ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" жовтня 2015 р. Справа № 911/3544/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»
про забезпечення позову у справі господарського суду Київської області № 911/3544/15
за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк», м. Київ
до Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл», м. Вишневе
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет споруТовариство з обмеженою відповідальністю «У ОСОБА_1», м. Київ
про стягнення 19574170,12 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 дов. від 04.08.2015 № 453
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
третьої особи:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
встановив:

Господарським судом Київської області порушено провадження по справі № 911/3544/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (далі позивач) до Приватного акціонерного товариства «Сільпо Рітейл» (далі відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «У ОСОБА_1» про стягнення 19574170,12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на належне виконання зобов'язань третьою особою за кредитним договором від 27.06.2008 № 10.05/08-СК, укладеного між банком та третьою особою, щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, які забезпечені порукою з боку відповідача згідно договору поруки від 17.09.2010 № 101.5.59/10-ДП1, укладеного між сторонами у справі.

Від позивача до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунках відкритих у будь-яких фінансових установах, що належать відповідачеві і які будуть виявлені в ході виконавчого провадження в межах ціни позову.

Подана заява мотивована тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобовязань з повернення кредитних коштів, його фінансовий стан погіршився, а тому невжиття таких заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Присутній в судовому засіданні представник заявника повністю підтримав вимоги заяви та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в заяві.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Проте, подав заперечення на подану заяву, які зводяться до того, що посилання заявника в заяві про існування загрози невиконання рішення господарського суду без наведення відповідного обґрунтування та підкріплення відповідними доказами не є достатньою підставою для вжиття заходів до забезпечення позову, у звязку з чим відповідач просить суд відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову, з огляду на її безпідставність та необґрунтованість.

Третя особа, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, письмових пояснень щодо поданої заяви не надіслала, про причини неявки суд не повідомила.

Розглянувши матеріали справи, матеріали заяви про вжиття заходів до забезпечення позову та заслухавши пояснення представника заявника, присутнього в судовому засіданні, господарський суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Згідно із ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16 (далі Постанова) у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 цієї ж Постанови умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись з вимогою про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача заявник не подає доказів, які підтверджували б наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заявленого позивачем заходу до забезпечення позову у даній справі та доказів, що їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а саме лише посилання в поданій ним заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та існування загрози того, що вразі прийняття рішення господарським судом, його виконання буде неможливим, без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

З огляду на вищезазначене, зазначена вимога заявника є недоведеною та необґрунтованою, а відтак суд відмовляє в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ухвалив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 911/3544/15 відмовити повністю.

Суддя Ю.В. Подоляк