ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.10.15р. Справа № 904/9271/15

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-АЛЬЯНС", м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафу у сумі 158 814,72 грн. за договором виконання робіт

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТРОЙ-АЛЬЯНС" про стягнення штрафу у сумі 158 814,72 грн. за договором виконання робіт.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

1. Відповідно до п.п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивач не надав доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" (із змінами та доповненнями) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі - 1218 гривень; у погодинному розмірі - 7,3 гривні.

За таких обставин судовий збір має бути сплачений у сумі 2 382,23 грн., однак, позивачем надано докази сплати судового збору лише на суму 1 218,00 грн., не доплата суми судового збору складає 1 164,23 грн.

В той же час, як вбачається з тексту позовної заяви, позивач просить відстрочити сплату судового збору у сумі 1 164,23 грн. на підставі ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Як вбачається з п. 3.1. постанови пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем в свою чергу не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, а відстрочення сплати судового збору можливе лише з врахуванням майнового стану сторони.

Враховуючи приписи ст. 8 ЗУ "Про судовий збір" та п. 3.1. постанови пленуму ВГСУ №7, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача та надання відстрочки по сплаті судового збору.

2. Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додаткам відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Так, ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Опис вкладення від 20.10.2015р., наданий Позивачем в якості доказу направлення копії позовної заяви відповідачу, судом не приймається оскільки в графі "Найменування предметів" відсутнє зазначення щодо направлення відповідачу позовної заяви від 20.10.2015р. № 2360, а перелічено лише додатки до позовної заяви.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 35 арк., у т.ч. платіжне доручення про сплату судового збору № НОМЕР_1 від 09.10.15р. на суму 1 218,00 грн.;

- опис;

- конверт.

Суддя ОСОБА_1