номер провадження справи 12/155/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2015 Справа № 908/5630/14

Суддя Господарський суд Запорізької області ОСОБА_1, розглянувши заяву Державного підприємства «Вугілля України» про виправлення описки в наказі про примусове виконання судового рішення від 30.06.2015р.

у справі № 908/5630/14

за позовом: Державного підприємства Вугілля України, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інтербіс, м. Донецьк

про стягнення 4910707,65 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ ПИТАННЯ: Стягувач у справі Державне підприємство «Вугілля України» звернулася до Господарського суду Запорізької області із заявою про виправлення описки в наказі про примусове виконання судового рішення від 30.06.2015р.

Так, розглянувши подану заяву, дослідивши мотиви її подання, господарський суд дійшов висновку, що вона подана в порядку ст. 117 ГПК України та повинна розглядатися за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Відповідно до ст. 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно із п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постав господарських судів України від 17.10.2012 р. № 9, відповідні заяви слід розглядати за правилами ГПК у межах розглянутої господарським судом справи.

Зокрема, заявник повинен подати докази надіслання іншій стороні копії такої заяви і доказів на її обґрунтування; сторони мають бути повідомлені про час і місце розгляду заяви.

Нормою ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Так, в якості доказів направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Інтербіс поданої заяви про виправлення описки в наказі заявник надає фіскальний чек № 0109 від 07.10.15 р. та опис вкладення, із змісту якого вбачається, що відповідачу надіслані лише додатки до поданої заяви. Втім, докази того, що на адресу відповідача надіслана сама заява від 06.10.15р. № 06-10/1-ю - відсутні, що суперечить приписам ст. ст. 56, 57 ГПК України.

У разі неподання заявником доказів надіслання другій стороні відповідних копій заява і додані до неї документи не пізніше трьох днів з дати надходження заяви повертаються заявникові без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 63, статті 117 ГПК, про що виноситься ухвала.

За такими обставинами, подану Державним підприємством «Вугілля України» заяву про виправлення описки в наказі про примусове виконання судового рішення від 30.06.2015р. слід повернути заявникові без розгляду, на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (ст. 56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку надсилання учасникоакм судового процесу відповідні копії заяв, з яким звертаються здо суду та доданих до них документів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі Надточий проти України від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи викладене, інформування учасників судового процесу про подання відповідної заяви до суду шляхом направлення на його адресу копії такої заяви з усіма додатками відповідає передбаченому статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод праву на справедливий суд.

Повернення поданої заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч.1 ст. 63, ст. 117 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Вугілля України» про виправлення описки в наказі про примусове виконання судового рішення від 30.06.2015р. повернути заявникові без розгляду на адресу: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 4.

Додаток: заява виправлення описки в наказі про примусове виконання судового рішення від 30.06.2015р. № 06-10/1-Ю від 06.10.15р. на 8 аркушах.

Суддя О.Г.Смірнов