РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/19369/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» В.І. Славінський
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 527 257,76 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Фесенко О.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНК» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» В.І. Славінський звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) про стягнення заборгованості в сумі 527 257,76 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 500 000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 21 034,24 грн., пені в сумі 1 223,52 грн., а також штрафу за неналежне виконання зобов'язань у розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення умов кредитного договору №37/12/KLMB від 10.12.2012р. (із змінами і доповненнями) відповідачем не було виконано свої зобов'язання щодо своєчасного повернення наданого кредиту в сумі 500 000,00 грн. та сплати відсотків за його користування в сумі 21 034,24 грн. Позивач вказував на те, що наведені вимоги заявлені ним достроково, що є правом позивача згідно з п. 3.1.4 кредитного договору №37/12/KLMB від 10.12.2012р. (із змінами і доповненнями). Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за кредитним договором №37/12/KLMB від 10.12.2012р. (із змінами і доповненнями) щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за його користування, позивач просив стягнути пеню у розмірі 1 223,52 коп. та 5 000,00 грн. штрафу з посиланням на п. 4.1, 4.3 кредитного договору № 37/12/KLMB від 10.12.2012р. (із змінами і доповненнями).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.07.2015 р. порушено провадження у справі №910/19369/15, розгляд справи призначено на 18.09.2015 р.

17.09.2015р. представником позивача через загальний відділ документообігу господарського суду міста Києва подано документи на виконання вимог ухвали суду від 29.07.2015р.

В судове засідання призначене на 18.09.2015 р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Надав клопотання про продовження строку розгляду справи додатково на 15 днів.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.09.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2015р задоволено клопотання позивача про продовження строку розгляду справи та відкладено розгляд справи на 09.10.2015р.

Представник позивача у судове засідання 09.10.2015р. з'явився, позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 09.10.2015р. уповноваженого представника вдруге не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала господарського суду міста Києва від 29.07.2015р. була надіслана за належною адресою відповідача, а саме зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: 02218, АДРЕСА_1. При цьому, на адресу господарського суду міста Києва підприємством зв'язку повернуто поштове відправлення з посиланням на закінчення терміну зберігання поштового відправлення.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, який приймав участь під час розгляду справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2012р. між позивачем - ПАТ «Златобанк» як кредитодавцем, та відповідачем - ФОП ОСОБА_2 як позичальником, було укладено кредитний договір №37/12/KLMB (далі - кредитний договір), згідно з пунктом 1.1 якого в порядку та на умовах, встановлених цим кредитним договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови кредитного договору.

Пунктом 1.2 кредитного договору визначено, що кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитних коштів, встановлених цим кредитним договором, може знову отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією. Грошові кошти за кредитною лінією (отримання траншів) надаються банком за заявками позичальника після їх акцепту банком.

Згідно з пунктом 1.3 кредитного договору, максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 500 000,00 грн.

Кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 09.12.1013 включно (п. 1.4 кредитного договору).

Відповідно до пункту 1.5 кредитного договору № 202/1/13-KL від 29.07.2013, за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 18,5% річних.

Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем в валюті кредиту.

Сплата процентів здійснюється з фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається рік і місяць рівні календарній кількості днів. День повернення кредиту до розрахунку не приймається (п. 2.4. кредитного договору).

Відповідно до пункту 2.5 кредитного договору, позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця щомісячно по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів.

Згідно з п. 3.1.4 кредитного договору, кредитодавець має право відмовитись від подальшого кредитування позичальника за цим кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі дострокового повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами та неустойки/штрафів (за їх наявності) у разі настання та/або існування хоча б однієї з обумовлених наведених пунктом обставин, зокрема у випадку одноразового порушення позичальником будь-якого з боргових зобов'язань, в будь-якій їх частині, наявності/виникнення випадку невиконання умов.

Пунктом 3.4 кредитного договору визначено зобов'язання позичальника, а саме:

- сплачувати проценти/комісію у розмірі та в порядку, передбаченому цим кредитним договором, згідно з умовами кредитного договору (п.п. 3.4.2);

- повернути кредит в повному обсязі в порядку та строки, передбачені цим кредитним договором, в тому числі достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в тому числі у випадку настання несприятливих обставин/подій (п.п. 3.4.3);

- безумовно сплатити неустойку (штраф, пеню), інші штрафні санкції, відшкодувати заподіяні банку збитки, завдані невиконанням/неналежним виконанням умов кредитного договору (п.п. 3.4.4);

- достроково повернути кредит та сплатити проценти на вимогу кредитодавця у випадках, передбачених цим кредитним договором (п.п. 3.4.10).

Відповідно до пункту 5.4 кредитного договору, кожна із перелічених нижче подій, обставин, фактів, умов вважається несприятливою подією/несприятливою обставиною, зокрема будь-яке невиконання та/або неналежне виконання позичальником та/або третіми особами кредитного договору та/або договорів забезпечення (настання будь-якого випадку невиконання); несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно з цим кредитним договором та/або іншими договорами, укладеними із банком.

Крім того, сторонами кредитного договору були укладені додаткові угоди про внесення змін до наведеного договору, а саме:

Додаткова угода №1 від 09.12.2013р., згідно яких пункт 1.4 кредитного договору викладено в новій редакції: «Строк дії максимального ліміту за кредитною лінією діє до 06.12.2014року. Кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 08.12.2014року включно».

Договір про внесення змін до кредитного договору від 04.12.2014р., згідно яких пункт 1.4 кредитного договору викладено в новій редакції: «Встановити з 08 грудня 2014 року кінцеву дату повернення Кредиту: не пізніше « 08» грудня 2015 року включно».

Договір про внесення змін до кредитного договору, згідно якого сторони погодились викласти п.2.5 кредитного договору в наступній редакції: «Позичальник самостійно сплачує (перераховує) проценти на рахунок для оплати боргових зобов'язань та процентів. Проценти сплачуються за період з першого по останній день календарного місяця по сьоме число (включно) місяця, що слідує за місцем нарахування процентів. Проценти за користування кредитними коштами, що нараховані за грудень 2014 року позичальник сплачує самостійно в термін до шістнадцятого січня 2015 року (включно)».

Відповідно до заявок відповідача, наданих позивачу на виконання п. 1.2 кредитного договору, і які акцептовані позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку відповідача за період з 10.12.2012р. по 23.07.2015р., позивачем було надано відповідачу кредитні кошти (транші) загалом в розмірі 500 000,00 грн.

Крім того, за користування кредитними коштами за кредитним договором, позивачем нараховано відповідачу до сплати проценти за користування кредитними коштами загалом на суму 21 034,24 грн., з розрахунком яких, після здійсненої перевірки, суд погоджується щодо сум, строків та ставок нарахувань.

В свою чергу, відповідачем не здійснювалось погашення заборгованості зі сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами за кредитним договором.

Відповідно до листа - попередження ПАТ «Златобанк» №627 від 17.03.2015р, адресованого відповідачу, позивач наголошував на наявності непогашеної заборгованості за кредитним договором, та необхідності погашення існуючої станом на момент направлення листа заборгованості з повернення кредитних коштів та процентів за його користування.

26.06.2015р. ПАТ «Златобанк» надіслано на адресу відповідача лист-вимогу №1635, в якому позивач повідомив про істотне порушення відповідачем умов кредитного договору щодо сплати кредитних платежів. Крім того, позивач вказував на наявність у нього права згідно з умовами кредитного договору на заявлення вимоги про повне дострокове погашення кредиту у випадку виникнення у відповідача заборгованості.

На підтвердження направлення позивачем відповідачу листа - вимоги № 1635 від 25.06.2015, позивачем надано рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень 558, яке повернуто на адресу позивача відділом поштового зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання.

Як зазначав позивач у позові, відповідачем не було погашено заборгованість за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за його користування, у зв'язку з чим станом на 23.07.2015р. заборгованість відповідача за наведеним договором складає 500 000,00 грн. заборгованості за кредитним договором (із змінами і доповненнями) та 12 034,24 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом.

Відповідно до ч. 1 статті 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Вимогами статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Вимогами статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що позивачем відповідно до умов кредитного договору (із змінами і доповненнями) було надано відповідачу кредитні кошти загалом в сумі 500 000,00 грн. зі строком повернення не пізніше 08.12.2014 включно, зі сплатою за їх користування процентів, які відповідач зобов'язався сплачувати щомісячно.

Отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується наявними в справі банківськими виписками, відповідно до яких банком акцептовано заявки відповідача, шляхом вчинення дій по перерахуванню коштів, що підтверджується надано позивачем банківською випискою за період з 10.12.2012 по 23.07.2015.

Проте, відповідачем всупереч п. 1.5, 2.3, 2.4, 2.5, п.п. 3.4.2 п. 3.4 кредитного договору (із змінами і доповненнями), станом на момент прийняття рішення по справі, допущено прострочення виконання своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення кредитних коштів в сумі 500 000,00 грн. та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами на суму 21 034,24 грн.

В свою чергу, п.п. 3.1.4 п. 3.1 кредитного договору (із змінами і доповненнями) передбачено право кредитодавця (позивача) на відмову від подальшого кредитування позичальника за договором та право вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в т.ч. їх повернення), а п.п. 3.4.3 п. 3.4 наведеного договору обумовлено і кореспондуючий обов'язок позичальника (відповідача) повернути кредит в повному обсязі у разі порушення ним своїх боргових зобов'язань та наявності/виникнення випадку невиконання умов договору, тобто наявності факту невиконання /неналежного виконання умов кредитного договору (із змінами і доповненнями).

Таким чином, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем встановлених кредитним договором (із змінами і доповненнями) обов'язків щодо погашення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами у позивача, відповідно до п.п. 3.1.4 п. 3.1, п.п. 3.4.3 п. 3.4 кредитного договору (із змінами і доповненнями), виникло право вимагати повернення усієї суми наданого кредиту, сплати процентів за його користування, сплати пені за несвоєчасне виконання зобов'язань щодо сплати процентів, а також сплати штрафу, про що позивачем було надіслано відповідачу лист - вимогу № 1635 від 25.06.2015.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 500 000,00 грн. заборгованості за кредитом та 21 034,24 грн. заборгованості за процентами - є законними, обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в цій частині в повному обсязі.

Крім того, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань за кредитним договором (із змінами і доповненнями) щодо своєчасного погашення кредиту та сплати процентів за його користування, позивач просив стягнути пеню у розмірі 1 223,52 грн. та штраф у розмірі 5000 грн. 00 коп. з посиланням на п. 4.1, 4.3 кредитного договору (із змінами і доповненнями).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з частинами 1 - 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповернутого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості.

Пунктом 4.3 кредитного договору визначено, що за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобов'язань за цим кредитним договором, передбачених п. 3.4 (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати, тощо), банк має право стягнути, а позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5000 грн. 00 коп.

Оскільки судом встановлено, що станом на момент вирішення спору, відповідачем порушено виконання своїх зобов'язань щодо повернення кредитних коштів та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір документально підтвердженої заборгованості за кредитом складає 500 000,00 грн., а розмір заборгованості за процентами - 21 034,24 грн., зі сплати яких відповідачем допущено прострочення, а тому згідно умов кредитного договору (із змінами і доповненнями) наявні обумовлені законом і договором підстави для застосування до відповідача штрафних санкцій, а саме: пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань з сплати процентів за користування кредитом (п. 4.1 кредитного договору), а також штрафу за встановлений судом і підтверджений документально випадок неналежного виконання зобов'язань за договором (п. 4.3 кредитного договору).

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 1 223,52 грн. пені та 5000 грн. 00 коп. штрафу, суд погоджується з розрахованими позивачем показниками щодо сум, строків та ставок нарахувань, у зв'язку з чим дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 1 223,52 грн. пені та 5000 грн. 00 коп. штрафу.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову), від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

У відповідності до вимог частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Отже, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позову), судовий збір в сумі 10 545,16 грн. підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» В.І. Славінський задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (02218, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» (01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 17/52; ідентифікаційний код 35894495) заборгованість за кредитом у сумі 500 000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 21 034,24 грн., пеню в сумі 1 223,52 грн., штраф за неналежне виконання зобов'язань у розмірі 5 000,00 грн. Видати наказ.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (02218, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) в доход Державного бюджету України 10 545,16 грн. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 13.10.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко