ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2015 року Справа № 911/814/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скарги малого приватного підприємства "РАДА"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 07.08.2015р.
у справі господарського суду№911/814/15 Київської області
за позовомприватного малого підприємства "ДІОЛ"
доІрпінської міської ради Київської області
третя особамале приватне підприємство "РАДА"
про за участю представників сторін: позивача - відповідача - третьої особи -визнання незаконним та скасування рішення Ірпінської міської ради Київської області не з'явися не з'явися пр. Семко П.П. - дов. №344 від 21.10.15р.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року приватне мале підприємство "ДІОЛ" звернулось до господарського суду Київської області із позовом до Ірпінської міської ради Київської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - мале приватне підприємство "РАДА" про визнання незаконним та скасування рішення тридцять п'ятої сесії Ірпінської міської ради Київської області №2485-35-VI від 14.08.2012р. "Про продовження терміну оренди земельної ділянки МПП "Рада" в місті Ірпені, вул. Привокзальна площа, 4-г".

Рішенням господарського суду Київської області від 23.06.2015р. позовні вимоги задоволено повністю, визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення Ірпінської міської ради Київської області №2485-35-VI від 14.08.2012р. "Про продовження терміну оренди земельної ділянки МПП "Рада" м. Ірпені, вул. Привокзальна площа, 4-г".

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, третя особа - мале приватне підприємство "РАДА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення по справі повністю, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015р. (судді Зубець Л.П., Гончаров С.А., Корсакова Г.В.) апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду, на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, оскільки апеляційну скаргу було подано з порушення строку на апеляційне оскарження і без клопотання про поновлення такого строку.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, мале приватне підприємство "РАДА" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким передати справу до суду апеляційної інстанції для розгляду по суті.

Відповідно до ч.2 ст.11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Заслухавши присутнього в судовому засіданні представника третьої особи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходили з того, що відповідно до ч.1 ст.93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу

Апеляційним судом встановлено, що вступна та резолютивна частина рішення господарського суду Київської області від 23.06.2015р. була проголошена в судовому засіданні 23.06.2015р., а повний текст складено 26.06.2015р., тобто строк на подання апеляційної скарги закінчився 06.07.2015р.

Згідно з відбитком календарного штампу відділення поштового зв'язку на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга, остання була надіслана до місцевого господарського суду 20.07.2015р., тобто з порушенням строків на апеляційне оскарження рішення суду.

При цьому, ані в тексті апеляційної скарги, ані в додатках до неї не було викладено (додано) клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 23.06.2015р. із зазначенням обставин, які зумовили пропуск цього строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких підстав, суд апеляційної інстанції дійшов до правомірного висновку про повернення апеляційної скарги скаржнику без розгляду, на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, оскільки вказана норма передбачає повернення апеляційної скарги, поданої з пропуском строку на її подання, яку було подано без клопотання на поновлення пропущеного процесуального строку.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що посилання малого приватного підприємства "РАДА" в касаційній скарзі на відлік часу на апеляційне оскарження не від дати підписання повного тексту судового рішення, а від дати отримання поштою копії такого рішення, - не ґрунтується на приписах ст.93 ГПК України.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що чинне законодавство передбачає право, а не обов'язок суду в поновленні пропущеного процесуального строку, а тому суд оцінює причини пропуску процесуального строку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги малого приватного підприємства "РАДА", оскільки судом апеляційної інстанції було прийнято ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що дає підстави залишити її без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу малого приватного підприємства "РАДА" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 07.08.2015р. у справі №911/814/15 господарського суду Київської області залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова