ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року Справа № 915/1573/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 дов. № 149-К-О від 19.01.2015

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50; адреса для листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800; електронна адреса: .

До відповідача: Селянського (фермерського) господарства ВЛАДІАНА, 56401, Миколаївська область, Доманівський район, смт. Доманівка, вул. Авторемонтників, буд. 1

про: стягнення 25 035,43 грн.

встановив:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами про стягнення з Селянського (фермерського) господарства ВЛАДІАНА заборгованості за Договором № Б/Н від 11.03.2011 в розмірі 25 035,43 з якої; 16 181,50 грн. заборгованість за кредитом, 4 389,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 365,92 грн. пені, 1 098,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідач в судове засідання 20.10.2015 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив по суті позовної заяви до суду не надав. Ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 28.09.2015 були направлені відповідачеві та повернулись до суду з зазначенням причин невручення. Враховуючи, що ухвали Господарського суду Миколаївської області від 31.08.2015 та від 28.09.2015 направлені на адресу відповідача, яка зазначена в позовній заяві, то суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою.

Відповідно до приписів п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне

11.03.2011 Селянським (фермерським) господарством ВЛАДІАНА було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 15), згідно якої відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua/, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування Б/Н від 11.03.2011 (далі - Договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови Договору.

За умовами договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 2301 в сумі 25 000,00, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку і Клієнта, що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.1.5 Договору, кредитний ліміт стосовно до розділу Умов являє собою суму грошових коштів, у межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів відповідача понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів і нормативних актів Національного банку України.

Згідно з п. 3.2.1.1.16. Договору, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований позивачем через верифікований номер телефону який належить уповноваженій особі відповідача з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У відповідності з п.п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів відповідача, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту позивач повідомляє відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання відповідача з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8 Договору передбачено, що проведення платежів відповідача у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться позивачем протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання відповідача до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет кліент-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі далі «Угода»).

Позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою за період з 08.10.2014 по 23.09.2015 та довідкою № 08.7.0.0.0/19 від 16.07.2015 про розмір встановлених кредитних лімітів, СФГ «Владіана» (а.с. 31).

Відповідач свої зобовязання по Договору в повному обсязі не виконав, здійснивши тільки часткове погашення кредитної заборгованості.

Так, на час розгляду справи у суді за відповідачем рахується заборгованість за кредитом в розмірі 16 181,50 грн.

З метою отримання грошових коштів згідно умов Договору, позивач направив на адресу відповідача претензію № 10221NKDMS00D від 21.05.2015 (а.с.38) з вимогою добровільно сплатити заборгованість.

Відповіді на вказану претензію від відповідач не надходило, оплату заборгованості відповідач не провів, що і зумовило позивача звернутись до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Нормою ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться

Статтею 530 ч. 1 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в сумі 16 181,50 грн. є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Відповідно до розділу 3.2.1.4.1 Умов, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача при закритті банківського дня відповідач виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулюванню дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25 го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі, 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (3.2.1.4.1.1 Умов).

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, відповідач сплачує позивачу за користування кредитом відсотки в розмірі 36,0 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (3.2.1.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання відповідача з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні відповідачем будь-якого з грошового зобов'язання відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 56,0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення відповідачем будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права позивача на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (3.2.1.4.1.3 Умов).

Згідно з п. 3.2.1.4.4 Умов, відповідач сплачує позивачу винагороду за використання ліміту, відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг. Банк може за своїм розсудом не стягувати зазначену комісію у разі, якщо максимальне сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній календарний місяць, не перевищувало 100 гривень.

Пунктами 3.2.1.5.4, 3.2.1.5.7 Умов, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане відповідачем.

Термін позовної давності щодо вимоги про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Пунктом 3.2.1.5.1. Умов передбачено, що при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2.,3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4., термінів повернення кредиту передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

За прострочення виконання грошових зобов'язань по оплаті кредиту, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача:

- 4389,23 грн. процентів за користування кредитом;

- 3365,92 грн. пені за несвоєчасне виконання зобовязань по договору;

- 1098,78 грн. комісії за користування кредитом, розмір яких є обґрунтованим відповідно до вимог Договору та підлягає задоволенню.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобовязання по Договору відповідач у порушення приписів ст. 33 ГПК України суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки підтверджують наявність вказаної у позові заборгованості, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 75, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства ВЛАДІАНА (56401, Миколаївська область, Доманівський район, смт. Доманівка, вул. Авторемонтників, буд. 1, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, відомості про розрахункові рахунки відсутні, ) заборгованість за кредитом в розмірі 16 181,50 грн., 4 389,23 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3 365,92 грн. пені, 1 098,78 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Повний текст рішення складено 22.10.2015

Суддя Н.О. Семенчук