ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 жовтня 2015 року Справа № 914/260/15
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Овечкін В.Е. Чернов Є.В. Цвігун В.Л.
розглянувши касаційну скаргувиробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 р.
у справі№ 914/260/15 господарського суду Львівської області
за позовомвиробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест"
до проТзОВ ПКФ "Коно" спонукання виконати обов'язок за договором, визнання права відсутнім, стягнення коштів
В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга від 14.09.2015 р. № 14/09-2 (вх. ВГСУ № 13017/2015 від 15.10.2015), передана судді згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 15.10.2015р., не відповідає вимогам процесуального закону та підлягає поверненню з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

Тобто, за наведеною нормою в касаційній скарзі слід наводити конкретні норми матеріального чи процесуального права з обґрунтовуванням суті їх порушення чи неправильного застосування.

В зазначеній касаційній скарзі заявник вважає висновки апеляційного господарського суду помилкові, доводить обставини та власні висновки про суть правовідносин, які склалися між сторонами спору.

Суд вважає, що за змістом скарга містить лише викладення фактичних обставин та висновків заявника щодо власного їх сприйняття та розуміння.

Разом з тим, скаржник не наводить конкретних норм, які регулюють спірні правовідносини щодо виконання зобов'язання, з вказівкою в чому полягає суть таких норм та з чого вбачається, що суд невірно їх застосував, не застосував чи порушив.

За таких обставин суд касаційної інстанції приходить до висновку, що скарга не місить суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом, що визнається касаційною інстанцією як невиконання вимог ст. 111 Господарського процесуального кодексу України щодо необхідності зазначити суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до пункту шостого частини першої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо, зокрема, у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частини третьої ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення зазначеної обставини скаржник має право повторно подати скаргу в загальному порядку.

Відповідно до ст. 44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, повернення заяви чи скарги.

Таким чином, повернення судового збору буде здійснюватися за умови надання відповідного клопотанням з долученням оригіналу платіжного документа, що додавався до касаційної скарги, яка повернута.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 86, 107-109, п. 6 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу виробничо-комерційного підприємства "Явір-Інвест" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2015 р. у справі № 914/260/15 господарського суду Львівської області не приймати до розгляду і повернути.

Головуючий, суддя В. Овечкін

судді Є. Чернов

В. Цвігун