номер провадження справи 4/106/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 Справа № 908/3976/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, (690600, м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 11, к. 413)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Кредитпромбанк, (01014, м. Київ, бул. Дружби народів, 38)

про стягнення 825232,17 грн. заборгованості

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Науменко А.О., Гандюкова Л.П.

За участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

від третьої особи не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

06.07.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство Дельта Банк, м. Київ з позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, м. Запоріжжя про стягнення 825232,17 грн. заборгованості.

Ухвалою від 06.07.2015 р. порушено провадження у справі № 908/3976/15, справі присвоєно номер провадження 4/106/15, на підставі ст. 27 ГПК України, до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Публічне акціонерне товариство Кредитпромбанк, м. Київ, судове засідання призначено на 05.08.2015р., у сторін витребувані документи і докази, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою від 05.08.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.09.2015 р. зважаючи на неявку в судове засідання відповідача та третьої особи, у звязку із невиконанням вимог ухвали суду позивачем та необхідністю витребування у сторін додаткових доказів, які необхідні для розгляду справи.

ОСОБА_2о. керівника апарату господарського суду Запорізької області ОСОБА_3 від 02.09.2015 р., на підставі ст. 4-6 ГПК України, у зв'язку з виробничою необхідністю, справу № 908/3976/15 передано на колегіальний розгляд суддів у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Боєва О.С., Гандюкова Л.П.

Ухвалою суду від 02.09.2015 р. прийнято справу № 908/3976/15 до розгляду, судове засідання призначено на 01.10.2015 р. Ухвалою суду від 01.10.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 22.10.2015р.

ОСОБА_2 Керівника апарату господарського суду Запорізької області ОСОБА_4 від 19.10.2015 р., на підставі ст. 4-6 ГПК України, у зв'язку з виробничою необхідністю, справу № 908/3976/15 передано на колегіальний розгляд суддів у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Зінченко Н.Г., судді Науменко А.О., Гандюкова Л.П.

Ухвалою суду від 19.10.2015 р. прийнято справу № 908/3976/15 до розгляду, судове засідання призначено на 22.10.2015 р.

В судовому засіданні 22.10.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За інициативою суду розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач в судове засідання 22.10.2015р. не зявися, однак 21.10. 2015р. на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій останній зазначає, що у зв'язку із зайнятістю і інших судових засіданнях не зможе бути присутнім в судовому засіданні по справі № 908/3976/15 призначеному о 10 год. 00 хв., просить провести судове засідання 22.10.2015р. без участі уповноваженого представника позивача.

Розглянувши подану заяву, колегією суддів заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника позивача задоволена.

Відповідач та третя особа в судове засідання 22.10.2015р. не зявилися, без повідомлення про причини неявки.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 05.08.2015р., юридичною адресою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія (код ЄДРПУО 25476175) є: 690600, м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 11, к. 413, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 06.07.2015р. про порушення провадження у справі № 908/3976/15, яка направлялася на зазначену адресу ТОВ Інструментальна компанія повернулася на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового звязку: За закінченням терміну зберігання. Ухвала суду від 05.08.2015р. про відкладення розгляду справи та ухвала від 02.09.2015р. про прийняття справи до розгляду, які направлялася на зазначену адресу відповідача повернулися на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового звязку: Організація не зареєстрована.

Ухвали суду від 01.10.2015р. та від 19.10.2015р. у справі № 908/3976/15, станом на 22.10.2015р., на адресу господарського суду Запорізької області не поверталися.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/3976/15.

Третя особа, про дату, час та місце розгляду справи № 908/3976/15 була повідомлена належним чином ухвалою суду від 06.07.2015р. про порушення провадження у справі №908/3976/15 та ухвалами суду від 05.08.2015р., від 02.09.2015р., від 01.10.2015 р. та від 19.10.2015 р.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача та третьої особи.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на ст., ст. 193, 220, 224, 229, 230 ГК України, ст., ст. 526, 530, 536, 589, 610, 612, 629, 1046-1050, 1054, 1056-1 ЦК України, кредитному договорі № 04/01/08-КЛН від 17.01.2008р., договорі Договір купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р., відповідно до яких позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, м.Запоріжжя суму 480 193,76 грн. заборгованості за кредитом, 176 737,90 грн. заборгованості за відсотками, 158419,54 грн. пені та 9880, 97 грн. 3 % річних за порушення строків повернення кредиту та відсотків.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

17.01.2008р. між Відкритим акціонерним товариством Кредитпромбанк (на час вирішення спору згідно з довідки з ЄДРПОУ станом на 22.10.2015 р. ПАТ Кредитпромбанк) (третьою особою у справі) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія (відповідачем у справі) був укладений Кредитний договір № 04/01/08-КЛН (далі за текстом Кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору третя особа (Банк) відкриває відповідачу (позичальнику) не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 600 000, 00 грн., а позичальник зобов'язується повернути кредит на умовах, що передбачені договором.

Згідно п. 2.3. кредитного договору встановлено, що датою надання кредитів вважається день зарахування грошових коштів на позичковий рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості позичальника за кредитами, наданими згідно з договором.

Згідно п.2.6.1., 2.6.2., 2.6.З., 2.6.4, 2.6.5 кредитного договору, розрахунок суми процентів за користування кредитом починається з дня зарахування суми кредитів на позичковий рахунок, відкритий Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитним договором. Проценти за користування кредитом нараховуються 20 числа кожного місяця, в останній робочий день місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами дата якого встановлена у пункті 3.4.4. даного кредитного договору, виходячи із суми заборгованості на позичковому рахунку, відкритим банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитами, наданими згідно з даним кредитним договором, та процентної ставки, визначеної у пункті 2.5. даного кредитного договору. При розрахунку суми процентів береться фактична кількість календарних днів користування кредитами у розрахунковому періоді та фактична кількість днів у поточному році. При погашенні заборгованості перед Банком за кредитами та процентами за користування ними, кошти Позичальника спрямовуються у першу чергу для оплати простроченої заборгованості за нарахованими процентами та кредитами, а потім для погашення строкової заборгованості за нарахованими процентами та кредитами. В останню чергу сплачується пеня, розмір якої визначається відповідно до пункту 3.4.8. даного кредитного договору.

Згідно п.3.4.3. кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати Банку нараховані проценти за кредитами 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитами та в день повного погашення заборгованості за кредитам, встановлений у пункті 3.4.4. даного кредитного договору.

27.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством Кредитпромбанк (третьою особою, продавець) та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (позивачем, покупцем) був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги (далі за текстом Договір).

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ Кредитпромбанк продає (відступає) ПАТ Дельта Банк права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ Дельта Банк замінює ПАТ Кредитпромбанк як кредитора ( стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ Кредитпромбанк до ПАТ Дельта Банк прав вимоги до боржників, до ПАТ Дельта Банк переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ Кредитпромбанк) від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до п. 4.1 договору купівлі-продажу продавець підтверджує та визнає, що з дати відступлення усі кошти, сплачені позичальниками за кредитними договорами або особами, які надали забезпечення за договорами забезпечення, або будь-якими іншими особами, належать покупцю. Цим договором покупець доручає продавцю приймати від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, платежі в будь-якій національній та іноземній валюті для погашення заборгованості позичальників за кредитними договорами. Таким чином, у випадку, якщо з дати відступлення продавець отримає від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, або з інших джерел будь-які суми грошових коштів в погашення заборгованості позичальників, покупець цим договором доручає продавцю, а продавець буде зобовязаний в день їх отримання перерахувати покупцю такі суми грошових коштів із зазначенням даних позичальника, відповідного кредитного договору, суми та дати зарахування.

За загальними правилами цивільного законодавства уступка права вимоги кредитором іншій особі є однією з підстав заміни особи в зобовязаннях (цесією). Як наслідок, змінюється субєктний склад зобовязання, але зміст його залишається попереднім.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема,: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з витягом з Додатку №1 до договору купівлі-продажу (Перелік прав вимог за кредитами), до переліку включено, зокрема, № кредитного договору - 04/01/08-КЛН, дата укладання кредитного договору 17.01.2008 р., кінцевий термін погашення кредиту за кредитним договором 14.01.2011р., загальна сума грошового зобовязання 600000, 00 грн., фактичний розмір заборгованості 480193,76 грн. та нараховані несплачені відсотки 176 737, 90 грн.

Відповідно до п. 3.4.4. кредитного договору, Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитами зі своїх поточних рахунків на рахунок банку згідно встановленого графіку. Повністю погасити заборгованість за кредитами 14.01.2011р. зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Датою погашення кредитів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунок банку.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дослідивши положення Кредитного договору № 04/01/08-КЛН від 15.12.2006р., колегія суддів дійшла висновку, що за своєю правовою природою даний Договір є кредитним договором, до якого застосовуються положення параграфів 1 та 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 345 ГК України передбачено, що кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, укладеного в письмовій формі між кредитором та позичальником, в якому обовязково повинно бути передбачено мета, сума і строк кредиту, умови та порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобовязань позичальника, відсоткова ставка, порядок плати за кредит, обовязки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Фактичні обставини справи свідчать, в порушення умов Кредитного договору та вимог чинного законодавства ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія (Позичальник) взяті на себе зобовязання належним чином та у встановлені Графіком погашення кредиту строки не виконав, кредит не погасив, сплату процентів за користування кредитними коштами у повному обсязі не здійснив.

У звязку із цим, за ТОВ Інструментальна компанія перед Банком (позивачем), згідно наданих позивачем розрахунків, які підтверджено наявними у справі доказами, рахується заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 480 193,76 грн.; та сума заборгованості відсотків - 176 737,90 грн., що підтверджується виписками по руху коштів по рахунку ТОВ Інструментальна компанія.

Станом на час вирішення справи в судовому засіданні заборгованість з погашення кредиту та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами ТОВ Інструментальна компанія погашена не була.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

ТОВ Інструментальна компанія (Позичальник) доказів належного і повного виконання зобовязань по поверненню основної суми заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування кредитними коштами суду не довів.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія заборгованість за кредитом - в розмірі 480 193,76 грн. та заборгованості за відсотками - в розмірі 176 737,90 грн. обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Зі змісту ст. ст. 549, 610, 611 ЦК України слідує, що обовязковою умовою для задоволення вимог про стягнення суми пені є встановлення факту несвоєчасного виконання грошових зобовязань, а також моменту (дати) порушення грошового зобовязання, та періоду нарахування пені.

Нарахування пені позивач обґрунтовує п. п. 3.4.4. та 3.4.8. Кредитного договору.

Відповідно до п. 3.4.4. Кредитного договору, у разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 договору, на суму простроченого платежу.

Відповідно до п. 3.4.8. Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентам позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами.

Враховуючи вищевказані умови Кредитного договору за прострочення Позичальником виконання зобовязань з погашення кредиту Банком нарахована пеня за кредитним договором за несвоєчасну сплату платежів по кредиту за період з 17.12.2014р. по 17.06.2015р. в сумі 115 799,07 грн. та пеня за несвоєчасну сплату платежів по відсотках 17.12.2014р. по 17.06.2015р. в сумі 42 620,47 грн., всього в загальній сумі 158419,54 грн.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в загальній сумі 158419,54 грн. задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3.4.4. кредитного договору № 04/01/08-КЛН від 17.01.2008 р. було встановлено кінцевий строк повернення кредиту 14.01.2011 р., отже, у разі підтвердження факту порушення грошового зобовязання відповідачем перед позивачем, останній мав би право, враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, нараховувати пеню протягом 6 місяців від дня, коди зобовязання мало бути виконано: з 15.01.2011 р. по 15.07.2011 р., а не з 17.12.2014 р. по 17.06.2015 р., як вказано у позові. При цьому, суд бере до уваги розяснення, викладене у п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, про те, що приписом частини шостої статті 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Крім того, в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.10.2015р. №01-06/1837/15 зазначено, що зі змісту статей 512, 514 ЦК України випливає, що законодавець передбачив право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу відступлених прав.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення 158419,54 грн. пені за прострочення виконання грошових зобовязань відмовляється як необґрунтовано заявлених.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 3 % річних від суми простроченого боргу в розмірі 7 222,64 грн. та 3 % річних від суми прострочених відсотків в розмірі 2 658,33 грн., а всього 9880, 97 грн. 3 % річних.

Зазначений розрахунок судом перевірений та визнаний таким, що виконаний вірно.

Враховуючи викладене, вимога про стягнення з відповідача 9880, 97 грн. 3 % річних за порушення строків повернення кредиту та відсотків за Кредитним договором заявлена до стягнення правомірно та підлягає задоволенню судом.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, доказів погашення заборгованості у повному обсязі суду не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення 480 193,76 грн. заборгованості за кредитом, 176 737,90 грн. заборгованості за відсотками та 9880, 97 грн. 3 % річних за порушення строків повернення кредиту та відсотків. В іншій частині позовних вимог відмовляється.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, пропорційно задоволеним позовним вимогам, оскільки спір доведено до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 22, 44, 49, 75, 78, 82-85 ГПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И ЛА:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, (690600, м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 11, к. 413, код ЄДРПУО 25476175) на користь Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; адреса для листування: 04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 39, ) 480 193 (чотириста вісімдесят тисяч сто дев'яносто три) грн. 76 коп. заборгованості по кредиту, 176 737 (сто сімдесят шість тисяч сімсот тридцять сім) грн. 90 коп. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 9880 (дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят) грн. 97 коп. 3% річних. Видати наказ.

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інструментальна компанія, (690600, м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд. 11, к. 413, код ЄДРПУО 25476175) на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); банк отримувача: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); МФО 813015; ; рахунок № 3007; код бюджетної класифікації 22030001; символ звітності банку 206) 10 002 (десять тисяч дві) грн. 19 коп. судового збору. Видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 23 жовтня 2015 р.

Головуючий Н.Г.Зінченко

Судді А.О. Науменко

ОСОБА_5

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.