ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.10.2015 р. Справа№ 914/2731/15

За позовом: Державного територіально-галузевого об'єднання в ос. Відокремленого підрозділу "Львівська дирекція залізничних перевезень", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансальянс", м. Львів

про стягнення 87015, 10 грн.

Суддя Мороз Н.В.

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: Шевчишин І.З.

Від відповідача: Романчук А.Я. - директор, Стегніцький А.М. - адвокат

Суть спору:

Позовну заяву подано Державним територіально-галузевим об'єднанням в ос. Відокремленого підрозділу «Львівська дирекція залізничних перевезень», м. Львів до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансальянс», м. Львів про стягнення 87015, 10 грн.

В судовому засіданні 13.10.2015р. представником відповідача подано заяву (вх.№43866/15) про відвід судді Мороз Н.В. по справі №914/2731/15.

Доводи та мотиви заявником викладено у заяві про відвід судді.

Зокрема, заявник стверджує про те, що 29.09.2015р. під час проведення судового засідання суддя порушила ряд процесуальних норм, що може свідчити про неупередженість суду при подальшому прийнятті рішення. Посилається на те, що суддя не зачитуючи ухвали про продовження строку розгляду справи всупереч вимогам ст. 69 ГПК України продовжила позовні строки за домовленістю з позивачем чим порушила норми ст. ст. 77, 69 ГПК України. Вважає, що судом порушено принцип рівності усіх учасників перед законом, оскільки на прохання позивача суддя перенесла судове засідання незважаючи на зайнятість в цей час адвоката відповідача в іншому судовому засіданні, навмисно позбавивши відповідача надання правової допомоги та порушивши норму ст. 59 Конституції України.

Підставою для відводу відповідач вважає ч. 1 ст. 20 ГПК України, а саме наявність обставини, що викликають сумнів у неупередженості судді.

Однак, з такими доводами заявника не можна погодитись, оскільки дані твердження містять лише припущення про можливість існування відповідних обставин, не підтверджені жодним належними та допустимими доказами.

У п. 1.2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи (п.1.2.5. Постанови).

Відповідно до ст. 20 ГПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі. Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті. Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Відтак, ч. 1 ст.20 ГПК України передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу (самовідводу). Суддя підлягає відводу (самовідводу) якщо:

а) він є родичем осіб, які беруть участь у справі;

б) встановлено обставини, що викликають сумнів в його неупередженості;

в) він брав участь у розгляді справи, у разі скасування рішення, ухвали, прийнятої за його участі.

Заява про відвід судді повинна бути мотивованою, тобто містити підстави відводу. Сторона повинна обгрунтувати та довести наявність підстав для відводу судді.

Зокрема, до обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді може бути віднесено перебування судді в особистих стосунках з особою, яка бере участь у справі, публічні заяви судді по суті справи, попередня службова діяльність судді, якщо він під час попереднього розгляду цієї ж справи мав процесуальний статус експерта, перекладача, представника, прокурора, секретаря судового засідання та інше. У будь-якому випадку всі факти, що свідчать про неупередженість судді повинні бути підтверджені належними доказами.

Посилання відповідача на порушення норм ст.ст.77 та 69 ГПК України судом до уваги не приймаються, оскільки нормами господарсько-процесуального законодавства не передбачено обов'язку суду оголошувати (зачитувати) в судовому засіданні повного тексту ухвали про продовження строку та відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів (ст. 69 ГПК України). Отже, представником позивача подано клопотання про продовження строку, а відкладення розгляду справи в межах строків встановлених ст. 69 ГПК України є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Ведення судового процесу та прийняття рішень щодо відкладення розгляду справи на ту чи іншу годину належить до повноважень головуючого судді, який діє як суд. Суд звертає увагу, що 29.09.2015р. в оголошувалась перерва, про що представники сторін ознайомлені під розписку. Ухвалою суду від 29.09.2015р. суд продовжив строк вирішення спору до 27.10.2015р.

Щодо тверджень про позбавлення відповідача права на надання правової допомоги відклавши судове засідання незважаючи на зайнятість в цей час адвоката відповідача в іншому судовому засіданні, суд зазначає, що товариство відповідача не було позбавлено права та можливості забезпечити особисту явку в судове засідання директора підприємства та подати письмові пояснення (заперечення) чи документи у разі такої необхідності.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи й мотиви заяви про відвід суд вважає, що заявник не навів належних доказів та обставин, які викликали б сумнів у неупередженості судді в розумінні приписів ст. 20 ГПК України, оскільки доводи заявника про відвід не стосуються неупередженості судді, а відносяться до процесуальної діяльності суду.

Керуючись ст.ст. 4-6, 20, 86 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Заяву про відвід судді Мороз Н. В. у справі №914/2731/15 відхилити.

2.Ухвала про відхилення відводу є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Мороз Н.В.