КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа№ 911/2334/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Гарник Л.Л.

Пантелієнка В.О.

при секретарі судового засідання Патлань І.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача 1: не з'явились;

від відповідача 1: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича

на ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015

у справі № 911/2334/13 (суддя: Лутак Т.В.)

за заявою Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича

до Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко"

про визнання правочину недійсним

в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.09.2015 у справі № 911/2334/13 припинено провадження з розгляду позовної заяви Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича до Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" про визнання правочину недійсним в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд".

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Дочірнє підприємство "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відправити справу на розгляд до господарського суду першої інстанції у новому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги Дочірнє підприємство "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 у даній справі прийнято до провадження апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича та призначено розгляд даної апеляційної скарги на 12.10.2015.

В судове засідання 12.10.2015 представники сторін (учасників провадження у справі) не з'явились. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Учасники судового процесу повідомлялись про час і місце судового розгляду, що підтверджується відмітками канцелярії про відправку на зворотньому боці ухвали суду апеляційної інстанції від 28.09.2015 у даній справі та копією загального реєстру на відправлення кореспонденції, що є доказами належного повідомлення учасників судового процесу.

За змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи приписи ст.ст. 101, 102 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, судова колегія обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників учасників судового процесу, що не з'явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами, оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діяла з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно статей 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 22.07.2013 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 05.08.2013 визнано банкрутом Дочірнє підприємство "Сервісжитлобуд", відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута Рижикову Інну Анатоліївну.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2013 усунуто Рижикову Інну Анатоліївну шляхом відсторонення від виконання нею обов'язків ліквідатора банкрута - Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та припинено її повноваження ліквідатора у справі № 911/2334/13, призначено ліквідатором Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" надійшла позовна заява у справі про банкрутство про визнання недійсним правочину № 911/2334/13 від 14.02.2015 з доданими документами, у якій заявник просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень (літ. А) фізкультурно-оздоровчого комплексу, загальною площею 709, 80 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, провулок Рильський, буд. 5 (літ. А) між ДП "Сервісжитлобуд" (Продавець, код ЄДРЮОФОП: 24927374) та ДП "Дайленко" (Покупець, код ЄДРЮОФОП: 22939338) від 18.03.2004, посвідченого 18.03.2004 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем (АДРЕСА_1) та зареєстрований в реєстрі за № 1568, за яким нерухоме майно було відчужено Продавцем на користь Покупця за 806 609, 05 грн.; в якості доказу витребувати від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича (АДРЕСА_1) нотаріальну справу щодо договору купівлі-продажу від 18.03.2004, за яким ДП "Сервісжитлобуд" було відчужено до ДП "Дайленко" нежитлове приміщення за адресою м. Київ, провулок Рильський буд. 5 (літ. А), за 806 609, 05 грн., що зареєстрований в реєстрі за № 1568; в якості доказу витребувати від державного реєстратора Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області (місцезнаходження: вул. Тракторна, 1-А, м. Васильків, Київська обл., 08600) реєстраційну справу на ДП "Сервісжитлобуд" (код ЄДРЮОФОП: 24927374, місцезнаходження: 08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Шевченка, буд. 15, корп. Б); в якості доказу витребувати від державного реєстратора Реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції Житомирської області (місцезнаходження: 11600, Житомирська обл., м. Малин, вул. Неманихіна, 3) реєстраційну справу на ДП "Фірма "Дайниленко" (код ЄДРЮОФОП: 22939338, місцезнаходження: 11655, Житомирська обл., Малинський район, с. Ворсівка, вул. Ніни Сосніної, буд. 2).

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2015 позовну заяву Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича прийнято до розгляду в межах справи № 911/2334/13, розгляд вказаної заяви призначено на 16.03.2015.

До господарського суду Київської області від Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" надійшли заява від 16.03.2015 про застосування строків позовної давності та відзив від 16.03.2015 на позовну заяву про визнання правочину недійсним.

16.03.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" надійшли додаткові пояснення від 16.03.2015 № 911/2334/13 до позовної заяви у справі про банкрутство про визнання недійсним правочину.

До господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" надійшло клопотання № 911/2334/13 від 03.08.2015 про призначення і проведення судової експертизи для визначення вартості нерухомого майна на момент укладення договору купівлі-продажу від 18.03.2004.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції припинено провадження з розгляду позовної заяви Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича до Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" про визнання правочину недійсним в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд".

З даним судовим рішенням апелянт не погодився.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесені з неповним дослідженням обставин справи та з порушенням процесуального права, з огляду на наступне.

Ліквідатор Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" арбітражний керуючий Патерилов Віталій Вікторович звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою у справі про банкрутство про визнання недійсним правочину на підставі статей 203, 205, 228, 655 Цивільного кодексу України та статей 10, 38, 41 Закону.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.02.2015 позовну заяву Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича про визнання недійсним правочину прийнято до розгляду в межах справи № 911/2334/13 на підставі ч. 4 ст. 10 Закону.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2015 було зобов'язано заявника надати суду відповідні обґрунтування заявлених у позовній заяві Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича вимог щодо визнання правочину недійсним з урахуванням ч. 1 ст. 20 Закону.

03.09.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" надійшли письмові пояснення по справі № 911/2334/13 від 03.09.2015 (вх. № 20558/15 від 03.09.2015), у яких він, керуючись ч. 4 ст. 10 Закону та п. 7 ч. 1 ст. 12, ст. 16 ГПК України, просить суд розглянути позовну заяву ліквідатора в межах справи про банкрутство № 911/2334/13 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень (літ. А) фізкультурно-оздоровчого комплексу, загальною площею 709, 80 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, провулок Рильський, буд. 5 (літ. А) між ДП "Сервісжитлобуд" та ДП "Дайленко" від 18.03.2004, посвідченого 18.03.2004 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали зазначив, що спори про визнання недійсним правочину (договору), укладеного боржником, у порядку ч. 4 ст. 10 Закону, розглядаються з приводу відповідності договору (правочину) вимогам цивільного законодавства (Цивільного кодексу України) та в окремому позовному провадженні, за результатами розгляду яких приймається рішення, а спори про визнання правочину (договору) недійсним в порядку ст. 20 Закону розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство, тільки з підстав прямо передбачених ст. 20 Закону, в той час як сам правочин (договір) відповідає нормам цивільного законодавства (Цивільного кодексу України), за результатами розгляду яких виноситься ухвала.

Крім того, господарським судом Київської області в оскаржуваній ухвалі зазначено, що позовну заяву Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича про визнання недійсним правочину прийнято до розгляду в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд", в той час як звернення до господарського суду з позовною заявою про визнання правочинів недійсними на підставі порушень вимог цивільного законодавства передбачає її розгляд у позовному провадженні (а не в межах справи про банкрутство) і, в такому разі, положення ст. 20 Закону застосуванню не підлягають.

Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про необхідність припинення провадження з розгляду позовної заяви Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича до Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" та Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" про визнання правочину недійсним в межах справи № 911/2334/13 про банкрутство Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд".

Судова колегія дослідивши матеріали справи, взявши за основу практику Вищого господарського суду України, дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, ч. 4 ст. 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, а саме: спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника і дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

При цьому на відміну від положень ч. 8 ст. 23 Закону, якими визначено, що спори боржника з поточними кредиторами вирішуються шляхом їх розгляду в позовному провадженні господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, положення ч. 4 ст. 10 цього Закону прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні. Тому такі майнові спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Даної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 23.09.2015 у справі № 911/1387/14.

Відтак, спір про визнання недійсним на підставі норм загального цивільного законодавства укладеного ДП "Сервісжитлобуд" (який перебуває в процедурі банкрутства) договору про відступлення права вимоги підлягає розгляду в межах провадження у даній справі про банкрутство ДП "Сервісжитлобуд", а не в окремому позовному провадженні.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про необхідність припинення правомірно порушеного в межах справи про банкрутство провадження за позовною заявою ДП "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора є таким, що не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону.

У даному випадку укладений боржником договір оспорюється ДП "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора у порядку ч. 4 ст. 10 Закону з підстав його невідповідності загальним нормам цивільного законодавства, тобто має місце спір про право. У зв'язку з чим така заява підлягає розгляду у справі про банкрутство у вигляді відокремленого провадження із застосуванням усіх інструментаріїв позовного провадження, передбачених ГПК України, з урахуванням вимог ст. 41 цього Кодексу, тобто особливостей процедури банкрутства (дана правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 17.09.2015 у справі № 911/1829/14).

Разом з тим, колегія суддів відзначає, що, припиняючи провадження у справі в частині розгляду позовної заяви ДП "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора, суд першої інстанції послався на ст. 80 ГПК України, однак, не вказав конкретного пункту цієї статті, на підставі якого припиняється провадження у справі.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; 1-1) відсутній предмет спору; 2) є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав; 3) виключено; 4) позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом; 5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 7) сторони уклали мирову угоду і вона затверджена господарським судом.

Перелік підстав припинення провадження у справі (ст. 80 ГПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Приписи ст. 80 ГПК України застосовуються і в судах апеляційної та касаційної інстанцій (в останній - з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України) щодо розгляду відповідно апеляційних і касаційних скарг. Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011).

Даної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 17.09.2015 у справі № 911/1829/14.

Однак, судом першої інстанції не вказано жодної з передбачених ч. 1 ст. 80 ГПК України підстав для припинення провадження за поданою ДП "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора до господарського суду позовною заявою.

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (ч. 2 ст. 80 ГПК України).

Відтак, суд першої інстанції, припиняючи провадження у справі, фактично позбавив позивача можливості звернутись до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (за цією позовною заявою) та отримати відповідне судове рішення за заявленими позовними вимогами.

Відповідно до ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

За таких обставин, ухвала господарського суду Київської області від 03.09.2015 у справі № 911/2334/13 має бути скасована, а справа - передана на розгляд господарського суду Київської області .

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статями 4-1, 33, 34, 43, 99, 101- 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича на ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015 у справі № 911/2334/13 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 03.09.2015 у справі № 911/2334/13 скасувати.

3. Справу № 911/2334/13 у частині розгляду позовної заяви Дочірнього підприємства "Сервісжитлобуд" в особі ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Патерилова Віталія Вікторовича передати на розгляд господарського суду Київської області у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 19.10.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді Л.Л. Гарник

В.О. Пантелієнко