ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"19" жовтня 2015 р.Справа № 922/4908/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Прокурора Дзержинського району м. Харкова (м. Харків)
до Харківської міської ради (м. Харків) , Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Форвард" (м. Харків)
про скасування рішення, визнання недійсним державного акту та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дзержинського району м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд: 1) визнати незаконним та скасувати п. 25.3 додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 29.04.2009 №85/09; 2) визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №485066 на земельну ділянку, площею 6,9928 га, розташовану у місті Харкові вулиці Олександрівська, 4, з кадастровим номером :16:013:0105; 3) зобов'язати Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Форвард" передати територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку 6,9928 га, розташовану у місті Харкові по вул. Олександрівська, 4, з кадастровим номером :16:013:0105 за актом прийому-передачі. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Також, прокурор Дзержинського району м. Харкова в позовній заяві просить суд вжити заходи до забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 6,9928 га, розташовану у місті Харкові по вул. Олександрівська, 4, з кадастровим номером :16:013:0105.

Дослідивши матеріали, додані до позовної заяви (вх. №4908/15 від 31.08.2015) та заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд відмовляє в задоволенні заяви прокурора Дзержинського району м. Харкова про вжиття заходів забезпечення позову, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ч.1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно п. 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Господарський суд здійснив оцінку обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу і вважає, що вони ґрунтуються тільки на припущеннях прокурора та нічим не підтверджені та не обґрунтовані.

Прокурор не надав жодних доказів, з чого б можна було зробити висновок про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вищевказана заява про вжиття заходів забезпечення позову є необґрунтована та не доведена документально, а тому суд не вбачає правових підстав для її задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви прокурора Дзержинського району м. Харкова про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Суддя ОСОБА_1