Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "19" жовтня 2015 р. Справа № 906/1442/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Глембоцький І.В. - директор, паспорт НОМЕР_3;

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом приватного підприємства "Велвана-Житомир" (м. Житомир)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Житомир)

про стягнення 9100,00 грн

Позивач подав до господарського суду позов про стягнення з відповідача 9100,00 грн заборгованості за поставлений товар згідно з договором поставки №36 від 19.02.2014.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві; надав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткової оплати відповідачем суми боргу у розмірі 1496,60 грн, акт звірки взаєморозрахунків станом на 19.10.2015, довідку від 19.10.2015 вих. № 1 про стан заборгованості відповідача станом на день судового засідання, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, виданого Горопашину Сергію Сергійовичу, та копію квитанції про оплату послуг адвоката на суму 500,00 грн (а. с. 39 - 47).

Відповідач в судове засідання не прибув, свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 38).

Згідно зі Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру № 21324614, зробленим судом у відповідності до статей 17 та 22-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", станом на 19.10.2015 відповідач значиться в ЄДР за адресою, вказаною у позовній заяві та на яку направлялися ухвали господарського суду, а саме: 10002, АДРЕСА_1 (а. с. 48).

Відповідно до приписів пунктів 3.9.1 та 3.9.2 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не змінював своєї юридичної адреси, і адреса відповідача, на яку направлялися ухвали господарського суду, відповідає адресі, вказаній у Спеціальному витязі з ЄДР.

Враховуючи те, що явка представників сторін в засідання суду обов'язковою не визнавалась, надання письмового відзиву відповідно до вимог статті 59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, господарський суд вважає, що неявка відповідача, повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного 19.02.2014 між приватним підприємством "Велвана-Житомир" (продавець/позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (покупець/відповідач) договору поставки № 36 (далі - договір, а. с. 8), продавець зобов'язався передавати у встановлені строки товар у власність покупця, а покупець зобов'язався приймати цей товар та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору (п. п. 1.1, 1.2).

Пунктами 5.1, 5.2 договору сторони встановили, що постачання здійснюється на умовах самовивозу. Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару покупцю (сторони підписали видаткову накладну).

Згідно з п. 3.1 договору покупець оплачує поставлений продавцем товар за ціною, зазначеною у рахунках.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 36 від 19.02.2014, згідно з виставленими на оплату рахунками-фактури № СФ-0000187 від 20.06.2014, № СФ-0000211 від 01.07.2014, позивач поставив, а відповідач прийняв товару загальною вартістю 10596,60 грн, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000185 від 23.06.2014 та № РН-0000206 від 03.07.2014 (а. с. 10, 11).

З приписів статті 692 ЦК України випливає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.1 договору поставки передбачено, що розрахунки за кожну партію товару здійснюються протягом 7 календарних днів з дати поставки товару. Датою поставки товару продавцем вважається дата передачі товару покупцю на складі постачальника (вказана дата є датою складання видаткової накладної на товар).

Відповідно до п. 4.2 договору всі грошові розрахунки між продавцем та покупцем здійснюються в безготівковій формі на поточні банківські рахунки сторін.

Враховуючи, що товар було отримано позивачем партіями 23.06.2014 та 03.07.2014, у відповідача виник обов'язок розрахуватися за нього згідно з підписаною видатковою накладною № РН-0000185 по 30.07.2014 включно (23.06.2014 + 7 днів), згідно з підписаною видатковою накладною № РН-0000206 по 10.07.2014 включно (03.07.2014 + 7 днів).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач порушив зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого товару, частково розрахувавшись перед позивачем за товар на суму 1496,60 грн, доказом чого є платіжні доручення та банківські виписки (а. с. 40 - 43).

Таким чином, станом на дату подачі позову до суду у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на день судового розгляду справи, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою від 19.10.2015 вих. № 1 (а. с. 45), становить 9100, 00 грн (10596,60 - 1496,60).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 17.07.2015 було направлено на адресу відповідача претензію № 1 про сплату боргу у розмірі 9100,00 грн, яка, за даними позивача, була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Наявність заборгованості стверджується підписаним та скріпленим печаткою відповідача актом звірки взаємних розрахунків від 04.03.2015 (а. с. 9).

Станом на час прийняття рішення, відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості перед позивачем за поставку товару на суму 9100,00 грн, однак проти наявної заборгованості не заперечив.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставку товару на вище вказану суму є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Що стосується заявлених до стягнення з відповідача послуг адвоката в сумі 500,00 грн, то ст. 44 ГПК України передбачено, що оплата послуг адвоката відноситься до складу судових витрат.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Таким чином, визначальним та достатнім для відшкодування стороні витрат по оплаті послуг адвоката є факт здійснення такої оплати за умовами відповідного договору, підтверджений платіжними документами, а також факт надання послуг саме адвокатом, а не іншим представником.

На обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката в даній справі було надано договір про надання правової допомоги від 07.09.2015, укладений між ПП "Велвана-Житомир" та адвокатом Горопашиним Сергієм Сергійовичем (а. с. 23); акт приймання - здачі виконаних робіт (а. с. 23, зворотна сторона); копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а. с. 47) та копію квитанції б/н від 07.09.2015 про оплату послуг адвоката на суму 500,00 грн (а. с. 46).

Враховуючи вище викладене, господарський суд дійшов висновку, що витрати по оплаті послуг адвоката у даній справі є правомірно заявленими та підлягають відшкодуванню на суму 500,00 грн.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (10002, АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_2) на користь приватного підприємства "Велвана-Житомир" (10001. Житомирська обл., м. Житомир, вул. Ватутіна, буд. 91/1, ):

- 9100,00 грн заборгованості за поставку товару,

- 1218,00 грн судового збору,

- 500,00 грн витрат по оплаті адвокатських послуг.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 20.10.15

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек. з повід.