РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2015Справа №910/16810/15

За позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нашнет»

про виселення з нежилих приміщень та зобов'язання вчинити дії

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Коваленко С.В. за довіреністю № 155/1/03-46 від 12.01.2015

від відповідача: Кравченко В.Г. за довіреністю № б/н від 28.07.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нашнет» про виселення з нежилих приміщень загальною площею 92,70 кв.м. (в т. ч. 5,0 кв.м - на І поверсі, 82,0 кв.м - на ІІ поверсі, 5,70 - у підвалі) в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського; та зобов'язання вчинити дії, зокрема, передати КП «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 2,70 кв.м. (в т. ч. 5,0 кв.м - на І поверсі, 82,0 кв.м - на ІІ поверсі, 5,70 - у підвалі) в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р. (суддя Гавриловська І.О.) за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/16810/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 29.07.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи.

Наказом Голови Господарського суду міста Києва № 240-К від 02.07.2015 у зв'язку зі зміною прізвища, судді Гавриловській І.О. було змінено запис у трудовій книжці про прізвище на Андреїшина.

Через відділ діловодства суду 14.07.2015 р. від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали, 29.07.2015 р. від відповідача надійшли документи у справі та клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом, які залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.07.2015 р. представник відповідача підтримав клопотання про відкладення, просив його задовольнити.

Представник позивача заперечень проти задоволення даного клопотання не навів.

Розглянувши дане клопотання, суд його задовольнив з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, у зв'язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 26.08.2015 р.

У судовому засіданні 26.08.2015 р. представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду спору для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом.

Представник позивача заперечень проти задоволення даного клопотання не навів.

Розглянувши дане клопотання, суд його задовольнив та ухвалою від 26.08.2015 р., продовжив строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 14.09.2015 р.

Через відділ діловодства суду14.09.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), оскільки відповідально до п. 2.1. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 орендодавцем майна територіальної громади міста Києва є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до п. 5.4 Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.12.2012 р. № 2383 Департамент комунальної власності м. Києва здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва. На даний час, Департаментом комунальної власності м. Києва здійснено рецензування оцінки вартості приміщення (висновок про вартість майна затверджено 08.09.2015 р.) та здійснюється підготовка розрахунку орендної плати та самого договору оренди приміщення. Департамент комунальної власності м. Києва є стороною договору оренди приміщення і безпосередньо бере участь у його підготовці, який предметом цього спору.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2015 р. підтримав дане клопотання, просив його задовольнити та заявив клопотання про відкладення розгляду справи та про продовження строку розгляду спору для надання можливості сторонам врегулювати спір мирним шляхом.

Представник позивача заперечень проти задоволення даних клопотань не навів.

Розглянувши дане клопотання та дослідивши матеріали справи, суд не знайшов підстав для залучення до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Таким чином, рішення господарського суду не може вплинути на права та обов'язки Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою суду від 14.09.2015 р. відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), продовжено строк розгляду спору у даній справі № 910/16810/15 на п'ятнадцять днів та оголошено перерву у судовому засіданні до 30.09.2015 р.

Через відділ діловодства суду 30.09.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, для мирного врегулювання даного спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.09.2015 р. підтримав дане клопотання, просив його задовольнити та заявив клопотання про продовження строку розгляду спору.

Представник позивача підтримав дане клопотання.

Розглянувши клопотання про продовження строку розгляду спору, суд його задоволив з наступних підстав.

Частиною 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

В частині 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи наведене, суд ухвалою від 30.09.2015 р., керуючись ст. 69 ГПК України, продовжив строк розгляду спору для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи № 910/16810/15 на п'ятнадцять днів.

12.10.2015 р. через відділ діловодства господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 12.10.2015 р. повідомив суду, що позов не підтримує.

Представник відповідача в судовому засіданні 12.10.2015 р. підтримав факти, які викладені в позовній заяві.

У судовому засіданні 12.10.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Київської міської ради від 13.01.1992 р. № 26 «Про формування комунального майна міста та районів», нежиле приміщення в будинку № 73/1 (згідно з поверховим планом БТІ: № 73 літер А) на просп. Маяковського у м. Києві віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва та згідно з розпорядженням представника Президента України від 29.05.1992 р. № 368 «Про створення державного комунального виробничого житлово-ремонтного об'єднання» закріплено за виробничим житлово-ремонтним об'єднанням (правонаступник - КП «Київжитлоспецексплуатація») на праві повного господарського відання.

Як свідчить акт обстеження нежилих приміщень від 27.12.2012 р., ТОВ «Нашнет» (надалі - відповідач) використовує нежилі приміщення в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського у м. Києві без правових підстав, без договору оренди.

Згідно зі ст.ст. 2, 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», правовою підставою зайняття комунального майна є договір оренди.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачем відсутні договірні відносини, користування відповідачем нежилими приміщеннями в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського, які йому не належать, є протиправним (відповідно до п. 5 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з судовим захистом права державної власності" від 02.04.1994 № 02-5/225 незаконним є володіння чужим майном без законних підстав або коли такі підстави були, а потім відпали).

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Господарського кодексу України, основу правового режиму майна суб'єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші. речові права - право господарського відання, право оперативного управління. Норми ч. з ст. 133 Господарського кодексу України гарантують рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Статтею 136 Господарського кодексу України встановлено, що право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим кодексом та іншими законами. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності.

Позивача пояснив суду, що у зв'язку з наведеним, КП «Київжитлоспецексплуатація» 08.06.2015 р. направило відповідачу вимогу (вих. № 155/1/03-3131) про укладення договору оренди або звільнення займаних нежилих приміщень.

Однак, зазначена претензія була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

За таких обставин, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нашнет», згідно з якою просить суд:

- виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Нашнет» з нежилих приміщень загальною площею 92,70 кв.м (в т.ч. 5,0 кв.м - на І поверсі, 82,0 кв.м - на II поверсі, 5,70 - у підвалі) в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Нашнет» передати Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» нежилі приміщення загальною площею 92,70 кв.м (в т.ч. 5,0 кв.м - на І поверсі, 82,0 кв.м - на II поверсі, 5,70 - у підвалі) в будинку № 73 літер А на просп. Маяковського.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України, договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 136 Господарського кодексу України, правом господарського відання є речове право суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника (ч. 3 ст. 136 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю.

Згідно зі ст. 136 Господарського кодексу України позивач, який підпорядкований Київській міській державній адміністрації, зобов'язаний прийняти на баланс та здійснювати дії по утриманню спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на час прийняття судового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Нашнет» користується приміщенням на підставі договору оренди приміщення, зокрема, договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 2040 (надалі - договір), який було укладено 07.10.2015 р. Даний договір підписано Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація», Товариством з обмеженою відповідальністю «Нашнет» та Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), що є орендодавцем відповідного майна.

Приміщення було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Нашнет» згідно з актом приймання-передачі нерухомого майна від 07.10.2015 р., що є додатком до договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Нашнет» передало примірник договору комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація», що підтверджується відповідним листом (вхідний № 6540 від 09.10.2015 р.).

Договір укладений строком менше як на три роки (Розділ 9 договору), у зв'язку з чим він не підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, та є укладеним з моменту підписання його сторонами.

Враховуючи наведене, станом на день розгляду справи в суді Товариство з обмеженою відповідальністю «Нашнет» правомірно користується спірним приміщенням на підставі договору оренди, у зв'язку з чим позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» не підлягають задоволенню.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно з вимогами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки станом на день звернення з позовом до суду 01.07.2015 р. відповідач користувався спірним орендованим приміщенням без достатньої правової підстави і спір виник з його вини.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 49, 55, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нашнет» (02232, м. Київ, просп. В. Маяковського, 73, літера А, ) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ) 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення підписано 19.10.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина