ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.15 Справа № 904/7512/15

За позовом публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", м. Київ, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР", м. Дніпропетровськ

про визнання кредитором і зобов`язання включити до реєстру вимог кредиторів

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №10/03-08 від 16.06.2015

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" (надалі - Відповідач) про визнання публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" на суму 30 907 058,17 грн. та зобовязання комісії з припинення товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" включити вимоги публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2015 порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду.

05.10.2015 від Позивача через канцелярію суду надійшло клопотання вих. №б/н від 05.10.2015, в якому Позивач уточнив прохальну частину позовної заяви. Суд прийняв клопотання вих. №б/н від 05.10.2015 до розгляду.

В судових засіданнях 22.09.2015, 06.10.2015 розгляд справи відкладався на 06.10.2015, 13.10.2015 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судове засідання з'явився, позовні вимоги вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання, призначені на 22.09.2015, 06.10.2015, 13.10.2015 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною в позовній заяві та підтвердженою Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 21.08.2015: 49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, будинок 27.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України.

В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість присутності в судовому засіданні представника Відповідача документально підтверджена не була, надані Позивачем матеріали справи та оригінали документів дозволяють розглянути справу по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Відповідача за наявними в справі матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 03.12.2013 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.09.2008 між публічним акціонерним товариством "БАНК ФОРУМ" (Банк, Кредитор, ПАТ "БАНК ФОРУМ") та товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" (Позичальник, ТОВ "АМСТОР") укладений кредитний договір № 0035/08/19-KLI (надалі Кредитний договір).

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 8 500 000,00 доларів США.

Згідно з п. 1.2., п.1.3. Кредитного договору, кредитні кошти надаються строком по 14.09.2009 та за користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13 % процентів річних.

Положеннями пунктів 2.4., 2.5., 2.6. Кредитного договору визначено, що проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, в доларах США за фактичний строк користування кредитними коштами та з розрахунку 360 днів у році.

У відповідності до п.п.п 3.1.1. Кредитного договору, Банк надає позичальнику кредитні кошти шляхом їх перерахування відповідно до цільового призначення за наданими позичальником письмовими заявками та документами.

На виконання вимог чинного законодавства України та викладених умов Кредитного договору Кредитор надавав Боржнику кредитні кошти в сумі 4 000 000,00 доларів США згідно з його заявками №2691 від 16.09.2008, №2699 від 17.09.2008, №2709 від 18.09.2008.

Таким чином, Кредитор виконав умови Кредитного договору щодо надання кредитних коштів.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п.п. 3.3.2. Позичальник зобовязаний не пізніше визначеного п. 1.2. Кредитного договору строку повернути банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно п. 2.6. Кредитного договору.

Пунктом 2.8. Кредитного договору передбачено, що у разі недостатності суми проведеного платежу на виконання зобовязань Позичальника за Кредитним договором у повному обсязі, вимоги Банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу строкові проценти та комісії, заборгованості за кредитом, в третю можливі неустойка, штрафи та пеня, потім інші вимоги Банку.

Між Банком та Позичальником було укладено Договори про внесення змін до Кредитного договору, щодо зміни до графіку повернення кредитних коштів.

Однак, Позичальником не виконано умови щодо погашення кредитних коштів в строки встановлені Графіком, що передбачений Кредитним договором.

В зв'язку з порушенням умов Кредитного договору, Кредитор направив Боржнику вимогу про виконання порушеного зобов'язання вих. №957/3.1 від 10.04.2014 про негайну сплату заборованості за Кредитним договором, яка Боржником була залишена без задоволення.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Відповідно статей 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.4.1. Кредитного договору, за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну чи часткову сплату процентів, Позичальник зобовязаний сплачувати Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня, від простроченої суми за кожний день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Згідно з п.5.2. Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобовязань по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів та інших зобовязань, передбачених п. 3.3. Кредитного договору є умовами, при надані яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює повернення отриманих коштів Банку, сплачує Банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього Банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмові вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені.

Внаслідок невиконання позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором станом на 25.05.2015 утворилась заборгованість у розмірі 30 907 058,17 грн., з яких:

- 23 025 328,00 грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів в гривні;

- 4 286 744,22 грн. - прострочена заборгованість по нарахованим процентам в гривні;

- 3 594 985,95 грн. пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за простроченим кредитом по процента в гривні.

Позивачем виявлено, що відповідно до бюлетеня державного реєстратора № 318 (13) 2015 на сторінці 49 за № 2051 оприлюднено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних особі-підприємців № 318 (13) 2015 рік про перебування ТОВ "АМСТОР" в стані припинення. Строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для за явлення кредиторами своїх вимог 18.07.2015.

Позивач маючи вимоги до Відповідача 27.06.2015 звернувся на адресу комісії з припинення за заявою з грошовими вимогами до боржника.

27.07.2015 на адресу Позивача надійшло повідомлення Відповідача за вих. № 84-ПК від 21.07.2015 про розгляд кредиторських вимог, яким Відповідач частково визнав кредиторські вимоги банку, відхиливши кредиторські вимоги позивача щодо сплати пені в сумі 3 594 985,95 грн., посилаючись на положення ст. 614 Цивільного кодексу України.

Проте згодом, 14.09.2015 Позивачем отримано повідомлення вих. №17-ПК від 18.08.2015, в якому Відповідач зазначив, що відхиляє кредиторські вимога Позивача в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд визнати позивача кредитором Відповідача на суму 30 907 058,17 грн. та зобов'язати комісію з припинення Відповідача включити вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР".

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених Позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно зі ст. 105 Цивільного кодексу України, після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Як вже зазначалось, відповідно до бюлетеня державного реєстратора № 318 (13) 2015 на сторінці 49 за № 2051 оприлюдненої відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних особі-підприємців № 318 (13) 2015 рік про перебування ТОВ "АМСТОР" в стані припинення. Строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для за явлення кредиторами своїх вимог 18.07.2015.

Матеріалами справи підтверджується, що Позивач звернувся з грошовими вимогами до відповідача 19.06.2015, тобто у передбачені строки.

З огляду на ч. 6 ст. 105 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна вимога кредитора, зокрема, щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається ліквідаційною комісією, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Як було зазначено вище, 27.07.2015 на адресу Позивача надійшло повідомлення Відповідача за вих. № 84-ПК від 21.07.2015 про розгляд кредиторських вимог, яким Відповідач частково визнав кредиторські вимоги банку, відхиливши кредиторські вимоги позивача щодо сплати пені в сумі 3 594 985,95 грн., посилаючись на положення ст. 614 Цивільного кодексу України.

Проте згодом, 14.09.2015 Позивачем отримано повідомлення вих. №17-ПК від 18.08.2015, в якому Відповідач зазначив, що відхиляє кредиторські вимога Позивача в повному обсязі.

Частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги існування заборгованості Відповідача за перед позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо сплати та стягнення судового збору по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України», вирішуючи питання щодо сплати судового збору, господарський суд повинен виходити, зокрема, з такого.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визнання ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становила 1218,00 грн.

Позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, а отже до сплати підлягає судовий збір в сумі 2 436,00 грн.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Так, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (станом на подачу позову до суду 21.08.2015) визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (пункт 22 частини 1 статті 5). Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "БАНК ФОРУМ" ОСОБА_1, призначена рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.01.2015 № 10.

Враховуючи наведені норми, з Відповідача стягується судовий збір в дохід Державного бюджету України в сумі 2 436,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати публічне акціонерне товариство "БАНК ФОРУМ" () кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" () на суму 30 907 058,17 грн. (тридцять мільйонів дев'ятсот сім тисяч п'ятдесят вісім гривень 17 копійок).

Зобовязати комісію з припинення товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" включити вимоги Публічного акціонерного товариства " БАНК ФОРУМ" до проміжного ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" в сумі 30 907 058,17 грн. (тридцять мільйонів дев'ятсот сім тисяч п'ятдесят вісім гривень 17 копійок).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, буд. 27; ) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, рахунок 3005 (Державна судова адміністрація України, 050) в у відділенні банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 2 436,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.10.2015.

Суддя ОСОБА_3