ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" жовтня 2015 р. Справа №914/2291/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галичина», б/н від 14.09.2015 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2015 року (підписане 04.09.2015 року), суддя Гутьєва В.В.

у справі №914/2291/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудсістемс», м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галичина», м. Радехів Львівської області

про стягнення 636510 грн. заборгованості

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.09.2015 року по справі №914/2291/15 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фудсістемс» задоволено повністю: присуджено до стягнення на користь останнього з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галичина» 636510 грн. заборгованості за договором поставки №2010-1 від 12.04.2010 року.

Рішення суду мотивоване тим, що заборгованість ПрАТ «Галичина» перед ТзОВ «Фудсістемс» підставна, обґрунтована та підтверджена матеріалами справи. При цьому, зобовязання відповідача щодо оплати поставленого за договором товару підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаними уповноваженими представниками обох сторін.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство «Галичина» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2015 року по справі №914/2291/15 в частині стягнення 31000 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в позові. Зокрема, скаржник вважає помилковим розрахунок позивача та суду першої інстанції суми заборгованості та зазначає, що останніми не враховано всіх проплат, здійснених відповідачем. Слід зазначити, що в іншій частині (щодо стягнення 605510 грн.) рішення суду першої інстанції ПрАТ «Галичина» не оскаржує.

Ухвалою суду від 25.09.2015 року вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.10.2015 року та зобовязано скаржника надати суду контррозрахунок заявленої до стягнення заборгованості.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення ухвали суду (арк. арк. справи 82, 83).

Слід зазначити, що скаржник не виконав вимог ухвали суду від 25.09.2015 року: не надав суду свій контррозрахунок заявленої до стягнення заборгованості. Доказів здійснення будь-яких проплат заборгованості суду не надав.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки, явка представників сторін не визнавалась обовязковою, враховуючи повідомлення належним чином сторін про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 12 квітня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фудсістемс» (в тексті договору постачальник) та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Галичина» (в тексті договору покупець) укладено договір поставки №2010-1, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1, постачальник зобовязався систематично, за замовленням покупця на поставку (замовлення), постачати і передавати у власність покупця сировину та матеріали (товари), а покупець приймати ці товари і здійснювати їх оплату згідно умов договору.

Згідно з розділом 2 Договору одиниця виміру кількості товарів, їх кількість та розгорнутий асортимент вказуються в рахунках-фактурах та видаткових накладних. Покупець зобовязаний повністю прийняти та оплатити товари в кількості, асортименті та за цінами, вказаними в кожному рахунку-фактурі.

Ціна за одиницю товару узгоджена з покупцем і вказана в специфікації №1, яка є невідємною частиною договору (п.4.1 Договору).

Ціна за одиницю товарів та загальна сума кожної окремої поставки вказуються в рахунках-фактурах та видаткових накладних на поставку товарів, які є невідємними частинами договору (п.4.2 Договору).

Відповідно до п.4.3 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей №1 від 12.04.2010 року) покупець здійснює оплату кожної партії товарів протягом 50 календарних днів з дня поставки. Днем виконання постачальником зобовязання по поставці товарів вважається дата передачі товарів покупцю на складі постачальника.

У п.7.5 Договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 19 листопада 2012 року) сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31 грудня 2015 року. В разі відсутності письмової заяви будь-якої із сторін на протязі одного місяця до закінчення строку дії договору про припинення або зміну договору, строк його дії продовжується на один рік на умовах, передбачених договором.

Договір поставки №2010-1 від 12.04.2010 року, протокол розбіжностей №1 від 12.04.2010 року та додаткова угода №1 від 19.11.2012 року підписані уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплені печатками юридичних осіб сторін договору.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 636510 грн., що підтверджується видатковими накладними: №2014-56 від 01.07.2014 року на суму 139770 грн., №2014-61 від 07.07.2014 року на суму 138330 грн., №2014-63 від 10.07.2014 року на суму 27084 грн., №2014-64 від 14.07.2014 року на суму 137385 грн., №2014-66 від 17.07.2014 року на суму 137745 грн., №2014-77 від 25.09.2014 року на суму 28416 грн., №2014-79 від 03.10.2014 року на суму 27780 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи (арк. арк. справи 41-44). Зазначені накладні підписано уповноваженими представниками сторін, а їх підписи засвідчено печатками юридичних осіб сторін договору.

Однак, всупереч умовам договору, відповідач взяті на себе зобовязання щодо оплати поставлених товарів не виконав.

20 травня 2015 року обома сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого, заборгованість відповідача перед позивачем становить 636510 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем зобовязання за договором щодо оплати поставлених товарів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фудсістемс» звернулось до господарського суду з позовом до ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галичина» про стягнення 636510 грн. заборгованості за договором поставки №2010-1 від 12.04.2010 року.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Обовязок покупця оплатити товар передбачено частиною 1 ст.692 ЦК України. Разом з тим, відповідно до ч.2 вказаної статті ЦК України покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначено вище, у пункті 4.3 Договору (з урахуванням протоколу розбіжностей №1 від 12.04.2010 року) покупець здійснює оплату кожної партії товарів протягом 50 календарних днів з дня поставки. Днем виконання постачальником зобовязання по поставці товарів вважається дата передачі товарів покупцю на складі постачальника.

Факт поставки позивачем відповідачу товару відповідно до договору поставки №2010-1 від 12.04.2010 року підтверджується видатковими накладними на загальну суму 636510 грн. (арк. арк. справи 41-44), довіреностями на отримання товару (арк. арк. справи 65-67) та податковими накладними (арк. арк. справи 48-54).

Крім того, в матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків станом на 20 травня 2015 року, відповідно до якого, заборгованість відповідача перед позивачем становить 636510 грн. Зазначений акт підписано обома сторонами без зауважень.

В силу положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Слід зазначити, що відповідач, подаючи апеляційну скаргу, не погодився з рішенням суду першої інстанції лише в частині стягнення 31000 грн., однак, жодних доказів щодо оплати, до винесення рішення місцевого господарського суду, заявленої до стягнення заборгованості суду не надав, крім того, не виконав вимог ухвали суду від 25.09.2015 року та не подав суду контррозрахунок заборгованості.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем протилежного не доведено, вимог позивача належними та допустимими доказами не спростовано.

Враховуючи наведене, з огляду на те, що заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 636510 грн. за договором поставки №2010-1 від 12.04.2010 року підтверджена матеріалами справи, колегія суддів вважає вимогу позивача підставною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про часткове скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними та не підтверджені належними доказами.

Рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2015 року по справі №914/2291/15 прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 03.09.2015 року по справі №914/2291/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Галичина» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/2291/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 19.10.2015 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_2