РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2015Справа №910/21756/15
За позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 9 797, 71 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Кошаровський О.В. (довіреність № 210/03 від 07.09.2015);

від відповідача - не з'явився;

встановив :

20.08.2015 позивач - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» звернулось до господарського суду м. Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення заборгованості у розмірі 9 797,71 грн., яка складається з заборгованості з орендної плати у розмірі 6 285,60 грн., пені у розмірі 628,56 грн., 3 % річних у розмірі 142,56 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 740,99 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору оренди офісного приміщення б/н від 01.09.2012 стосовно повної та своєчасної оплати орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.08.2015 порушено провадження у справі № 910/21756/15 та призначено до розгляду на 15.09.2015.

Письмовим відзивом від 15.09.2015 б/н на позовну заяву відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надано відповідачу рахунки на оплату орендної плати. Крім того згідно п. 5.2 договору його дія припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, а тому враховуючи, що укладений між сторонами договір діяв до 31.08.2013, позивачем неправомірно нараховано суму боргу починаючи з 01.09.2013.

Представник позивача прибув у судове засідання 13.10.2015 та надав пояснення по справі.

Відповідач в судове засідання 13.10.2015 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

01.09.2012 між Публічним акціонерним товариством «Брокбізнесбанк» (далі - позивач, орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - відповідач, орендар) було укладено договір оренди офісного приміщення б/н (далі -Договір), відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого орендодавець зобов'язався передати орендарю у строкове платне користування приміщення для розташування офісу Тернопільського відділення Страхової компанії «Брокбізнес» по акту приймоу-передачі загальною площею 3,0 кв. м. (далі - приміщення), яке знаходиться за адресою: 46008, м. Тернопіль, вул. С. Стадникової, 1, офіс 1.

Приміщення вважається фактично переданим орендареві з моменту підписання Акту прийому-передачі приміщення сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 1.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору всі види платежів, що повинні сплачуватися відповідно до даного договору, орендар сплачує у формі безготівкових банківських розрахунків. шляхом перерахування відповідних сум грошових коштів на рахунок орендодавця.

Згідно з п. 4.5 договору місячна орендна плата становить 349,20 грн.

За п. 4.6 договору орендна плата сплачується щомісяця, авансом, не пізніше 10-го числа поточного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків. В разі порушення орендодавцем свого обов'язку, передбаченого п. 2.1.4 цього договору, орендар звільняється від відповідальності за прострочення внесення орендної плати. В такому випадку рахунки підлягають оплаті впродовж 10-ти календарних днів з моменту їх надання орендодавцем.

За прострочення орендної плати орендар сплачує пеню від суми заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, але не більше 10 % від суми заборгованості (п.7.3 договору).

Відповідно до п.6.1 договору останній вступає в силу з моменту підписання акту прийому-передачі і діє до 31.08.2013 року.

01.08.2012 між сторонами було складено та підписано Акт прийому-передачі приміщення, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове орендне користування приміщення загальною площею 3,0 кв.м., яке розташоване за адресою: 46008, м. Тернопіль, вул. С. Стадникової, 1, офіс 1.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає про те, що з лютого 2014 року позивач неналежним чином виконує свої зобов'язання в частині повної та своєчасної сплати орендної плати, втім продовжує користуватися приміщенням, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 6 285,60 грн. за період з 10.02.2014 по 10.07.2015.

Зважаючи на відмову відповідача погасити суму заборгованості в добровільному порядку, позивачем, окрім стягнення основного боргу, заявлені вимоги про стягнення пені у розмірі 628,56 грн., 3 % річних у розмірі 142,56 грн., інфляційних втрат у розмірі 2 740,99 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з несвоєчасною сплатою відповідачем орендних платежів відповідно до договору оренди офісного приміщення б/н від 01.09.2012.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що позивачем неправомірно нараховано суму боргу починаючи з 01.09.2013 у зв'язку із припиненням дії укладеного між сторонами договору 31.08.2013 відповідно до п. 5.2 договору.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 2 ст. 795 ЦК України передбачено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідно до п. 5.2 договору його дія припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Крім того, п. 3.1.5 договору сторони погодили, що в разі закінчення строку дії договору орендар повинен в семиденний термін повернути приміщення орендодавцеві в задовільному технічному стані, з урахуванням норм нормального зносу, про що складається акт прийому-передачі.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників сторін, як станом на момент звернення до суду із даним позовом, так і станом на момент винесення рішення у даній справі, приміщення використовується відповідачем.

Відповідно до п. 4.5 договору місячна орендна плата становить 349,20 грн.

Пунктом 4.6 договору сторони погодили, що орендна плата сплачується щомісяця, авансом, не пізніше 10-го числа поточного місяця.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріали справи свідчать, що всупереч прийнятих на себе договірних зобов'язань відповідач фактично використовує приміщення та не виконує своїх обов'язків в частинні внесення орендної плати, в результаті чого виникла заборгованість за період з 10.02.2014 по 10.07.2015, що за неоспореними відповідачем розрахунками позивача становить 6 285,60 грн.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати у розмірі 6 285,60 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Також позивач, керуючись статтею 625 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 142,56 грн. 3% річних та 2 740,99 грн. інфляційних втрат.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись наведеною нормою статті 625 ЦК України, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, виходячи з встановленого періоду, в який відповідач є таким, що прострочив, та з урахуванням визначеного позивачем у розрахунку періоду нарахування, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% в сумі 142,56 грн. та інфляційних втрат в розмірі 2 740,99 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім того, п. 7.3 договору сторони погодили, що за прострочення орендної плати орендар сплачує пеню від суми заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, але не більше 10 % від суми заборгованості.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання зі сплати орендних платежів нараховано пеню в розмірі 628,56 грн. за період з 11.02.2014 по 28.07.2014 відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Отже, позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 628,56 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на час подання позову) визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 1827,00 грн. підлягає стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, код 20344871) на користь Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (03057, м. Київ, пр-т Перемоги, 41, код 19357489) суму боргу у розмірі 6 285 (шість тисяч двісті вісімдесят п'ять) грн. 60 коп., пеню у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 56 коп., 3 % річних у розмірі 142 (сто сорок дві) грн. 56 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 740 (дві тисячі сімсот сорок) грн. 99 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, код 20344871) в доход Державного бюджету України 1827,00 грн. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 13.10.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складене та підписане 16.10.2015

Суддя В.О. Демидов