Відповідно до пункту 3.1. договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 27.05.2015 року) за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцеві орендну плату. Розмір місячної орендної плати складає 47 800,00 грн. з урахуванням індексації. Загальна ціна за договором складає 1 673 000,00 грн.

Пунктом 3.2. договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 27.05.2015 року) сторони передбачили, що фактичні витрати, повязані з утриманням приміщення, а саме: витрати по оплаті послуг з охорони орендованих приміщень, витрати по оплаті послуг з опалення, водопостачання, інших комунальних послуг, спожитих орендарем, витрати по оплаті послуг за фактично спожиту орендарем електроенергію несе орендодавець.

Договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом 35 місяців з моменту підписання та діє протягом 35 місяців з моменту підписання, тобто до 30.11.2017 року включно (пункт 9.1. договору).

На виконання умов договору за актом від 01.01.2015 року позивач передав, а відповідач прийняв у користування обєкт оренди (а.с. 25 том 1).

Обєкт оренди відповідач повернув позивачеві за актом від 31.07.2015 року (а.с. 36 том 1).

Позивач виставив відповідачеві для оплати орендних послуг за липень 2015 року рахунок № 7 від 01.07.2015 року на суму 47 800,00 грн., який відповідач до звернення позивача з позовом до суду не оплатив, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (частина пята статті 762 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.6. договору встановлено, що орендна плата перераховується на поточний рахунок орендодавця у повному обсязі щомісяця не пізніше 10 числа поточного місяця на підставі рахунків, наданих орендодавцем. На підтвердження виконання зобовязань за договором сторони підписують акти наданих послуг.

Отже, орендна плата за липень 2015 року у сумі 47 800,00 грн. мала бути здійснена відповідачем не пізніше 10.07.2015 року.

На порушення умов договору, у порядку часткової сплати вказаної орендної плати, відповідач перерахував позивачеві за платіжним дорученням № 430 від 20.08.2015 року та на підставі рахунку № 7 від 01.07.2015 року лише 39 900,00 грн. (а.с. 122 том 1).

За таких обставин на час винесення рішення спір між сторонами у частині стягнення основного боргу у сумі 39 900,00 грн. відсутній, а заборгованість відповідача складає 7 900,00 грн. (47800,00 39900,00 = 7900,00).

Відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з пунктом 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 39 900,00 грн. підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмета спору.

Частиною другою статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Відповідач доказів щодо оплати залишку заборгованості у сумі 7 900,00 грн. суду не надав.

За таких обставин сума, що підлягає стягненню з відповідача в порядку відшкодування заборгованості за договором складає 7 900,00 грн.

Заперечення відповідача проти позову є безпідставними, оскільки за умовами пунктів 3.1., 3.2. договору розмір орендної плати не залежить від витрат позивача на забезпечення охорони обєкта оренди. Посилання відповідача на те, що позивачем не було забезпечено охорону орендованих приміщень у період із 15.07.2015 року по 31.07.2015 року спростовується копією договору № 28/07ФО від 16.07.2015 року про надання охоронних послуг у цей період стосовно обєкта оренди, укладеного між позивачем та ліцензованим Приватним підприємством «Акцент» і не впливає на вирішення спору по суті.

Виконання позивачем у повному обсязі зобовязань за договором у спірний період, а саме з 01.07.2015 року по 31.07.2015 року, підтверджується належним чином оформленим сторонами двостороннім актом № 7 від 31.07.2017 року (а.с. 35 том 1).

Відповідно до частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 1 827,00 грн.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, пунктом 1-1 частини першої статті 80, статтями 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Інформаційний цент» Міністерства юстиції України (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73, ідентифікаційний код 25287988) в особі Дніпропетровської філії Державного підприємства «Інформаційний цент» Міністерства юстиції України (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Чернишевського, буд. 32, ідентифікаційний код 25018701) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51221, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Приорільська, буд. 18, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) основний борг у сумі 7 900,00 грн., судовий збір у сумі 1 827,00 грн.

Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у сумі 39900,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 26.10.2015 року.

Суддя ОСОБА_3