КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2015 р. Справа№ 910/16994/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від позивача: Кравченко В.П.- за довіреністю.

Від відповідача: Яцюта Т.П. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна"

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 року

у справі № 910/16994/15 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Компанії "Eastmond Sales LLP"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними

інвестиціями "БНХ Україна"

про стягнення 505 244,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року Компанія "Eastmond Sales LLP" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про стягнення 505 244,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.09.2014 року він був визнаний переможцем у проведеному відповідачем відкритому конкурсі комерційних пропозицій щодо реалізації на довгостроковій основі нафтопродуктів виробництва ВАТ "Мозирский НПЗ", та за умовами проведення якого сплатив завдаток у розімірі 21 276,43 євро, відповідно до рахунку (invoice) № 1642 від 09.09.2014 року.

Крім цього, визнаний переможець конкурсу зобов'язаний протягом 2 (двох) робочих днів з дня письмового повідомлення укласти контракт поставки товару в редакції відповідача.

Однак, контракт на поставку товару сторонами укладений не був, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача сплачені позивачем в якості завдатку кошти у розмірі 21 276,43 євро, що еквівалентно 505 244,00 грн.

Представником відповідача до суду першої інстанції було надано клопотання про затвердження тексту мирової угоди.

Однак, представник позивача проти укладення мирової угоди заперечував.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 року у даній справі позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, посилається на те, що підписаний між сторонами Акт звірки взаєморозрахунків з боку відповідача був підписаний не уповноваженою особою.

Крім того, апелянт стверджує про те, що між сторонами було укладено контракт № 157/34/13 від 19.07.2013 року та договір комісії № 01/10/2013 від 01.10.2013 року.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (далі - відповідач) було заплановано проведення 10.09.2014 року відкритого конкурсу комерційних пропозицій щодо реалізації на довгостроковій основі нафтопродуктів виробництва ВАТ "Мозирский НПЗ" (далі - конкурс), за умовами проведення якого:

- учасник конкурсу зобов'язаний протягом 1 (одного) банківського дня від дати виставлення продавцем (відповідачем) відповідного рахунку перерахувати на його рахунок грошові кошти у розмірі 70 000,00 євро. Датою внесення завдатку вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця. Для забезпечення виконання покупцем своїх зобов'язань за контрактом поставки завдаток знаходиться у продавця до повного їх виконання або може бути використаний для погашення сум заборгованостей по контракту покупця перед продавцем;

- учасник конкурсу, визнаний переможцем, буде повідомлений про визнання його переможцем конкурсу не пізніше 3 (третього) робочого дня після дня закриття вказаного конкурсу і прийняття комісією рішення за результатами конкурсу. Учасник конкурсу, визнаний переможцем, зобов'язаний протягом 2 (двох) робочих днів з дня письмового повідомлення укласти контракт поставки товару в редакції відповідача.

Встановлено, що Компанія "Eastmond Sales LLP" (далі - позивач) звернулась до відповідача з листом № 09/09-1 від 09.09.2014 року, в якому просила відповідача дозволити їй взяти участь у вищевказаному конкурсі та надати рахунок для оплати завдатку (конкурсного забезпечення).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач надав позивачу рахунок (invoice) № 1642 від 09.09.2014 року для сплати депозиту за участь у конкурсі на суму 21 276,43 євро, який був оплачений позивачем у той же день, що підтверджується банківською випискою від 09.09.2014 року (а.с. 27).

Листом № 1451 від 11.09.2014 року відповідач повідомив позивача, що за результатами розгляду усіх пропозицій, що надійшли відповідачу в рамках конкурсу, позивача визнано переможцем по укладенню контракту поставки на довгостроковій основі палива дизельного ДТ-Л-К5 сорт С / палива дизельного ДТ-З-К5 сорт F виробництва ВАТ "Мозирский НПЗ" в кількості до 5 000 (п'ять тисяч) тонн щомісячно до кінця 2014 року за ціною, вказаною у комерційній пропозиції позивача.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами у справі, відповідач на виконання умов конкурсу не підготував та не надав позивачу у передбачені строки відповідну редакцію контракту.

Отже, контракт поставки товару сторонами укладений не був, на підставі чого позивач звернувся до відповідача з претензією про неналежне виконання зобов'язань за проведеним 10.09.2014 року відкритим конкурсом комерційних пропозицій щодо реалізації на довгостроковій основі нафтопродуктів виробництва ВАТ "Мозирский НПЗ" від 20.10.2014 року, просив негайно повернути сплачену ним суму завдатку.

Натомість, листом № 1751 від 27.10.2014 року відповідач зазначив, що готовий повернути позивачу завдаток, сплачений останнім, після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було підписано акт звірки взаєморозрахунків, в якому зазначено, що станом на 23.12.2014 року у відповідача перед позивачем існує заборгованість у розмірі 21 276,43 євро (а.с. 28).

Однак, судова колегія, дослідивши матеріаали справи, не приймає до уваги зазначений вище акт звірки взаєморозрахунків, як доказ заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 21 276,43 євро, оскільки в матеріалах справи не міститься підтвердження повноважень Т.в.о. ОСОБА_5, який підписав вказаний акт, на підписання цього акту від імені Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна".

Натомість, судова колегія зважає на те, що відповідач підтвердив наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 21 276,43 євро, надавши суду першої інстанції проект тексту мирової угоди (а.с. 159).

Також, як встановлено вище, листом № 1751 від 27.10.2014 року, підписаним уповноваженим в.о. відповідача Комаровим А.А., останній погодився повернути позивачу завдаток, сплачений останнім, однак, після підписання сторонами акту звірки взаєморозрахунків (а.с. 26).

Крім того, на вимогу ухвали Господарського суду м. Києва від 12.08.2015 року, сторони повторно здійснили звірку взаємних розрахунків за рахунком № 1642 від 09.09.2014 року, про що був складений акт станом на 18.08.2015 року, з якого вбачається, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 21 276,43 євро (а.с. 162).

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на те, що між сторонами було укладено контракт № 157/34/13 від 19.07.2013 року та договір комісії № 01/10/2013 від 01.10.2013 року, оскільки контракт № 157/34/13 був укладений сторонами 19.07.2013 року, тобто до проведення відповідачем 10.09.2014 року конкурсу, з приводу невиконання умов якого виник спір у даній справі.

Отже, контракт № 157/34/13 від 19.07.2013 року, на який посилається відповідач, не міг бути укладений сторонами в рамках конкурсу, проведеного 10.09.2014 року.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що матеріалами справи підтверджено наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 21 276,43 євро, а тому позовні вимоги про її стягнення підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані встановлені вище обставини.

Стосовно розподілу господарських витрат судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 10 016,94 грн., з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Як передбачено п. 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, у разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти, ціна позову визначається в національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову.

За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Матеріали справи свідчать про те, що позовна заява надійшла до Господарського суду м. Києва 02.07.2015 року, проте судовий збір був сплачений позивачем 30.06.2015 року.

Відповідно до витягу з офіційного веб-сайту Національного банку України (http://www.bank.gov.ua), який долучений до повного тексту рішення, офіційний курс іноземної валюти до гривні, встановлений Національним банком України на день сплати судового збору (30.06.2015 року), становив 23,54 грн за 1 євро.

Таким чином, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 10 016,94 грн (21 276,43 * 23,54 = 500 847,16 грн; 500 847,16 * 2% = 10 016,94 грн).

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" на рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 02.09.2015 року у справі № 910/16994/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/16994/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова