ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
__________________________________________________________________________ УХВАЛА
20.10.15 Справа № 5024/1076/2011
Господарський суд Херсонської області у складі судді Немченко Л.М. при секретарі Ковтун В.І., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області по справі
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції " Райффайзен Банк "Аваль", м. Херсон
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін", м. Херсон
про стягнення 5 307 059 грн.85 коп.
за участю представників: відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області: ОСОБА_1, представник, дов. №1473 від 19.06.2015р.;
від позивача - ОСОБА_2 представник, дов. №270/14-Н від 02.06.2014р.;
від відповідача - не з'явився.
Рішенням господарського суду Херсонської області від 24.04.2014 року позов задоволено частково.

19.05.2014 року судом видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 25.11.2014 року замінено Приватне підприємство "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" (, місце реєстрації 73000, Херсонська область, м. Херсон, провул. Смоленський, буд. 2) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін" (, місце реєстрації 73000, Херсонська область, м. Херсон, провул. Смоленський, буд. 2).

11.08.2015 року від відповідача надійшла скарга на дії відділу примусового виконання судових рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, якою він просить суд:

1. Визнати незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 43465701 від 27.05.2014 року.

2. Визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 щодо передачі майна боржника ТОВ "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" в рахунок погашення боргу ПАТ "ОСОБА_3 Аваль" на підставі постанови від 13.02.2015р. про передачу майна стягувачу та акту приймання - передачі майна від 06.03.2015р. в виконавчому провадженні № 43465701.

3. Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 43465701 від 27.05.2014 року, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1

4. Скасувати постанову про передачу майна стягувачу від 13.02.2015 року та акт приймання - передачі майна від 06.03.2015р., винесені головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 43465701.

Одночасно скаржником заявлено клопотання про відновлення процесуального строку для подання скарги на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області.

У заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін" посилається на не інформування його представником за довіреностями від 10.10.2014р. та 19.04.2015р. ОСОБА_4 та не подання скарг на дії виконавця через необізнаність, як з матеріалами виконавчого провадження так і Законом України "Про виконавче провадження". Також через не достатню кваліфікацію.

Ухвалою від 12.08.2015 судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви про поновлення строків для звернення до суду з заявою про оскарження дій органів Державної виконавчої служби в порядку ст.121-2 ГПУ України.

Заявник зазначену ухвалу оскаржив у апеляційному порядку.

Постановою від 22.09.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом апеляційна скарга була задоволена, ухвала суду від 12.08.2015 скасована, поновлено ТОВ "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" строк на подання скарги на дії відділу примусового виконання управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області, матеріали справи повернуті до господарського суду для розгляду скарги по суті.

Ухвалою від 12.10.2015 р. господарським судом винесена ухвала про прийняття скарги до розгляду, який назначено на 20.10.2015 р.

До початку судового засідання від ТОВ "Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін" (заявника) надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги на інший день, оскільки його представник перебуває у відпустці.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час та місце розгляду якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача чи прокурора чи представника Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Із огляду на матеріали справи, суд прийшов до висновку, що відсутність представника заявника (боржника) не є перешкодою для розгляду скарги по суту.

Представник управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області вважає, що органом виконавчого провадження вчинялися виконавчі дії щодо виконання наказу № 5024/1076/2011 від 19.05.2014 р. у відповідності до чинного законодавства.

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк "Аваль" в особі Херсонської обласної дирекції " Райффайзен Банк "Аваль" проти скарги також заперечує та пояснює, що ЗУ "Про оздоровлення та відпочинок дітей" набрав чинності з 01.01.2009 р., а договори іпотеки, на яких грунутується рішення у справі, від 11.01.2006 р. були зареєстровані за № 23 та від 07.03.2007 р. за № 1053, тобто вони були укладені раніше до прийняття та вступу Закону в силу. Тому, на думку стягувача, у відповідності до ст.58 Конституції України та ст.5 ЦК України вони є дійсні та правомірні. Стягувач доводить, що на даний час, як свідчать надані боржником документи, зміни до Державного реєстру не вносилися, а тому інформація про внесення боржника ТОВ "ДЗСТ"Дельфін" до Державного реєстру оздоровчого закладу є такою, що не відповідає дійсності. На думку стягувача, банком пред'явлено до виконання наказ, який був виданий на підставі рішення, яке набуло законної сили, тому у державного виконавчого органу були відсутні підстави для відмови для його прийняття до виконання. Щодо проведення опису та арешту незакінченого будівництва медичного корпусу, у складі цілісного майнового комплексу - будівлю ізолятора літ.Д, на підставі наданого Банком технічного паспорту виготовленого 07.08.2001 року то стягувач зауважив, що самим боржником надано до суду тільки копію робочого паспорту на незавершений об'єкт будівництва. Оскільки на дату опису та арешту й на даний час, незакінчене будівництво медичного корпусу не введено в експлуатацію то нова технічної документація не включала б незавершене будівництво.

Банк звернув увагу, що боржник в докази наявності незавершеного будівництва надав тільки робочий паспорт, а не новий технічний паспорт який б свідчив про наявність нового об'єкту - саме медичного корпусу, який не увійшов в акт опису та арешту майна. Банк також звернув увагу суду на норми Закону України "Про іпотеку".

Також банк зазначив, що згідно п.1.1. договорів іпотеки в іпотеку банку в складі цілісного майнового комплексу передалася будівля ізолятора літ.Д. В подальшому без згоди Банку боржник зруйнував будівлю ізолятора та розпочав будівлю медичного корпусу, що є порушенням п.4.1.8. договору іпотеки від 07.03.2007 року. Відповідно до 1.3.3. договору іпотеки від 07.03.2007 року предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його від'ємними та невід'ємними приналежностями, поліпшеними, складовими частинами та внутрішніми системами, що існують на момент укладання договору іпотеки та виникнуть в майбутньому.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 вважає, що незакінчене будівництво є невід'ємною частиною предмету іпотеки, а тому внесення до акту опису та арешту будівлі ізолятора літ.Д є правомірною оскільки де-юре будівля медичного корпусу відсутня в зв'язку з не введенням її в експлуатацію.

Заслухавши представників стягувача, органу виконавчої служи, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

24.04.2014 року господарським судом Херсонської області по справі № 5024/1076/2011 винесено рішення, яким постановлено звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Херсонської обласної дирекції на предмет іпотеки на нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін», що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м.Скадовськ, «Цукур» територія 14, що належить на праві власності ОСОБА_5 підприємству «Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін» (місцезнаходження - Херсонська обл., м. Скадовськ, «Цукур» територія 14; код ЄДР -31560357) в рахунок погашення заборгованості в сумі 5 258 262 грн. 99 коп. та 290 587,54 дол. США, реалізувати предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні, стягнути з приватного підприємства «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» в особі Херсонської обласної дирекції «ОСОБА_3 Аваль» витрати по сплаті державного мита у сумі 25500 грн. та витрати по оплаті вартості інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 236 грн.

19.05.2014 року позивачу видано наказ на примусове виконання цього рішення.

За вказаним наказом 27.05.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43465701 та постанову про відкриття виконавчого провадження № 43466263 про стягнення з відповідача витрат зі сплати судових витрат.

04.06.2014 року державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 43465701 до зведеного виконавчого провадження №43581760.

До складу зведеного виконавчого провадження входило виконавче провадження з примусового виконання наказу № 5024/1076/2011, виданого 19.05.2014 року господарським судом Херсонської області про стягнення з ПП «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін». В подальшому цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін» державним виконавцем було передано на реалізацію за стартовою ціною 7 633 549,00 грн.

25.11.2014 року господарський суд Херсонської області постановив ухвалу про заміну боржника ОСОБА_5 підприємства «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін», в зв'язку з проведенням реорганізації.

Реалізація майна проводилася ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Торги проводилися 06.10.2014 року, 03.12.2014 року та 12.01.2015 року.

12.01.2015 року треті прилюдні торги у системі СЕТАМ не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців.

16.01.2015 року державним виконавцем на адресу стягувана ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» було направлено лист з пропозицією вирішити питання про прийняття Банком нереалізованого майна боржника в рахунок погашення боргу.

05.02.2015р. стягувачем надано до ВПВР УДВС Головного управління юстиції у Херсонській області заяву щодо залишення за собою непроданого майна боржника.

13.02.2015 року державним виконавцем відповідно до ст. 62 ЗУ «Про виконавче провадження» складено постанову про передачу майна боржника - цілісного майнового комплексу дитячого оздоровчого табору "Дельфін" за адресою Херсонська обл., м. Скадовськ, "Цукур", територія 14 стягувачу в рахунок погашення боргу.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» 06.03.2015р. державним виконавцем складено акт про передачу арештованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу в зв'язку з тим, що призначені на 12.01.2015 року прилюдні торги у системі СЕТАМ не відбулися в зв'язку з відсутністю покупців.

Скаржник вважає, що вищевказані дії та акти державного виконавця були проведені з порушенням ряду норм чинного Законодавства України, що призвели до тяжких наслідків для боржника - позбавлення права власності на цілісний майновий коїмплекс, що потягне за собою припинення його функціонування за його цільовим призначенням. На думку скаржника порушені права боржника та власника, можуть бути поновлені лише у судовому порядку шляхом визнання дій виконавця неправомірними та скасування прийнятих постанов. У зв'язку з цим, він звернувся до суду зі скаргою на дії орану Державного виконавчого органу на підставі ст.121 -2 ГПК України.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником чи прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо або з дня коли дія мала бути вчинена.

Заявник в скарзі зазначив, що нерухоме майно, а саме: цілісний майновий комплекс дитячого оздоровчого табору «Дельфін», що знаходиться за адресою: Херсонська обл., м.Скадовськ, «Цукур» територія 14, належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін», є майном дитячого оздоровчого табору «Дельфін».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей», дитячий заклад оздоровлення та відпочинку - це постійно або тимчасово діючий, спеціально організований або пристосований заклад, призначений для оздоровлення, відпочинку, розвитку дітей, що має визначене місце розташування, матеріально-технічну базу, кадрове забезпечення та технології для надання послуг з оздоровлення та відпочинку дітей відповідно до державних соціальних стандартів надання послуг з оздоровлення та відпочинку.

Згідно з п.2 ст. 34 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» формою державного контролю є державна атестація дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, яка проводиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі виявлення порушень у діяльності дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, що можуть вплинути на стан здоров'я дітей, атестація проводиться позачергово. За результатами атестації закладу присвоюється вища, перша, друга або третя категорія. Порядок присвоєння категорій визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» дитячі заклади оздоровлення та відпочинку незалежно від форми власності можуть функціонувати як юридичні особи або не мати статусу юридичної особи і перебувати у складі підприємств, установ та організацій як їх філіали чи структурні підрозділи і обов'язково заносяться до Державного реєстру дитячих закладів оздоровлення та відпочинку.

За приписами ч. 6 ст. 15 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» дитячий заклад оздоровлення та відпочинку не може бути об'єктом звернення стягнення за борговими зобов'язаннями, не може передаватися у заставу.

Пунктом 2 Прикінцевих положень вказаного Закону передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом законодавчі акти та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до довідки Міністерства України у справах сімї, молоді та спорту про внесення дитячого закладу оздоровлення та відпочинку до Державного реєстру дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» 29.09.2009 року внесений до Державного реєстру за № 0078.

Згідно зі свідоцтвом про державну атестацію дитячого закладу оздоровлення та відпочинку, виданим Міністерством соціальної політики України 29.10.2012р. серія Ш-ВТ № 00370, дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» пройшов атестацію за реєстр. № 113, йому присвоєно 2 категорію.

Заявник в скарзі прийшов до висновку, що дитячий заклад оздоровлення та відпочинку є закладом, призначеним для оздоровлення, відпочинку, розвитку дітей та який пройшов належну державну атестацію з присвоєнням відповідної категорії, державний виконавець мав передбачені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження за наказом 5024/1076/2011, виданим господарським судом Херсонської області 19.05.2014 року.

27.05.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області ОСОБА_1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43465701.

На підставі вищевикладеного, заявник вважає, що постанова відділу примусового виконання рішення УДВС ГУЮ у Херсонській області щодо про відкриття виконавчого провадження ВП № 43465701 від 27.05.2014 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Також, на думку заявника, постанова від 13.02.2015 р. про передачу майна стягувачу та акт приймання - передачі майна від 06.03.2015 р. підлягають скасуванню.

Крім того, заявник зазначав в скарзі, що опис майна ТОВ «ДЗСТ «Дельфін» проводився державним виконавцем на підставі наказу №923/1166/13, виданого 03.02.2014 року господарським судом Херсонської області про стягнення з ПП «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» на користь Банку заборгованості на загальну суму 6 554 927,50 грн., про що зазначено в акті опису й арешту майна від 22.04.2014р., без вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог статті 66 Закону України «Про виконавче провадження», крім звернення стягнення на предмет іпотеки, яке здійснюється на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріуса (стаття 33 Закону України «Про іпотеку»).

Таким чином, заявник вважає, що дії державного виконавця щодо опису та подальшої реалізації предмета іпотеки, у випадку наявності іншого нерухомого майна у боржника, є можливими лише на підставі рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Заявник повідомив, що у власності ТОВ «Дитячий заклад санаторного типу "Дельфін» є обєкт незавершеного будівництва (медичний корпус), опис якого державним виконавцем не здійснювався з невідомих підстав. Натомість державним виконавцем було описано у складі цілісного майнового комплексу будівлю ізолятору літ.Д, загальною площею 75,7 кв.м., якого не існує внаслідок проведеної реконструкції. Опис майна без врахування змін, що сталися в складі предмета іпотеки, є можливим лише при здійсненні цієї виконавчої дії без огляду об'єкта.

На думку заявника, державний виконавець повинен був згідно з вимогами п. 4.5.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.12 р. № 512/5, для проведення реалізації майна отримати документи, що характеризують обєкт нерухомості, зокрема, технічний паспорт, відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 № 127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.07.2001 за № 582/5773. За Інструкцією про технічну інвентаризацію передбачено виготовлення технічних паспортів за результатами технічної інвентаризації, (абз. 2 п. 1.4 Інструкції). Згідно з розділом 11 Інструкції про технічну інвентаризацію «у разі виявлення змін щодо складу, технічного стану, власників будинків тощо, суб'єкти господарювання вносять до інвентаризаційних документів відповідні виправлення та доповнення. При наявності змін технічний паспорт замінюється на новий з позначкою про це в старому технічному паспорті, який залишається у замовника.»

Заявник звернув увагу суду, що всупереч вимогам законодавства державний виконавець здійснив опис майна на підставі копії наданого стягувачем технічного паспорту, виготовленого 07.08.2001 року - до укладення договору купівлі-продажу боржником даного майна. (ТОВ «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін» придбало цілісний майновий комплекс ДОТ «Дельфін» 14.09.2001р.)

На думку заявника, недбале ставлення державним виконавцем до виконання передбачених Законом України «Про виконавче провадження» обовязків призвело до порушення прав ТОВ «Дитячий заклад санаторного типу «Дельфін».

Так, на підставі акту опису й арешту майна експертом було виконано звіт про незалежну оцінку предмету іпотеки, згідно якого визначено ринкову вартість об'єкту в сумі 7 633 549,00 грн. з урахуванням обєкту ізолятора, площею 75,7 кв.м., якого не існує, але без врахування триповерхової будівлі обєкта незавершеного будівництва, площею 800 кв.м.

Із аналізу чинного законодавства, висловлених доводів сторін, наданих доказів суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заявленої скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін"

Із огляду на надані докази, суд дійшов висновку, що державним виконавцем вчинені дії щодо виконання наказу господарського суду Херсонської області № 5024/1076/2011 від 19.05.2014 року у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження".

Стосовно позиції скаржника щодо наявності підстав для відмови в відкритті виконавчого провадження щодо виконання наказу господарським судом Херсонської області видано наказ № 5024/1076/2011 від 19.05.2014 року на примусове виконання судового рішення про звернення стягнення суд встановив наступне.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України та виконуються в порядку, встаноленому Законом України " Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу» визначено, що державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Він здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Так, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону;

3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або підвідомчістю виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення;

6) у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 19 цього Закону;

7) наявності інших обставин, передбачених законом, які виключають здійснення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою в тому числі виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Статтею 11 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми закону державний виконавець з законних підстав прийняв до виконання наказ господарського суду, оскільки він відповідає нормі ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», якою встановлені вимоги до виконавчого документу вимогам ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.33 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Таким чином, пред'явлення Банком до виконання наказу господарського суду № 5024/1076/2011 від 19.05.2014 року є правомірним оскільки судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки вступило в закону силу та наказ має юридичну силу та відповідає вимогам встановленим для виконавчого документу.

Державний виконавцем правомірно приєднав наказ господарського суду про звернення стягнення на предмет іпотеки до виконавчого провадження, яке відкрито за наказом господарського суду № 923/1166/13 виданого 03.02.2014 року та в межах якого 22.04.2014 року проведено опис та арешт майна боржника.

Доводи заявника, що державний виконавець вчинив виконавчі дії в порушення норм ч. 6 ст. 15 Закону України «Про оздоровлення та відпочинок дітей» не знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.

Суд дійшов до висновку, що застосування зазначеної норми слід вирішувати у судовому порядку щодо приведення чинного рішення у справі у відповідність до чинного законодавства, яке приймалось після набрання законної сили цього рішення.

Судом розглянуто доводи заявника щодо наявності порушень державного виконавця при проведення опису та арешту незакінченого будівництва медичного корпусу, у складі цілісного майнового комплексу - будівлю ізолятора літ.Д, Суд погодився з доводами банку з цього питання.

Заявник в докази наявності незавершеного будівництва надав робочий паспорт, а не новий технічний паспорт який б свідчив про наявність нового об'єкту - саме медичного корпусу, який не увійшов в акт опису та арешту майна.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку» об'єкт незавершеного будівництва - об'єкт будівництва, на який видано дозвіл на будівництво, понесені витрати на його спорудження та не прийнятий в експлуатацію відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.16 ЗУ «Про іпотеку» передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки;

Також банк зазначив, що згідно п.1.1. договорів іпотеки в іпотеку банку в складі цілісного майнового комплексу передалася будівля ізолятора літ.Д.

Банк доводив, що без його згоди боржник зруйнував будівлю ізолятора та розпочав будівлю медичного корпусу, що є порушенням п.4.1.8. договору іпотеки від 07.03.2007 року. Відповідно до 1.3.3. договору іпотеки від 07.03.2007 року предмет іпотеки передається в іпотеку разом з усіма його від'ємними та невід'ємними приналежностями, поліпшеними, складовими частинами, внутрішніми системами, що існують на момент укладання договору іпотеки та виникнуть в майбутньому.

З урахуванням наведеного незакінчене будівництво є невід'ємною частиною предмету іпотеки, а тому внесення до акту опису та арешту будівлі ізолятора літ.Д є правомірною оскільки де-юре будівля медичного корпусу відсутня в зв'язку з не введенням її в експлуатацію.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.121-2, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дитячий заклад Санаторного типу "Дельфін" на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Херсонській області відмовити.

Суддя Л.М. Немченко