УХВАЛА

01.10.2015Справа № 910/17076/13
За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/17076/13 від 08.07.2014 року.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 143 492,02 грн.

Суддя Полякова К.В.

Представники сторін:

Від заявника (відповідача):Матвеєва В.П. (дов.№91/2014/10/01-12 від 01.10.2014)

Від позивача: Прокофєва Л.В. (дов.№14-4 від 13.01.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про стягнення заборгованості за поставлений природний газ, в тому числі основного боргу в розмірі 130 584,83 грн., пені в розмірі 10 177,36 грн., 3% річних в розмірі 2 446,90 грн. та інфляційних втрат в розмірі 282,92 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.03.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2014, позов задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто вищезазначені суми коштів та відповідно розподілені судові витрати.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2014 змінено рішення господарського суду міста Києва та стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код: 00131305) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 130 584 (сто тридцять тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 83 коп., пеню в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн., 3 % річних в розмірі 2 446 (дві тисячі чотириста сорок шість) грн. 90 коп., інфляційні втрати в розмірі 282 (двісті вісімдесят дві) грн. 92 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 869 (дві тисячі вісімсот шістдесят дев'ять) грн. 84 коп.

08.07.2014 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання рішення у справі № 910/17076/13.

Надалі, через відділ діловодства господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київенерго" надійшла заява про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/17076/13 від 08.07.2014 року.

Ухвалою суду від 22.09.2015 вказана заява прийнята до розгляду суддею Поляковою К.В. та призначена до розгляду на 01.10.2015 року.

У судовому засіданні 01.10.2015 представник заявника (відповідача) надав усні пояснення по суті наданої заяви та просив її задовольнити.

Представника позивача просив у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на викладені у письмових запереченнях від 17.09.2015 обставини.

В силу ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України. Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (частина перша ст. 116 ГПК України).

Згідно ст. 117 Господарського процесуального кодексу України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" надано роз'яснення щодо підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку статті 117 ГПК України. Відповідно до цих роз'яснень вказана стаття містить лише дві такі підстави, а саме:

- якщо судовий наказ видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Так, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.03.2014 у справі №910/17076/13, частково зміненим постановою Вищого господарського суду України від 07.03.2014, видано наказ №910/17076/13 від 08.07.2014 про стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 130584,83 грн., пені в розмірі 5000,00 грн., 3% річних у розмірі 2446,90 грн., інфляційних втрат в розмірі 282,92 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2869,84 грн.

Даний наказ позивачем пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві, яким 22.09.2014 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №44800828.

У якості підстави для визнання наказу такими, що не підлягає виконанню, заявник посилається на ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», якою за умови дотримання певних вимог, передбачено списання пені, штрафних та фінансових санкцій. Окрім того, заявник зазначає, що сума основного боргу у розмірі 130584,83 грн. погашена заявником (боржником) добровільно до відкриття виконавчого провадження, що підтверджується платіжним дорученням №11010 від 30.07.2014 року, а також виплачено 19.08.2015 позивачу 2869,84 грн. витрат зі сплати судового збору.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (у редакції від 14.05.2015), який набрав законної сили 06.06.2015, внесено зміни до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», зокрема, ст.3 встановлено статтю 18 доповнити частинами дванадцятою та тринадцятою такого змісту:

« 13. Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.»

Як вбачається із матеріалів справи, а саме акту звіряння розрахунків за природний газ, спожитий до 01.01.2014 року, підписаного та скріпленого печатками обох сторін 02.07.2015, за ПАТ «Київенерго» відсутня заборгованість за природний газ у зв'язку із її повним погашенням у загальному розмірі 35473481,09 грн. за Договорами №13/3409-БО-41, №13/3410-БО-41 та №13/3411-БО-41 від 28.12.2012 року.

Отже, виходячи із вищенаведеного, ПАТ «Київенерго» виконало передбачену Законом процедуру та набуло право реструктуризації боргу за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року, а відтак і списання пені, розмір якої у даному випадку, становить 5000,00 грн.

Викладені у запереченнях на заяву доводи позивача про те, що списання пені, штрафних та фінансових санкцій є лише одним із елементів процедури реструктуризації заборгованості, суд відхиляє, оскільки дана умова списання застосовується до усієї частини 13 ст.18 Закону, тобто і до пені, штрафних та фінансових санкцій, нарахованих на погашену (ПАТ «Київенерго») заборгованість за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року.

Щодо вимоги заявника про списання 3% річних та інфляційних втрат, то суд зауважує, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) та інфляційних втрат, не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові та відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12.

Так, як вбачається із приписів ч.13 статті 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», списанню підлягають пені, штрафні та фінансові санкції, до яких не відносяться 3% річних та інфляційні втрати.

Ураховуючи вищенаведене, у суду відсутні підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення 2446,90 грн. 3% річних та 282,92 грн. інфляційних втрат, у зв'язку із чим суд відмовляє у задоволенні заяви ПАТ «Київенерго» у цій частині.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення заяви відповідача, поданої у порядку ч. 4 ст. 117 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/17076/13 від 08.07.2014 року - задовольнити частково.

Визнати наказ Господарського суду міста Києва №910/17076/13 від 08.07.2014, виданий на виконання постанови Вищого Господарського суду України у справі №910/17076/13 від 03.07.2014 таким, що не підлягає виконанню у частині стягнення заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 130584,83 грн., пені в розмірі 5000,00 грн. та витрат по сплаті судового збору в розмірі 2869,84 грн.

У іншій частині наказ залишити без змін.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя К.В. Полякова