КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" жовтня 2015 р. Справа №910/13213/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія",

на рішення Господарського суду м. Києва від 03.08.2015 року

у справі № 910/13213/15 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій

"Феофанія"

про стягнення 143 539,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/13213/15 позов задоволено частково, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 120 725 (сто двадцять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. 33 коп. заборгованості та 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 51 коп. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.09.2015 року було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду, на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1, ст. 97 ГПК України.

25.09.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" повторно звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

Проте, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015 року було повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду, на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1, ст. 97 ГПК України.

08.10.2015 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" надійшли до Київського апеляційного господарського суду повторно.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегією суддів встановлено, що скаржником не усунуто недоліків, зазначених в ухвалах Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/13213/15, з огляду на що апеляційна скарга підлягає поверненню.

Частиною 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Судовою колегією встановлено, що в додатках до апеляційної скарги відсутні докази надсилання її копії Публічному акціонерному товариству "Акціонерна компанія "Київводоканал".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Крім цього, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга (подання) не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, з апеляційної скарги вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Крім того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

З оскаржуваного рішення Господарського суду м. Києва вбачається, що воно винесено від 03.08.2015 року, повний текст складено 10.08.2015 року, тоді як апеляційна скарга на вказане рішення подана втретє 05.10.2015 року, без клопотання про відновлення пропущеного строку на її подання.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених ст.93 ГПК України, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Якщо апеляційна скарга подається з пропуском строку, встановленого для її подання без клопотання про відновлення такого строку, то скарга повертається на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України.

У матеріалах, доданих до апеляційної скарги, відсутнє клопотання про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, не містить останнього також і текст апеляційної скарги.

Отже, відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що скаржник не виконав вимоги вище вказаних норм, з огляду на що апеляційна скарга втретє підлягає поверненню.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції, вважає за необхідне також звернути увагу на положення ст. 22 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами. Цей обов'язок сторони закріплено, зокрема, і у Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка не тільки надає особі право на справедливий суд, але і забороняє зловживання наданими їй правами.

Також, відповідно до пункту 5-1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" №7 від 17.05.2011 року, колегія суддів звертає увагу, що частиною третьою статті 22 ГПК України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження.

Крім того, основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторона наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації, встановленого законом права на судовий захист.

Однак, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 86, п.п. 2, 3, 4 ч. 1, ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Феофанія" апеляційну скаргу з доданими до неї документами без розгляду.

2. Справу № 910/13213/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська