ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.10.15р. Справа № 904/1813/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ", м. Апостолове, Дніпропетровська область

про стягнення 249116 грн 00 коп.

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник Ягодзинська К. С., довіреність №372 від 14.09.15;

від відповідача: представник Целуйко С. І., довіреність від 08.07.2015.

СУТЬ СПОРУ:

05.03.2015 позивач - Публічне акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД" (далі - ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД") звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою від 25.02.2015 за вих. № 03/428 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" (далі - ТОВ "АТД "ДНІПРОВСЬКИЙ") про стягнення штрафу у розмірі 249116,00 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2015 у справі №904/1813/15, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015, позов задоволено у повному обсязі.

На примусове виконання рішення, 03.06.2015 на користь стягувача, господарським судом Дніпропетровської області видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2015 у справі № 904/1813/15 рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду скасовано та справу передано на новий розгляд.

Справа № 904/1813/15 у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судових справ господарського суду Дніпропетровської області передана на розгляд судді Воронько В.Д.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 справу № 904/1813/15 було прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду на 01.09.2015.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 01.09.2015 на 22.09.2015; у судовому засіданні 22.09.2015 було оголошено перерву до 05.10.2015 та з 05.10.2015 - оголошено перерву до 12.10.2015.

Представник позивача надав письмові пояснення щодо доводів, викладених в постанові Вищого господарського суду України від 30.07.2015. Позивач повністю підтримав викладені у позові вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав пояснення, у яких відповідач не погоджується з доводами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та заслухавши сторони, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "АГРАРНИЙ ФОНД" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" (далі - постачальник) був укладений біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року № 1216 Ф (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1 якого постачальник передає покупцю у власність товар - пшениця м'яка 3 клас у кількості 410000 тон на базисі поставки: франко-склад Хлібна база №73, ДП ДАРУ, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

За умовами п.3.1 договору в редакції додаткового договору від 09.04.2014 сума попередньої оплати за цим договором складає 70 відсотків вартості всього товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 498232,00 грн, у тому числі ПДВ 83038,67 грн. Попередня оплата здійснюється покупцем в два етапи згідно з п.4.1 договору.

Відповідно до п.4.1 договору в редакції додаткового договору від 09.04.2014 (а.с. 16-17) покупець протягом п'яти робочих днів з дня надходження на його адресу документів визначених підпунктом 2.5 цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника першу частину попередньої оплати, яка дорівнює 50 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 355880,00 грн, у томі числі ПДВ 59313,33 грн. Постачальник у день надходження першої частини попередньої оплати на поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму, зареєстровану в установленому порядку. Після надання постачальником актів огляду посівів сільськогосподарських культур, які підтверджують прийняття на страхування посівів після початку вегетації, покупець перераховує на поточний рахунок постачальника другу частину попередньої оплати, яка дорівнює 20 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 142352,00 грн, у тому числі ПДВ 23725,33 грн.

Відповідно до п.4.2 договору сума остаточного розрахунку визначається відповідно до підпункту 3.4 цього договору і перераховується покупцем на поточний рахунок постачальника протягом п'яти робочих днів з дня поставки всього обсягу товару на умовах визначених цим договором та наявності документів, визначених підпунктом.

На виконання умов договору покупець здійснив передплату товару на загальну суму 498232,00 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 18, 19).

Пунктом 7.5 договору передбачено, що постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати.

У разі пред'явлення покупцем вимоги про повернення попередньої оплати постачальник зобов'язаний протягом п'яти робочих днів повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату у сумі визначеній підпунктом 3.1 договору та додатково сплатити на користь покупця :

- проценти у розмірі двадцяти чотирьох відсотків річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця;

- штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Позивач, посилаючись на те, що відповідач не виконав умов договору та залишив без відповіді і без задоволення його вимоги від 26.12.2014 за вих №3402 та від 16.01.2015 за вих №03/71 щодо сплати 50% штрафу від суми попередньої оплати, звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Судом доведено, що дійсно відповідач свої зобов'язання з поставки товару у встановлені договором строки не виконав, але він добровільно у порядку абз. 1 п. 7.5 договору повернув позивачу попередню оплату у сумі 498232, 00 грн та 24% річних за користування коштами у сумі 102587,04 грн, про що свідчать виписки з рахунку за 21.11.2014 та за 24.11.2014 (а.с., 20, 21).

В матеріалах справи містяться вимоги позивача, але обидві вони надіслані відповідачу вже після повернення останнім попередньої оплати, що порушують приписи п.7.5 укладеного сторонами договору.

Право у покупця на вимогу сплати штрафу у розмірі 50% та процентів існує лише за умови неповернення йому попередньої оплати, а таке повернення було здійснено постачальником 21.11.2014, тобто раніше ніж покупець звернувся до нього з вимогами про які йдеться у договорі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у покупця взагалі відсутнє право на звернення до постачальника з вимогою про сплату штрафних санкцій, оскільки на момент звернення усунуті підстави, передбачені умовами договору, та відповідно, покупцем порушений порядок їх стягнення.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на позивача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" про стягнення 249116 грн 00 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.10.2015.

Суддя В.Д. Воронько