РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2015Справа №910/16123/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»
простягнення 9 884,59 грн.
СуддяБорисенко І.І.
Представники:
від позивача - Гоголь О.Я., за довіреністю;
від відповідача - Чепелянський В.Є., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до відповідача про стягнення 9 884,59 грн. заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в позові з огляду на те, що позивачем суду не доведено вину водія (ОСОБА_4), відповідальність якого на момент вчинення ДТП була застрахована у відповідача. Також відповідач вказав, що договір добровільного страхування №РL005а/12скв не містить підписів та печаток сторін, а отже такий договір не є вчиненим, в передбаченому чинним законодавством порядку, а також відповідач заперечив щодо проведення позивачем виплати страхового відшкодування без висновку автотоварознавчого дослідження про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу.

З метою з'ясування всіх обставин по справі, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, з метою встановлення фактів, які мають істотне значення для справи, і ухвалення в ній законного та обґрунтованого рішення, судом в порядку ст. 38 ГПК України було надіслано запит до голови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з проханням надати копію постанови, винесену за результатами розгляду справи про адміністративне порушення ОСОБА_4.

У відповідь на запит суду від Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь про те, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» за період з 01.01.2012р. по теперішній час справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 до суду не надходила та судом не розглядалась.

Ухвалою суду від 23.07.2015р. строк розгляду справи було продовжено за клопотанням позивача на підставі ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з відомості « 9031733 про дорожньо-транспортну пригоду в населеному пункті Амур-Нижньодніпровський Дніпропетровської області по проспекту Правди 05.07.2012р. о 10:00 год. була скоєна ДТП, а саме відбулось зіткнення автомобіля «Ваз 21074» (державний номер НОМЕР_1), що належить ОСОБА_5 під керуванням ОСОБА_4 з автомобілем «Фольцваген» (державний номер НОМЕР_2), що належить ТОВ «Порше Лізинг» під керуванням ОСОБА_6.

З вказаної довідки вбачається, що ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_4 вимогп. 13.1 Правил дорожнього руху України та зазначено, що матеріали ДТП направлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль ««Фольцваген», державний номер НОМЕР_2.

Вартість матеріального збитку, відповідно до рахунку-фактура №КС00002512 від 28.07.2012р. складає 12 134,27 грн. та акта виконаних робіт №КН00002146 від 31.07.2012р. складає 12 259,55 грн.

Пошкоджений автомобіль був застрахований на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів №РL005а/12скв від 06.02.2012р., укладеного між СК «АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», Вигодонабувачем є ТОВ «Порше Лізинг Україна».

Заперечення відповідача щодо того, що договір добровільного страхування транспортних засобів №РL005а/12скв від 06.02.2012р. не містить підписів та печаток сторін договору не відповідає дійсності. Судом було досліджено оригінал вказаного договору та встановлено наявність підписів та печаток сторін на вказаному правочині.

За вищезазначеним договором добровільного страхування наземного транспорту №РL005а/12скв від 06.02.2012р. та на підставі страхового акту №2012/V/OMOD06623/VESKO19102 від 08.08.2012р. позивачем було виплачено страхове відшкодування за автомобіль «Фольцваген», державний номер НОМЕР_2 у сумі 10 394,59 грн. отримувачем якого є ТОВ «Гранд Авто» (СТО). Факт виплати зазначених коштів підтверджується платіжним дорученням №37993 від 10.08.2012р.

Як було зазначено раніше з відомостей №9031733 про ДП вбачається, що учасниками ДТП є «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1 та «Фольцваген», державний номер НОМЕР_2.

Позивач вказує, що за полісом №АВ/6449190 застраховано цивільно-правову відповідальність ОСОБА_7, який керував транспортним засобом «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1

На вимогу суду про надання оригіналу полісу №АВ/6449190 Відповідач повідомив суду, що останній не має можливості надати вказаний поліс, оскільки його було виписано Луганським відділенням ПрАТ «Перша» і його примірник зберігається в м. Луганську, а у зв'язку з проведенням на території в тому числі в м. Луганську антитерористичної операції - у страховика відсутня реальна можливість отримати вказаний поліс.

Проте, відповідно до інформації витребуваної судом з бази даних МТСБУ за вказаним полісом №АВ/6449190 застраховано цивільно-правову відповідальність будь-яких осіб, які керують транспортним засобом «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_3.

Поліс цивільно-правова відповідальності є первинним документом встановлення факту відповідальності відповідача за завдані збитки.

Таким чином, суду не доведено факту відповідальності відповідача за полісом №АВ/6449190 щодо транспортного засобу «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1 (винуватця ДТП).

Отже, позивачем не доведено суду факту покриття цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 страховою кампанією відповідача під час керування транспортним засобом «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1 станом на 05.07.2012р., а рівнозначно суду не доведено, що відповідач є особою відповідальною за завдані позивачу збитки.

Також, досліджуючи наявні матеріали справи судом встановлено, що в матеріалах справи відсутня постанова суду, якою була б встановлена вина водія транспортного засобу «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна,- тягне за собою накладення штрафу від двадцяти до двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до положень ст. 221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - четвертою статті 41, статтями 41 1 - 41 3, 42 1 - 42 3, частиною першою статті 44, статтями 44 1, 46 1, 46 2, 51, 51 2, частинами другою, четвертою та п'ятою статті 85, статтями 85 1, 88 - 88 2, 90, 91, 92 1, частинами третьою - п'ятою статті 96 1, статтями, 98, 101 - 103, частиною першою статті 106 1, статтями 106 2, 107 1, частиною другою статті 112, частинами четвертою та сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122 2, 122 4, 122 5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124. частиною четвертою статті 127, статтею 127 1, статтею 130, частиною третьою статті 133, статтями 135 1, 139, частиною четвертою статті 140, статтями 146, 149 1, частиною другою статті 154, статтею 155 1, частинами першою, третьою і четвертою статті 156, статтями 160,162 - 162 3,163 1 - 163 4, частиною другою статті 163 7, статтями, 163 12,164,164 3,164 5 - 164 16, 166 1 - 166 4, частинами першою, другою, дев'ятою та десятою статті 166 6,166 8 - 166 12, 166 14 - 166 18, 166 21, 171 2, 172 4 - 172 20, 173 - 173 2, 174, 177 2, частиною третьою статті 178, статтею 180 1, частинами першою, другою і третьою статті 181, частиною другою статті 182, статтями 184 - 185 11, 185 13, 186 5 - 186 7, 187, 188, 188 1,188 13, 188 14, 188 16, 188 17,188 19, 188 22,188 25, 188 27, 188 28, 188 31, 188 32, 188 33,188 34,188 35, 188 38, 188 39, 188 40, 188 41,188 45, 188 46, частиною першою статті 189 1, статтями 189 3,190, 191,193,195 1 - 195 6, статтями 204 1, 204 2, 206 1, 212 2 - 212 20 нього Кодексу, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Із вказаного вище випливає, що виключно рішенням суду особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (вчинення ДТП).

Положеннями ч. 1 ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

З метою з'ясування всіх обставин по справі, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, з метою встановлення фактів, які мають істотне значення для справи, судом в порядку ст. 38 ГПК України було надіслано запит до голови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з проханням надати копію постанови, винесену за результатами розгляду справи про адміністративне порушення ОСОБА_4.

У відповідь на запит суду від Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла відповідь про те, що відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» за період з 01.01.2012р. по теперішній час справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 до суду не надходила та судом не розглядалась.

Доказів визнання ОСОБА_4 винним матеріали справи не містять.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом, відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Враховуючи вищевикладене, суду не доведено факту наявності вини водія ОСОБА_4 під час експлуатації застрахованого у відповідача автомобіля «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1, також суду не доведено факту покриття цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 страховою кампанією відповідача під час керування транспортним засобом «Ваз 21074», державний номер НОМЕР_1 станом на 05.07.2012р., а рівнозначно суду не доведено, що відповідач є особою відповідальною за завдані позивачу збитки.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК України судові витрати при відмові в позові покладаються на позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.10.2015

Суддя І.І. Борисенко