КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/8743/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Чорної Л.В.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Гарницький П.П.

Денильченко І.П.

від відповідача - Матвієнко Н.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енбра" на рішення господарського суду міста Києва від 22.06.2015 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енбра"

до Комунального підприємства "Дирекція замовника з управління

житловим господарством Дарницького району міста Києва"

про стягнення 32984,85 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва 22.06.2015 по справі №910/8743/15-г в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енбра" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого - судді Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.07.2015 розгляд апеляційної скарги призначено 25.08.2015.

19 серпня 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2015, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, п. 2.6 рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/8743/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2015, колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

23 вересня 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника позивача надійшли додаткові документи.

15 жовтня 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника позивача надійшли додаткові документи.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. на лікарняному, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, п.2.2., п. 2.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/8743/15-г колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до свого провадження.

В судове засідання 20.10.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просили скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2015.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2015.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

23 січня 2013 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладено договір №11 про надання послуг з технічного обслуговування приладів комерційного обліку теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору виконавець зобов'язується надати послуги з технічного обслуговування приладів комерційного обліку теплової енергії, а замовник прийняти та оплатити такі послуги, відповідно до умов Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору обсяг надання послуг визначається відповідно до переліку вузлів обліку теплової енергії, зазначених у Додатку №1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в період з серпня по грудень, на виконання умов Договору, надав відповідачу послуги на загальну суму 30300,00 грн.

Частиною 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У частині 2 статті 902 ЦК України зазначено, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підтвердження надання послуг за Договором відповідачем надано форми актів № КБ-2, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми № КБ-3, які складені та підписані позивачем в односторонньому порядку.

Згідно з Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 04.12.2009 за № 554 "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві" форми актів № КБ-2, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми № КБ-3 застосовуються як первинні документи у будівництві.

В той же час, між сторонами укладено Договір, який за своєю є договором про надання послуг.

Згідно з п. 4.2. Договору підставою для здійснення оплати за послуги, що надаються відповідно до Договору, є підписаний сторонами акт виконаних робіт.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що надані позивачем акти № КБ-2, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати форми № КБ-3, не можуть вважатися первинними документами, які підтверджують надання відповідачем послуг за Договором.

Крім того, місцевим господарським судом встановлено, що КП "ДЗ УЖГ Дарницького району міста Києва" з 01.07.2014 не здійснює діяльність з постачання теплової енергії для потреб опалення та гарячого водопостачання по будинкам, зазначеним в додатку № 1 до договору № 11 від 23.01.2013, оскільки не має необхідних дозвільних документів на провадження діяльності у сфері теплопостачання та, відповідно, не може бути виконавцем цих послуг, в зв'язку з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії".

Так, відповідач Листом № 45/1755 від 22.08.2014 повідомив позивача, що в зв'язку з прийняттям Верховною Радою України 10.04.2014 Закону України № 1198-VII, яким внесено зміни до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", теплопостачальні організації ПАТ "Київенерго" та ТОВ "Євро-Реконструкція", як виконавці послуг, з 01.07.2014 року укладають прямі договори з населенням на послуги з теплопостачання та не проводять нарахувань по тепловій енергії комунальному підприємству "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва". Оскільки теплопостачальні організації проводять розрахунки за послуги з опалення та гарячого водопостачання напряму з власниками житлових та нежитлових приміщень в житлових будинках, то вони самі й забезпечують облік спожитої теплової енергії.

В той же час, позивач направляв відповідачу акти виконаних робіт, рахунки фактури та податкові накладні, які залишені відповідачем без розгляду, оскільки такі послуги не замовлялись.

Щодо наданих апелянтом відомостей обліку споживання теплової енергії, колегія суддів зазначає, що останні не можуть бути належними доказами виконання позивачем послуг з огляду на наступне.

Згідно з п. 5.3. Договору виконавець щомісяця знімає показання з теплолічильників, зазначених в Додатку №1, після чого надає відомості до ЖЕД, для їх перевірки та підписання.

Пунктом 5.4. Договору встановлено, що виконавець надає замовнику підписані уповноваженою особою ТОВ "Євро-Реконструкція" відомості обліку споживання теплової енергії та до 3 числа наступного за звітним місяця надає замовнику акти виконаних робіт, у яких зазначена кількість приладів обліку теплової енергії, відомості на які надані для розрахунків до ТОВ «Євро-реконструкція». Сторони протягом 3 днів, після надання актів, підписують акти про виконані роботи.

Як вбачається з доповідних головних інженерів ЖЕД - 201, ЖЕД - 202 та ЖЕД - 203 (а.с. 84-86), в період з серпня 2014 по грудень 2014 доступу для зняття показників в теплових пунктах житлових будинків, де встановлені теплові лічильники, представникам позивача не надавалося.

Крім того, надані позивачем відомості обліку споживання теплової енергії не містять підписів уповноважених осіб ТОВ "Євро-Реконструкція".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту надання послуг та прийняття їх відповідачем.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енбра" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2015.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енбра" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 по справі №910/8743/15-г без змін.

Матеріали справи №910/8743/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

Л.В. Чорна

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.10.2015