ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

13 жовтня 2015 р.

Справа № 902/1496/14

Господарський суд Вінницької області у складі судді Стефанів Т. В.,

при секретарі судового засідання Незамай Д. Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., код НОМЕР_1) №б/н від 04.09.2015 р., вх № 06-54/245/15 від 08.09.2015 р. про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог щодо виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою боржником за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 03 грн по справі № 902/1496/14

за заявою: Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області (22700, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Пестеля, 3; )

та Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі (22500, Вінницька область, м. Липовець, вул. Шевченка, 9; )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" (22500, Вінницька область, Липовецький район, м. Липовець, вул. Копитка, 59; )

про банкрутство

за участю:

арбітражного керуючого - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" Гонти Оксани Анатоліївни;

кредитора ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1496/14 (суддя Лабунська Т. І.) за заявою Іллінецької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Вінницькій області та Управління Пенсійного фонду України у Липовецькому районі до Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" про банкрутство.

06.11.2014 року судом винесено ухвалу про порушення провадження у справі №902/1496/14 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" () з призначенням попереднього засідання на 09.12.2014 року та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Гонту Оксану Анатоліївну.

В подальшому, постановою господарського суду Вінницької області від 16.01.2015 року у справі № 902/1496/14 визнано боржника - товариство з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" () банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців та призначено ліквідатором ТОВ "Липовецький маслосир завод" арбітражного керуючого Гонту Оксану Анатоліївну.

20.01.2015 року судом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника - товариство з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22 грудня 2011 року, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22 грудня 2011 року, відповідне правило, зокрема, не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

08.09.2015 до суду надійшла заява ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) №б/н від 04.09.2015 р., вх № 06-54/245/15 від 08.09.2015 р. про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог щодо виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою боржником за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 03 грн по справі № 902/1496/14.

Станом на 03.09.2015 року Верховною Радою України на підставі та в межах подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не прийнято рішення про обрання судді ОСОБА_5. на посаду судді безстроково, а тому повноваження судді ОСОБА_5. зі здійснення правосуддя припинено, оскільки Указом Президента України від 22.01.2010р. №59/2010 ОСОБА_5 призначена суддею строком на п'ять років.

Вказана заява згідно повторного автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Стефанів Т. В.

Ухвалою від 03.09.2015 р. судом призначено вищезазначену заяву до розгляду в судовому засіданні 13.10.2015 р.

У судове засідання 13.10.2015 р. з'явились арбітражний керуючий - ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" Гонта О. А. та кредитор ОСОБА_1

Арбітражний керуючий (ліквідатор) заявлені вимоги визнала з урахуванням корегувань, зазначених у Повідомленні про результати розгляду заяви № 02-21/1126 від 09.09.2015 р., а саме: у загальній сумі 7 302,04 грн.

В судовому засіданні 13.10.2015 р. заявниця зауважила, що в заяві допустила описку в сумі кредиторських вимог та просить суд визнати та включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" вимогу щодо виплати компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату за період з березня 2012 по серпень 2012 у загальній сумі 7 302,04 грн.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) №б/н від 04.09.2015 р., вх № 06-54/245/15 від 08.09.2015 р. про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог в розмірі 7 302,04 грн. по справі № 902/1496/14, дослідивши письмові докази, надані на підтвердження викладених у ній обставин, заслухавши пояснення ліквідатора та заявника, проаналізувавши норми діючого законодавства України та судову практику, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаної Заяви, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих заявником документів, ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" з 01.09.2011 року по 31.08.2012 року.

До реєстру вимог кредиторів по справі №902/1496/14, затвердженого ухвалою господарського суду Вінницької області від 17 червня 2015 року окремо внесені вимоги ОСОБА_1 щодо виплати заборгованості по заробітній платі в сумі 9 615,05 грн.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до ст. 2. Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У ст. 3 вказаного Закону визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Крім того, згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у Постанові у справі № 6-43цс14 від 21 травня 2014 року, компенсація втрати частини заробітної плати провадиться згідно зі статтею 34 Закону України «Про оплату праці», Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності й господарювання своїм працівникам у будь-якому разі затримки виплати нарахованої заробітної плати на один і більше календарних місяців, незалежно від того, чи була в цьому вина роботодавця, якщо в цей час індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги зріс більше ніж на один відсоток.

Як вбачається з наданих заявником документів, порядок нарахування суми компенсації за несвоєчасно виплачену зарплату ОСОБА_1 за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 04 грн. відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством України.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що відповідно до загальних положень статей 1 і 2 Закону розмір заробітної плати за працю на підставі трудового договору залежить від професійно-ділових якостей працівника, складності й умов виконуваної ним роботи, результатів останньої та господарської діяльності підприємства і що за своєю структурою заробітна плата складається: з основної - винагороди за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норм часу, виробітку, обслуговування, посадових обов'язків); із додаткової - винагороди за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці (доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій); а також із заохочувальних та компенсаційних виплат - винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційних та інших грошових і матеріальних виплат, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад установлені цими актами норми.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України "Про оплату праці" від 15.10.2013р. №8-рп/2013 (Справа № 1-13/2013) встановлено, що під заробітною платою, що належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Таким чином, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22 грудня 2011 року у першу чергу задовольняються, зокрема, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі.

Тобто, статтею 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22 грудня 2011 року компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату не передбачена як одна з вимог, що підлягають задоволенню в першу чергу.

Проте, з огляду на правову природу компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, що за своєю суттю є складовою належної працівникові заробітної плати, суд дійшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог щодо виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою боржником за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 04 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" до вимог першої черги.

Керуючись ст. ст. 1, 23, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 86, 115 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., код НОМЕР_1) №б/н від 04.09.2015 р., вх № 06-54/245/15 від 08.09.2015 р. про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог щодо виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою боржником за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 04 грн задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_1 кредитором у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" з сумою 7302,04 грн. в першу чергу.

3. Арбітражному керуючому (ліквідатору) Гонті О. А. окремо внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосир завод" кредиторські вимоги ОСОБА_1 (АДРЕСА_1., код НОМЕР_1) №б/н від 04.09.2015 р., вх № 06-54/245/15 від 08.09.2015 р. про включення до складу кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Липовецький маслосирзавод" з сумою грошових вимог щодо виплати компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з несвоєчасною її виплатою боржником за період з березня 2012 по серпень 2012 в розмірі 7 302, 04 грн. (1-ша черга задоволення).

4. Ухвалу направити згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Стефанів Т.В.

Віддрук. прим:

1 - до справи;

2 - Іллінецькій ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області - 22700, Вінницька область, м. Іллінці, вул. Пестеля, 3;

3 - Управлінню ПФУ у Липовецькому районі - 22500, Вінницька область, м. Липовець, вул. Шевченка, 9;

4 - ТОВ "Липовецький маслосир завод" - 22500, Вінницька обл., Липовецький район, м. Липовець, вул. Копитка, 59;

5 - Арбітражному керуючому Гонті О.А. - АДРЕСА_3;

6 - ОСОБА_1, АДРЕСА_2.