ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року Справа № 915/376/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. - головуючого, Катеринчук Л.Й., Куровського С.В. - доповідача,
за участю ліквідатора ПАТ "Гренада" Захар'євої Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі

уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2015

у справі №915/376/15 господарського суду Миколаївської області

за заявою Приватного акціонерного товариства "Гренада",

кредитори 1.Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк",

2.Фізична особа-підприємець ОСОБА_5,

3.Фізична особа-підприємець ОСОБА_6,

про визнання банкрутом,

встановив:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 (колегія суддів у складі: Сидоренко М.В. - головуючий, Аленін О.Ю., Жеков В.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 повернуто без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 ГПК України.

В касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство (ПАТ) "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" просить ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 скасувати, справу повернути в суд апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги. Вказує про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, що полягає в незастосуванні п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Заслухавши доповідь судді Куровського С.В., перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.05.2015 (суддя Ткаченко О.В.) визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в загальному розмірі 231972112,92 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону про банкрутство підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окремо, як вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 19.05.2015 ПАТ "Дельта Банк" подано апеляційну скаргу, в якій просило вказану ухвалу скасувати, винести нову ухвалу, якою визнати кредиторські ПАТ "Дельта Банк" в загальному розмірі 231 972 022,91 грн., які відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в сумі 73 758 190,75 грн. підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів окрема, в сумі 158 213 832,18 грн. - до четвертої черги задоволення кредиторських вимог.

Згідно з 3 ст. 94 ГПК України, якою встановлено форму і зміст апеляційної скарги, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

За приписами ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до вимог пп. 17 п. 2. ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду апеляційних і касаційних скарг у справі про банкрутство ставку судового збору встановлено - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Одеський апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали апеляційної скарги, встановив, що ПАТ "Дельта Банк" не надано суду апеляційної інстанції документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. При цьому, в тексті апеляційній скарзі, яка підписана представником саме ПАТ "Дельта Банк", зазначено, що ПАТ "Дельта Банк" звільняється від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Судом апеляційної інстанції, встановлено, що жодних доказів, відповідно до ст.ст. 33. 34 ГПК України, які б підтверджували звільнення ПАТ "Дельта Банк" відповідно до п.22 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору, до апеляційної скарги не додано.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції встановивши, що до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, як і не додано доказів звільнення скаржника від сплати судового збору, дійшов вірного висновку про повернення апеляційної скарги без розгляду. При цьому правомірно звернув увагу ПАТ "Дельта Банк" на можливість повторного звернення з апеляційною скаргою за умови усунення вищенаведених недоліків.

Викладені в касаційній скарзі доводи скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 17.07.2015 по справі № 915/376/15 залишити без змін.

Головуючий Ткаченко Н.Г.

Судді Катеринчук Л.Й.

Куровський С.В.