ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2015 р. Справа № 920/660/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Потапенко В.І., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився.

відповідача - Зубкарєва К.В., довіреність б/н від 22.09.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми (вх.№4251 С/3-12)

на рішення господарського суду Сумської області від 13.07.2015 по справі №920/660/15

за позовом Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський центр здоров'я", смт. Низи, Сумський район, Сумська область

про стягнення 109228,39 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року Управління майна комунальної власності Сумської міської ради звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумський центр здоров'я" та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача 109228,39 грн., з яких 96151,00 грн. заборгованості по орендній платі згідно договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0317 від 16.08.2010 року, а також 13 077,39 грн. пені.

Рішенням господарського суду Сумської області від 13.07.2015 по справі №920/660/15 (суддя Жерьобкіна Є.А.) у задоволенні позову відмовлено. Повернуто Управлінню майна комунальної власності Сумської міської ради з державного бюджету України судовий збір в сумі 860,43 грн., сплачений згідно з платіжним дорученням № 57 від 29.04.2015року.

Позивач з даним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 13.07.2015р. у справі №920/660/15 скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, заявник посилається на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильне та неповне дослідження доказів по справі, що, на думку скаржника, призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи. Зокрема, як вважає заявник апеляційної скарги, суд безпідставно не врахував факт підписання сторонами Зміни №2 до договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0317 від 16.08.2010, якою було затверджено новий розрахунок орендної плати та встановлено новий строк дії договору. Отже, саме з моменту підписання 02.10.2014 року Зміни №2 до договору оренди відповідачу почала нараховуватись орендна плата, яка до цього моменту не нараховувалась на підставі додаткової угоди №2 до договору, яка з цього часу втратила чинність

24.09.2015 відповідач через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду надав заперечення на апеляційну скаргу, в якому проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує, вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та всебічним дослідженням обставин справи, просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.08.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.10.2015 року.

В судове засідання 05.10.2015 представник позивача не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи Управління майна комунальної власності Сумської міської ради на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення №830 від 26.08.2015, що міститься в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що Харківським апеляційним господарським судом з метою встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства вжито всіх заходів для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що неявка в судове засідання представника позивача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, у зв'язку з чим вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 16.08.2010 року між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавцем) та ТОВ "Сумський центр здоров'я" (орендарем) було укладено договір оренди № УМКВ-0137, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування на умовах, визначених договором, нежитлове приміщення у будинку за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, площею 123 кв.м.; майно передається в оренду з метою ведення медичної практики, розміщення лікувально-діагностичного центру. (п. 1.1. договору)

У відповідності до п. 2.1. договору, об'єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 123,0 кв.м, розміщені в приміщенні у будинку №13 по вул.. 20 років Перемоги у м. Суми, що знаходяться на обліку Управління майна комунальної власності Сумської міської ради.

У розділі 4 сторони визначили розмір орендної плати та порядок розрахунків між сторонами. Згідно пункту 4.2. договору, нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди.

Відповідно до п. 6.2.5. договору оренди, відповідач зобов'язаний сплачувати орендну плату у розмірі та у термін згідно з договором.

Додатком №3 до договору, сторони узгодили Розрахунок розміру орендної плати за перший місяць оренди та встановили, що розмір місячної орендної плати за серпень 2010 року становить 6150 грн. + 20 % ПДВ.

За умовами пункту 10.1 договору, строк дії договору встановлений з 16 серпня 2010 року до 16 липня 2013 року.

На виконання умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, площею 123 кв.м., що підтверджується актом прийняття-передачі нерухомого майна від 01.10.2010 року.

08.09.2011 сторони внесли зміни до договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0137 від 16.08.2010 уклавши Додаткову угоду, у відповідності до якої домовились, що у зв'язку з невикористанням орендарем (відповідачем) нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13 (лист КУ "СКМК № 1" від 23.07.2011року № 7289/11) та судовим спором по справі № 2-а-59/11 за позовом ТОВ "Маркетінг - центр LTD" до Сумської міської ради, третя особа ТОВ "Сумський центр здоров'я" про скасування конкурсу на право оренди нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Суми, про зобов'язання вчинити певні дії, не нараховувати орендну плату в період з 08.09.2011року та до вирішення питання у суді. (а.с.20)

14.10.2011 року сторонами було підписано Додаткову угоду №2, за змістом якої сторони домовились внести зміни до договору оренди № УМКВ-0137 та зазначили, що у зв'язку з неможливістю безпечної експлуатації та невикористанням орендарем (відповідачем) нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, виконаного ТМ Худархпроект "ТМД" встановлено його невідповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Враховуючи викладене, сторони домовились не нараховувати орендну плату з 14.10.2011року до вирішення питання по суті; Додаткову угоду від 8 вересня 2011року вважати такою, що втратила чинність з 13.10.2011року. (а.с. 21)

02.09.2013 сторони уклали зміну №1 до договору № УМКВ-0137, згідно з якою виклали договір в новій редакції. (а.с.14-17)

Згідно з п. 4.3. договору, орендна плата щомісячно перераховується відповідачем в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ.

За несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати відповідач сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. ( п. 4.7. договору)

Строк дії договору встановлений з 02.09.2013 року по 02.09.2014 року.

02.10.2014 Управління майна комунальної власності Сумської міської ради та ТОВ "Сумський центр здоров'я" уклали Зміну №2 до договору оренди № УМКВ-0137, за умовами якої погодилися змінити розрахунок розміру місячної орендної плати до договору оренди № УМКВ-0137 від 16.08.2010року та викласти його в новій редакції. Крім того, сторонами було внесено зміни до п. 10.1. договору та встановлено строк дії останнього з 02.10.2014 до 02.10.2015 року. (а.с.19)

Згідно з розрахунком розміру місячної орендної плати у новій редакції, який є додатком до договору оренди, розмір останньої за жовтень 2014 року становить 6971,64 грн. + 20 % ПДВ. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначав, що відповідач, в порушення умов договору оренди № УМКВ-0137, свої зобов'язання щодо повної та своєчасної сплати орендних платежів не виконав, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість по орендній платі за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року в розмірі 96 151,00 грн. Також, за порушення відповідачем дисципліни розрахунків за укладеним договором, позивачем на підставі п. 4.7. договору оренди було нараховано та заявлено до стягнення 13 077,39 грн. пені.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції на підставі наданих сторонами документальних доказів та встановлених по справі обставин дійшов висновку, що нарахування позивачем орендної плати з моменту укладення між сторонами Зміни № 2 до договору оренди, якою було затверджено новий розрахунок орендної плати та встановлено новий строк дії договору, є безпідставним, оскільки позивач належними доказами не підтвердив можливість безпечної експлуатації відповідачем орендованого приміщення, а також не надав і доказів фактичного використання відповідачем об'єкта оренди з жовтня 2014року. При цьому, судом першої інстанції було враховано, що укладаючи зміни № 2 до договору оренди, сторони не визнали додаткову угоду № 2 від 14.10.2011 такою, що втратила чинність, у зв'язку з чим суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив.

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року в розмірі 96 151,00 грн. згідно договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0317 від 16.08.2010 року.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачений актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства; у випадках встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно зі статтею 626 Цивільного Кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

З приписів статті 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (стаття 6 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України ).

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Так, за своєю суттю між сторонами склалися правовідносини, які врегульовані договором оренди нерухомого майна № УМКВ-0137 від 16.08.2010.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського Кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Колегією суддів встановлено, що об'єктом оренди за договором № УМКВ-0137№17 є нежитлове приміщення загальною площею 123 кв. м. за адресою: м. Суми, вул.. 20 років Перемоги,13, яке належить до комунальної власності територіальної громади м. Суми.

Організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності, регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавець зобов'язаний передати орендарю об'єкт оренди в комплекті та у стані, що відповідають умовам договору оренди та призначенню майна, і повідомити орендаря про особливі властивості та недоліки майна, які йому відомі і які можуть бути небезпечними для життя, здоров'я, майна орендаря або інших осіб чи призвести до пошкодження самого майна під час користування ним.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, ТОВ "Сумський центр здоров'я" зазначав про неможливість безпечної експлуатації, а також відсутність фактичної можливості користування нежитловим приміщенням за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, у зв'язку із його аварійним станом. При цьому, посилаючись на укладену сторонами додаткову угоду від 14.10.2011року заперечував проти існування заборгованості по сплаті орендної плати.

За загальним правилом, при користуванні предметом найму не допускається зміна його стану. Це пов'язано з тим, що наймач зобов'язаний після припинення договору найму повернути річ у тому стані, в якому вона була одержана (частина 1 статті 785 цивільного кодексу України)

Проте, частина 1 статті 778 Цивільного Кодексу України надає право наймачу поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Ця норма кореспондується із нормою частини 3 статті 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка визначає, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Під поліпшенням слід розуміти такі витрати на майно, які не обумовлені необхідністю його збереження, проте мають обґрунтований характер , тобто корисні. До поліпшень можна віднести внесення до складу майна певних удосконалень, що покращують можливість його використання, модифікації, модернізації.

Відповідно до частини 3 статті 778 Цивільного Кодексу України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Таким чином, право на відшкодування вартості витрат на поліпшення речі (як таких, що можуть бути відокремлені від речі, яка є предметом договору найму, так і таких, що є невідокремлюваними від такої речі) виникає лише у разі надання згоди орендодавця на здійснення цих поліпшень.

При цьому згода орендодавця на поліпшення, реконструкцію та технічне переоснащення орендованого майна повинна бути відображена у конкретній формі, в якої повинні бути визначені конкретні дії орендодавця по реконструкції, технічному переоснащенню та поліпшенню орендованого майна, обсяги та сума витрат на ці роботи.

В пункті 5.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" від 29.05.2013 № 5 зазначено, що вирішуючи спори, пов'язані з використанням орендарем прав, визначених частиною 3 статті 773 і статті 778 Цивільного Кодексу України, господарський суд повинен мати на увазі, що згода орендодавця на вчинення відповідних дій щодо орендованого майна має бути викладена у певній документальній формі, якщо така можливість не передбачена у самому договорі оренди (найму).

Як свідчать матеріали справи, після укладення договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0137 від 16.08.2010 та прийняття відповідачем 01.10.2010 об'єкта оренди за актом приймання - передачі, ТОВ "Сумський центр здоров'я" звернулось до Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради з листом № 567 від 23.11.2010 в якому просило надати згоду на здійснення реконструкції, технічного переоснащення та поліпшення орендованого майна.

Листом № 09-3589/01-10 від 01.12.2010 позивачем було надано згоду на проведення поліпшення орендованого приміщення.

При цьому, в матеріалах справи міститься Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж будівлі, розташованої по вул. 20 років Перемоги, 13 у м. Суми з якого вбачається, що стан об'єкту оцінюється як непридатний до нормальної експлуатації - аварійний. Також встановлено його невідповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації і неможливість його безпечної експлуатації. (а.с. 97-102).

Крім того, зі змісту містобудівного обґрунтування діагностичного комплексу по вул.. 20 років Перемоги, 13 у м. Суми, а саме, п. 3.3. Аналізу містобудівної ситуації, яка склалась та характеристики земельної ділянки, вбачається, що будівля по вул. 20 років Перемог, 13 підлягає демонтажу. (а.с.51-79)

Таким чином вказаними документами підтверджується той факт, що нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги,13 було визнано аварійним та таким, що є небезпечним для експлуатації.

Листом від 15.06.2012 ТОВ "Сумський центр здоров'я" звернувся до позивача з проханням надати дозвіл на знесення приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, яке є непридатним до використання за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Листом від 18.07.2012року Управління майна комунальної власності Сумської міської ради повідомило відповідача, що відповідне питання буде винесено на засідання постійної комісії з питань контролю за використанням об'єктів комунальної власності та приватизацією.

Разом з тим, доказів розгляду позивачем питання щодо надання дозволу на знесення приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13 в матеріалах справи відсутнє і таких доказів позивачем не надано.

Відповідно до ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала. Якщо настанню обставини недобросовісно сприяла сторона, якій це вигідно, обставина вважається такою, що не настала.

Відповідно до частини 1 ст. 761 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 6 ст.762 ЦК України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Як вже зазначалось, 14.10.2011 сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0317 від 16.08.2010 за змістом якої сторони визначили, що в зв'язку з неможливістю безпечної експлуатації та невикористанням орендарем - ТОВ "Сумський центр здоров'я" нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, враховуючи звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта, виконаного ТМ Худархпроект "ТМД", встановлено невідповідність вказаного приміщення вимогам надійності і безпечної експлуатації. Також, у вказаній додатковій угоді сторони дійшли взаємної згоди не нараховувати орендну плату з 14.10.2011року до вирішення питання по суті.

Вказана додаткова угода підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками позивача та відповідача.

Дослідивши зміст укладеної сторонами Додаткової угоди №2 від 14.10.2011 до договору оренди нерухомого майна № УМКВ-0137 від 16.08.2010, колегія суддів констатує, що вказаним документом сторони фактично підтвердили неможливість використання відповідачем орендованого приміщення починаючи з 14.10.2011 року через його незадовільний технічний стан, а також підтвердили, що користування орендованим приміщенням відповідачем у вказаний період фактично не здійснювалось з, обставин, які пов'язані саме із неможливістю такого користування.

До того ж, відкладальною умовою щодо початку нарахування орендної плати сторони визначили саме момент, з яким пов'язано можливість безпечної експлуатації та використання відповідачем нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13.

Також, колегія суддів враховує наявний в матеріалах справи звіт про оцінку майна (дата оцінки - 31.07.2013року, суб'єкт оціночної діяльності - ТОВ "Оціночна фірма Юніт"), замовником якого є Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, з якого вбачається, що на дату оцінки об'єкт (нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13) перебуває у незадовільному технічному стані, обладнаний лише електрикою, будівля потребує капітального ремонту більшості конструктивних елементів.

Крім того, відповідно до акту обстеження нежитлових приміщень від 07.04.2015, складеного представниками позивача, при обстеженні об'єкта оренди встановлено, що останній знаходиться в занедбаному стані, що підтверджує факт тривалого невикористання приміщення.

В апеляційній скарзі відповідач вважає, що місцевим господарським судом безпідставно не враховано факт підписання сторонами Зміни №2 до договору оренди нерухомого майна №УМКВ-0317 від 16.08.2010, якою було затверджено новий розрахунок орендної плати та встановлено новий строк дії договору. Як вважає позивач, саме з моменту підписання Зміни №2 до договору почала нараховуватись орендна плата, яка до цього моменту не нараховувалась на підставі додаткової угоди №2 до договору, а додаткова угода №2 до договору втратила чинність.

Колегія суддів не може погодитись з такими доводами, оскільки дослідженням умов підписаної сторонами Зміни №2 до договору оренди № УМКВ-0137 від 02.10.2014 встановлено, що вказаною зміною сторони фактично змінили порядок розрахунків розміру місячної орендної плати до договору оренди № УМКВ-0137 від 16.08.2010року та виклали договір в новій редакції, а також внесли зміни до п. 10.1. договору, встановивши строк дії останнього з 02.10.2014 до 02.10.2015 року. (а.с.19)

Так, додаткові угоди можуть доповнювати, змінювати або скасовувати окремі положення основного договору. Враховуючи правовий статус додаткової угоди, вона, будучи окремим документом, є невід'ємною частиною основного договору, а її дія поширюється тільки на відносини сторін, визначені договором.

Разом з тим, будь яких посилань, які б свідчили, що сторони, укладаючи Зміни №2 до договору , дійшли у зв'язку з цим згоди про втрату чинності Додатковою угодою №2 від 14.10.2011 матеріали справи не містять. Доказів визнання вказаної угоди недійсною матеріали позивачем також не надано. При цьому, як правомірно зазначено судом першої інстанції, доказів можливості безпечної експлуатації нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, а також доказів фактичного використання відповідачем об'єкта оренди з жовтня 2014року позивачем не надано.

Враховуючи встановлені по справі обставини, а також приймаючи до уваги, що факт втрати чинності Додаткової угоди № 2 від 14.10.2011 до договору оренди № УМКВ-0317 від 16.08.2010 позивачем належними доказами не спростований, доказів припинення обставин, якими сторони обумовили не нараховувати орендну плату позивачем не надано, беручи до уваги ненадання позивачем належних доказів перешкоджання відповідачем можливості безпечної експлуатації та використання нежитлового приміщення за адресою: м. Суми, вул. 20 років Перемоги, 13, а також доказів фактичного користування ТОВ "Сумський центр здоров'я" майном, переданим в оренду, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 96 151,00 грн. за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року та пені в сумі 13 077,39 грн.

З огляду на викладені обставини справи та норми права, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду справи господарським судом фактичні обставини справи встановлені на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів і вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятого у справі судового акту.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого господарського суду прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, з'ясуванням всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками господарського суду Сумської області, які відповідають матеріалами справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового акту не вбачається.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ані під час вирішення спору у господарському суді Сумської області, ані під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності своїх позовних вимог. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого рішення господарського суду Сумської області від 13.07.2015 по справі №920/660/15 .

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 13.07.2015 по справі №920/660/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складно та підписано 12.10.2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Тарасова І. В.