ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 р. Справа № 917/1961/15

за позовом Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", 36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, буд. 22-А

до Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, буд. 22-А

про стягнення грошових коштів у сумі 23273755,13 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та оголосив дату складання повного рішення (ст.85 ГПК України).

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 23273755,13 грн. заборгованості за Договором про закупівлю послуг за бюджетні кошти №01-05-12 від 23.05.2012 р. за роботи виконані згідно ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 р. від 04.03.2014 р.

Представники позивача на задоволенні позовних вимог наполягають, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у відзиві зазначає, що дійсно між сторонами укладено даний договір, роботи виконані, прийняті відповідачем, оплата наданих послуг не здійснена в зв'язку з тим, що на розрахунковий рахунок замовника не надійшли кошти від головного розпорядника, розрахунки з позивачем здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України згідно п. 6.1.3 договору та зазначає про те, що позовні вимоги є передчасними.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

23.05.2012 р. між сторонами був укладений договір № 01-05-12 про закупівлю послуг за бюджетні кошти (далі Договір; а.с.13-16), згідно умов якого, позивач як підрядник зобов'язався у 2012-2014 роках надати відповідачеві (замовнику) послуги «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення /М-03/ Київ-Харків-Довжанський в межах Полтавської області (Лот № 9 км 271+400 - км 280+200), зазначені в технічному завданні, а замовник прийняти та оплатити такі послуги (п.1.1 цього Договору в редакції додаткової угоди №6 від 30 грудня 2013 р.).

Згідно п. 3.1 Договору ціна цього Договору становить 26974567,20 грн, у тому числі з ПДВ 20% - 4495761,20 грн.

Відповідно до п. 3.2 Договору ціна робіт є динамічною та може бути зменшена за згодою сторін.

Згідно пункту 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення підрядником рахунка на оплату послуг (далі - рахунок) або після підписання сторонами акту (типова форма № КБ-2в ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт); або поетапної оплати замовником наданих послуг (проміжними платежами на підставі форми КБ-2в ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт після прийняття їх замовником.

Пунктом 6.1.1 та пунктом 6.1.2 Договору визначено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати наданні послуги; приймати наданні послуги згідно з актом (типова форма № КБ-2в ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт).

Відповідно до п. 6.1.3. Договору замовник розраховується з підрядником за надані послуги, виходячи з їх фактичного обсягу та вартості, визначеної в договірній ціні та уточненої при потребі у порядку визначеному в пункті 3.3. ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва» (зі змінами та доповненнями). Термін розрахунків за надані послуги залежить від надходження відповідних коштів від головного розпорядника коштів на розрахунковий рахунок Замовника.

В розділі ХІ Договору встановлено, що фінансування робіт (послуг) здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та державних кредитних ресурсів.

За пунктом 10.1. Договору строк дії з 23.05.2012р. до 31.12.2012 року. Додатковою угодою № 06 від 30.12.2012р. до Договору сторони продовжили дію договору до 31.12.2014р. (а.с.17).

Як зазначає позивач, він своєчасно та з належною якістю виконав обумовлені договором та додатковими угодами до нього роботи з дотриманням діючих будівельних норм і стандартів на загальну суму 23519507,93 грн. Зазначене підтверджується ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014р. від 04.03. 2014 р. на суму 23 273 755,13 грн., ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт №2 за березень 2014р. від 04.03.2014 р. на суму 245752,80 грн., Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) за березень 2014р. від 04.03.2014р. (а.с.19-27).

Вказані акти та довідку відповідачем підписано без заперечень. Зауважень щодо якості робіт відповідач позивачу не направляв.

Заборгованість у сумі 23273755,13 грн. (згідно ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014р. від 04.03. 2014 р.) відповідачем не сплачена. Даний факт сторонами не заперечується.

Дана обставина стала підставою для звернення позивача до суду про стягнення з відповідача 23 273755,13 грн. заборгованості.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Частиною першою ст. 193 Господарського Кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За ч.1 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ч. 2 ст. 875 ЦК України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Частина 1 ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно частини 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

В п. 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що коли у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

Така ж правова позиція викладена у п.1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права.

Наявність у відповідача зобов'язання щодо проведення платежів за виконані роботи випливає безпосередньо зі змісту статті 854 ЦК України (якщо інше не встановлено договором), а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 ЦК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 28.11.2011р. № 3-127гс11 у справі № 43/308-10, обмеження заявників у праві на судовий захист шляхом відмови у задоволенні позову за відсутності доказів попереднього їх звернення до продавця з вимогами, оформленими в інший спосіб, ніж позов (відмінними від нього), фактично буде призводити до порушення принципів верховенства права, доступності судового захисту, суперечити положенням частини другої статті 124 Конституції України та позиції Конституційного Суду України в рішенні від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), згідно з якою вирішення правових спорів у межах досудових процедур є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Відповідно до ст.111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, враховується судом при розгляді даної справи.

Таким чином, відповідач допустив прострочення оплати за виконані роботи.

Судом відхиляються посилання відповідача на відсутність бюджетного фінансування робіт, оскільки з урахуванням частини 2 ст. 617 Цивільного кодексу України, частини 2 ст. 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не звільняє відповідача від сплати за виконані роботи.

Відсутність бюджетного фінансування робіт за договором підряду не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати відповідних робіт, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати робіт, а не приймати їх результати.

Така ж правова позиція наведена в п.5 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013 Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України) та в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2011 р. у справі № 3-138гс11.

Крім того, відповідачем не надано жодного доказу не проведення фінансування спірних робіт.

Отже, заперечення відповідача щодо позову є необґрунтованими.

Зважаючи на викладене, а також, що відповідачем не заявлялись будь-які заперечення щодо наявності недоліків виконаних робіт, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення 23 273 755,13грн. вартості виконаних робіт по ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт № 1 за березень 2014р. від 04.03. 2014 р.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, зясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути зі Служби автомобільних доріг в Полтавській області (вул. Куйбишева, буд. 22-а, м. Полтава, Полтавська область, 36024; ідентифікаційний код 25898481) на користь Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, буд. 22-А, ) 23 273 755,13 грн. заборгованості за Договором про закупівлю послуг за бюджетні кошти №01-05-12 від 23.05.2012 р. за роботи виконані згідно ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт №1 за березень 2014 р. від 04.03.2014 р. та 73080грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.10.2015 р.

Суддя Н.Г. Гетя