РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2015Справа №910/22022/15

За позовомКомунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Хайтеч Едвертайсмент»
Простягнення 3 132,39 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Мотрончук Д.П. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хайтеч Едвертайсмент" про стягнення 3 132,39 грн.

Ухвалою суду від 27.08.2015 року було порушено провадження у справі № 910/22022/15 та призначено її до розгляду на 14.09.2015 року.

У судовому засіданні 14.09.2015 року представник позивача надав усні пояснення по справі.

Представник відповідача в судове засідання 14.09.2015 року не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 14.09.2015 року розгляд справи відкладено на 05.10.2015 року.

Представник позивач 16.09.2015 року та 05.10.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, які судом розглянуті та задоволені, а в судовому засіданні надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 05.10.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 05.10.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2009 року між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-сервіс" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хайтеч Едвертайсмент" (споживач, відповідач), було укладено договір №106-09 про надання послуг, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає виконавцю за плату надання послуг з санітарно-технічного обслуговування майна за переліком та ціною, визначених у додатках №1 та №2 цього договору, з наданням виконавцю права укладання необхідних договорів з спеціалізованими підприємствами і організаціями на забезпечення виконання виконавцем послуг по цьому договору.

Відповідно до п. 1.2 договору замовник зобов'язується оплатити в повному обсязі виконавцю надані послуги, які є предметом цього договору.

Згідно п. 1.3 договору послуги вважаються замовленими замовником з дати набрання чинності цим договором.

Ціна договору на момент його укладання становить 197,27 грн., ПДВ 39,45 грн., всього 236,72 грн. Щомісячна сума оплати за цим договором розраховується відповідно до площі, яка належить замовнику на праві власності (перебуває в користуванні) (п.3.1).

Згідно з пунктом 3.6 договору розрахунковим періодом є період з 01 числа до останнього числа кожного поточного місяця.

Згідно п. 3.2 договору оплата замовником проводиться в строк та на умовах, визначеними пунктами 2.3.2, 2.3.4 договору, а саме:

- замовник зобов'язується перерахувати на рахунок виконавця грошові кошти попередньої оплати за цим договором протягом 10 банківських днів, з дня отримання акту виконаних робіт за попередній місяць та рахунку фактури на попередню оплату за цим договором, наданих замовнику в порядку п. 2.1.3 цього договору (2.3.2);

- замовник зобов'язується протягом 3 банківських днів, після одержання від виконавця, наданого відповідно до п. 2.1.3 цього договору, акту виконаних робіт підписати акт та повернути один оформлений примірник акту виконавцю (п. 2.1.3);

- замовник зобов'язується протягом 5 банківських днів здійснити попередню оплату за цим договором після отримання від виконавця рахунку на попередню оплату, наданого в порядку, визначеному п. 2.1.2 договору, після підписання цього договору (п.2.3.4);

- виконавець зобов'язується протягом 3 банківських днів після підписання цього договору, надати замовнику рахунок на попередню оплату послуг за цим договором в розмірі 100% місячного нарахування, зазначеного в п. 3.1 цього договору (п. 2.1.2).

Договір складено у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу, набирає чинності після підписання його сторонами з 01.11.2009 року. Договір може бути розірвано за домовленістю сторін. Розірванню договору передує складання акту звірки та переговори, які ініціює будь-яка із сторін за цим договором, а сторона - ініціатор розірвання договору письмово попереджає іншу сторону за один місяць.

На виконання умов договору №106-09 від 01.11.2009 року позивач за період з 01.10.2013 року по 01.07.2015 року надав відповідачу послуги на загальну суму 4 710,92 грн.

Проте відповідач, надані позивачем у період з 01.10.2013 року по 01.07.2015 року послуги оплатив частково на суму 2 343,72 грн., в зв'язку з чим його заборгованість за договором №106-09 від 01.11.2009 року становить 2 367,20 грн.

26.12.2014 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих.№017-05/408/1 про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 946,88 грн. Зазначена вимога була отримана відповідачем 19.01.2015 року, проте залишена без задоволення.

06.02.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих. №017-05/67 від 05.02.2015 року про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 1 183,60 грн., яка отримана відповідачем 16.02.2015 року, проте залишена без задоволення.

10.03.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих.№017-05/144 про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 1 420,32 грн. Зазначена вимога була отримана відповідачем 20.03.2015 року, проте залишена останнім без задоволення.

Крім того, надіслана позивачем 22.05.2015 року вимога вих.№017-05/241 від 21.05.2015 року про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в розмірі 2 130,48 грн. також залишена відповідачем без задоволення.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням такої події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виходячи зі змісту статей 11, 901, 903 ЦК України, підставою для виникнення взаємних прав і обов'язків, є саме договір.

Таким чином, приписи закону, які регулюють відносини за договором про надання послуг, пов'язують обов'язок замовника оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем, а не за фактом отримання замовником акту наданих послуг.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору №106-09 від 01.11.2009 року за період з 01.10.2013 року по 01.07.2015 року надані відповідачу послуги на суму 4 170,92 грн., проте, відповідач свої зобов'язання з оплати послуг виконав частково оплатив надані позивачем послуги в сумі 2 343,72 грн., в зв'язку з чим його заборгованість за договором становить 2 367,20 грн.

26.12.2014 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих.№017-05/408/1 про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 946,88 грн. Зазначена вимога була отримана відповідачем 19.01.2015 року, проте залишена без задоволення.

06.02.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих. №017-05/67 від 05.02.2015 року про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 1 183,60 грн., яка отримана відповідачем 16.02.2015 року, проте залишена без задоволення.

10.03.2015 року позивач надіслав відповідачу вимогу вих.№017-05/144 про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в сумі 1 420,32 грн. Зазначена вимога була отримана відповідачем 20.03.2015 року, проте залишена останнім без задоволення.

Крім того, надіслана позивачем 22.05.2015 року вимога вих.№017-05/241 від 21.05.2015 року про сплату заборгованості за договором №106-09 від 01.11.2009 року в розмірі 2 130,48 грн. також залишена відповідачем без задоволення.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу за договором №106-09 від 01.11.2009 року підлягають задоволенню повністю в сумі 2 367,20 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за надані послуги, нарахував та просить стягнути з відповідача 124,13 грн. 3% річних та 641,06 грн. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання за договором №106-09 від 01.11.2009 року, оскільки, надані позивачем послуги, на вимогу останнього не оплачені, що є підставою для нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню частково у розмірі 20,45 грн. та 487,46 грн., відповідно.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хайтеч Едвертайсмент» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, бул. Т.Шевченка, буд. 38/40-«А», ) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 25-б, ) 2 367 (дві тисячі триста шістдесят сім) грн. 20 коп. - основного боргу, 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 46 коп. - інфляційних втрат, 20 (двадцять) грн. 45 коп. - 3% річних та 1 662 (одну тисячу шістсот шістдесят дві) грн. 57 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

12.10.2015 року.