ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р.Справа № 922/3408/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Кухар Н.М.

судді: Макаренко О.В. , Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1, м.Харків, Головне управління Держземагентства у Харківській області, м.Харків,
до Циркунівської сільської ради, с.Циркуни Харківського району Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2, м.Харків,
про визнання недійсним та скасування рішення
за участю :

представник позивача - не з'явився;

представник відповідача - не з'явився;

представник третьої особи (ОСОБА_1Ю.) - ОСОБА_3 (довіреність № 5-3155 від 02.09.2014р.);

представник третьої особи (Головного управління Держземагенства у Харківській області) - не з'явився; третя особа - ОСОБА_2, особисто;

представник третьої особи (ОСОБА_2О.) - ОСОБА_4 (довіреність № 296 від 10.03.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківська міська рада, звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 20.10.1994р. № 744 "Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуального житлового будинку"; визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності від 06.12.1996р. за № 1779, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку на території Циркунівської сільської ради по вул.Спаській, 30. Витрати на сплату судового збору в розмірі 2436,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2015р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, було залучено на стороні позивача - ОСОБА_1, м.Харків; на стороні відповідача - ОСОБА_2, м.Харків; Головне управління Держземагентства у Харківській області.

При цьому, слід зазначити, що судом було помилково визначено статус Головного управління Держземагентства у Харківській області як "третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача" замість "третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача".

Враховуючи, що відповідно до ст. 89 Господарського процесуального кодексу України, суддя за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне виправити допущену помилку та визначити статус Головного управління Держземагентства у Харківській області як "третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача".

22.06.2015р. представником третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2, було надано до суду письмові пояснення та докази на підтвердження належності земель територіальній громаді села Циркуни Харківського району Харківської області на час передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_2

Також 22.06.2015р. представник третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2, звернувся до суду з клопотанням про припинення провадження у справі, у зв'язку з тим, що спір між територіальною громадою м.Харкова та органом місцевого самоврядування - Циркунівською сільською радою не підвідомчий господарському суду, оскільки обидві сторони не є суб'єктами господарської діяльності у розумінні п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України.

20.07.2015р. до канцелярії господарського суду від третьої особи, Головного управління Держземагентства у Харківській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому третя особа підтримує позовні вимоги Харківської міської ради та просить розглядати дану справу без участі її представника з урахуванням цього відзиву.

21.07.2015р. до суду надійшов відзив на позовну заяву Циркунівської сільської ради, в якому відповідач вважає позовні вимоги Харківської міської ради необґрунтованими, посилаючись на те, що позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, та просить припинити провадження у справі, у зв'язку з непідвідомчістю даної справи господарському суду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2015р., у зв'язку зі складністю правового характеру даної справи та необхідністю ретельного аналізу діючого законодавства, з метою повного та об'єктивного вирішення спору для розгляду справи № 922/3408/15 було призначено колегію суддів.

У поясненнях до відзиву Циркунівської сільської ради, наданих до суду 19.08.2015р., представник третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2, надав обґрунтування того, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та в подальшому у судовому засіданні відмовився від свого клопотання про припинення провадження у справі.

14.09.2015р. відповідачем було подано заяву про застосування позовної давності до вимог позивача, у зв'язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

21.09.2015р. позивачем надано до суду відзив на клопотання про припинення провадження у справі, в якому позивач просить відмовити у задоволенні даного клопотання на тій підставі, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради не є рішенням суб'єкта владних повноважень у сфері реалізації управлінських функцій, а тому спір має вирішуватися в порядку цивільної (господарської) юрисдикції.

У судове засідання, яке відбулося 07.10.2015р., позивач не з'явився, але подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з тим, що представник Харківської міської ради - ОСОБА_5, знаходиться у відрядженні до Верховного суду України. Позивач зазначив, що інші представники Харківської міської ради не мають змоги прийняти участь в розгляді даної справи.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився; про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис його представника на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Присутній у судовому засіданні представник третьої особи на стороні позивача, ОСОБА_1, підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача, ОСОБА_2, та її представник проти позову заперечували повністю, надали письмові пояснення стосовно права позивача на позов, а саме просили задовольнити заяву відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог Харківської міської ради та відмовити у позові.

Представник третьої особи на стороні відповідача, Головне управління Держземагентства у Харківській області, у судове засідання не з'явився; копія ухвали про відкладення розгляду справи, надіслана на адресу даної третьої особи, повернута до господарського суду за закінченням терміну зберігання.

З приводу клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", роз'яснив, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа по спору, яке з'явилося з земельних правовідносин, має вирішуватися залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто є вони приватноправовими чи публічно-правовими, і чи відповідає склад сторін у справі статті 1 ГПК. З цією метою господарським судам слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

Так, у зазначеній постанові йдеться про те, що господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного чи господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на основі рівності.

Отже, Вищий господарський суд України зазначив, що державні органи або органи місцевого самоврядування, реалізуючи відповідні повноваження щодо надання земельних ділянок фізичним або юридичним особам, вступають з цими особами в цивільні та господарські правовідносини. Тобто в таких відносинах держава або територіальні громади в якості учасників земельних відносин дорівнюють з іншими юридичними та фізичними особами, в тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до позиції Вищого господарського сулу України, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 ГПК, підвідомчі господарським судам.

Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин та з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права та обов'язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них також підвідомчі господарським судам.

Відповідно до п. 1.3. вказаної Постанови, у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають, зокрема, спори про визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування з питань передачі земельних ділянок у власність чи надання їх у користування, припинення права власності на земельні ділянки, вилучення цих ділянок з користування і про зобов'язання названих органів залежно від характеру спору виконати певні дії, як цього вимагають приписи чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що спір про визнання недійсним Рішення 26 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 23.10.2008р. № 283/08 підлягає розгляду в господарських судах, у зв'язку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань відповідача та третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2, про припинення провадження у справі.

Стосовно клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд зазначає, що сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, розгляд справи неодноразово відкладався для надання можливості усім учасникам судового процесу ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

З розгляду даної справи було проведено шість судових засідань, в три з яких (28.07.2015р., 20.08.2015р. та 07.10.2015р.) представник позивача не з'явився.

Ухвалою від 21.09.2015р. позивача було зобов'язано надати в строк до 29.09.2015р. картографічні докази з письмовим обґрунтуванням до них. Вимоги суду позивачем виконані не були.

Неявка представника позивача у судове засідання не позбавляє позивача можливості подати до суду витребувані судом документи.

Таким чином, суд вважає, що заява позивача про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представників позивача з'явитись у судове засідання та прийняти участь у розгляді справи, спрямована на штучне затягування судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, зокрема, в частині, що стосується права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами за відсутністю представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 13.11.2014р. № 4455/0/27-14, у 2012 році Управлінням містобудування та архітектури було видано обґрунтування вибору місця розташування земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Липцівській, 32-А у с.Циркуни Харківського району Харківської області гр. ОСОБА_1.

При розгляді архівних матеріалів управління містобудування та архітектури було встановлено, що будь-яка інформація стосовно надання вищевказаної земельної ділянки по вул.Липцівській, 32-А в Управлінні містобудування та архітектури відсутня.

Робота по підготовці зазначеного обґрунтування виконана на підставі усіх необхідних документів, наданих замовником. Одним із таких документів є лист Управління Держкомзему у місті Харкові від 06.04.2012р. № 1982/08, згідно з яким правовстановлюючі документи на право власності або право користування на земельну ділянку по вул.Липцівській, 32-А в Управлінні Держкомзему у місті Харкові не обліковуються.

Рішенням 16 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 22.06.2012р. № 759/12 (п. 3) ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею, орієнтовно, 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул.Липцівській, 32-А.

Управлінням містобудування та архітектури погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 по вул.Липцівській, 32-А для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (висновок від 27.05.2013р. № 1476/0/27-13).

Позивач зазначає, що вказана територія, відповідно до графічних матеріалів Управління містобудування та архітектури (топографічні плани М 1:2000) на період оформлення знаходилась в межах міста Харкова (існуючих на той час та перспективних).

Рішенням Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013р. № 1266/13 (п. 3 додаток 1) земельна ділянка по вул.Липцівській, 32-А, передана у власність ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі вищевказаного рішення, за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га по вул.Липцівській, 32-А, кадастровий номер :14:013:0118 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

09.09.2014р. позивачем було отримано ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 05.09.2014р. по справі № 640/15383/14-ц про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради, Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_1, про скасування рішення Харківської міської ради від 25.09.2013р. № 1266/13, згідно якого ОСОБА_1 була передана у приватну власність земельна ділянка по вул.Липцівській, 32-А, у с.Циркуни, та скасування державної реєстрації права власності на дану земельну ділянку.

Ознайомившись з матеріалами зазначеної вище справи, Харківська міська рада встановила, що Рішенням виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 20.10.1994р. № 744 гр.ОСОБА_2 була надана у власність земельна за адресою: Циркунівська сільська рада вул.Спаська, 30.

Позивач вказує, що відповідно до інформації Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 21.11.2014р. № П-0-5/6/216-14.01.01-07, земельна ділянка з кадастровим номером :14:013:0118, яка була надана у приватну власність гр. ОСОБА_2 рішенням виконавчого комітету Циркунівської селищної, знаходиться в межах міста Харкова, відповідно до генерального плану міста Харкова, що був виконаний у листопаді 1983 року Держаним проектним інститутом з планування та забудови міста "Харківпроект" на замовлення Держбуду УРСР. Вказаний генеральний план міста Харкова діяв під час прийняття виконавчим комітетом Циркунівської селищної ради спірного рішення.

Крім того, як вказує позивач, згідно з планшетами стереотопографічної зйомки М 1:5000 Головного управління геодезії та картографії при ОСОБА_6 УРСР, які виконані інститутом "УКРГИИГИС" у 1976 році, земельна ділянка за адресою: м.Харків, вул.Липцівська, 52-А, кадастровий номер :14:013:0118, знаходилась в межах міста Харкова.

Відповідно до інформації Головного управління Держземагентсгва у Харківській області від 20.03.2015р. № 11-20-9-6689/0/9-15, за результатами обробки наявних картографічних планів, включаючи дані проектів сільських та селищних рад Харківської області 1992-1996 років, встановлено, що земельна ділянка по вул.Липцівській, 32-А розташована в межах м.Харкова та територіально не відноситься до Циркунівської сільської ради Харківського району.

З урахуванням викладеного, позивач вважає, що рішення виконавчого комітету Циркунівської селищної ради від 20.10.1994р. № 744 "Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуального житлового будинку" грубо порушує інтереси територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, як власника вказаної земельної ділянки у м.Харкові, у зв'язку з чим позивачем подано до господарського суду позов до Циркунівської сільської ради про визнання недійсним та скасування рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 20.10.1994р. № 744, а також визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю від 06.12.1996р. № 1779, виданого ОСОБА_2 на земельну ділянку на території Циркунівської сільської ради по вул.Спаській, 30.

Головне управління Держземагенства у Харківській області (третя особа на стороні відповідача) у відзиві на позовну заяву зазначило, що згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (до 01.01.2013р.), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснювали відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012р. № 5245-VI внесено зміни до статті 122 Земельного кодексу України стосовно повноважень органів щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування.

На обгрунтування законності позовних вимог Харківської міської ради Головне управління Держземагенства у Харківській області у відзиві на позовну заяву посилається на свій лист № 11-20-9-6689/0/9-15 від 20.03.2015р., згідно якого за результатами розгляду матеріалів, наявних картографічних планів, включаючи дані проектів встановлення меж населених пунктів та проекти формування територій сільських та селищних рад Харківської області 1992-1996 років встановлено, що земельна ділянка по вул.Липцівській, 32-А розташована в м.Харкові та територіально не віднесена до Циркунівської сільської ради Харківського району.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ХР № 25-00-000316, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності за № 1979 та на підставі рішення Циркунівської сільської ОСОБА_6 народних депутатів від 20.10.1994р. № 744, ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,10 гектарів, яка розташована на території Циркунівської сільської ради в с.Циркуни по вул.Спаська, 30.

Власниками земельних ділянок, розташованих по вул.Спаська у с.Циркуни, зокрема, ОСОБА_2 земельний податок сплачувався на розрахунковий рахунок Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області до набрання чинності Постановою Верховної ОСОБА_6 України "Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області" від 06.09.2012р. № 5215-ІV (Довідка від 08.07.2015р. № 453).

Крім того, відповідач зазначає, що на виборах депутатів місцевих рад та сільських, селищних, місцевих голів в 2010 році до виборчої компанії входив виборчий округ № 32, до якого відносилася вулиця Спаська, яка була розташована на території Циркунівської сільської ради Харківського району Харківської області до набрання чинності вищезазначеною Постановою. Депутатом даного виборчого округу був обраний ОСОБА_7 (Довідка від 08.07.2015р. № 452).

Під час судового розгляду справи представником третьої особи на стороні відповідача, ОСОБА_2, були надані докази на підтвердження приналежності спірної земельної ділянки територіальній громаді села Циркуни Харківіського району Харківської області на час її передачі ОСОБА_2

Так, зокрема, третьою особою на стороні відповідача, ОСОБА_2 для долучення до матеріалів справи були надані наступні документи: викопіювання місця розташування масиву забудови по вулиці Спаська на те риторії Циркунівської сільської ради. Копія з плану земель сільської ради ста ном на 1993 рік; лист Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 08.11.2013р. № П-5-21866/1-13.08-39; лист Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області від 08.05.2014р. № 1497; лист Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 07.04.2014р. № П-5-21866/1-13.08-39; лист Циркунівської сільської ради від 22.05.2014р. № 416; лист Головного Управління Держземагентства у Харківській області від 02.06.2014р. № П-229/0/9-515/0/14-14; лист Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області від 14.04.2014р. № 1239; лист Управління Держземагентства у Харківському районі Харківської області від 25.03.2015р. № 1423; протокол проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файлу від 03.12.2012р. до заяви ЗВ-12012; витяг (зображення) з публічної кадастрової карти (2 аркуші, 4 сторінки); витяг (зображення) з публічної кадастрової карти щодо відносного розташу вання спірної земельної ділянки та земельної ділянки з кадастровим номером :00:035:0289; витяги з рішень судів у справах, у яких приймала участь Харківська міська ра да; витяг (зображення) з публічної кадастрової карти щодо суміжних земельних ділянок; копія листа Управління Держземагентства у м.Харкові від 15.05.2015р. № 2264/0/2-15.

З вищевказаних документів вбачається, що в архіві Управління Держземагенства у Харківському районі Харківської області зберігається копія Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Циркунівської сільської ради Харківського району, яка містить запис № 1779 від 06.12.1996р. на ім'я ОСОБА_2, серія ХР № 25-00-000318, адреса земельної ділянки - вул.Спаська, 30, цільове використання - для будівництва індивідуального житлового будинку, площа 0,1000 га, підстава надання - Рішення від 20.10.1994р. № 744 Циркунівської сільської ради.

За даними Циркунівської сільської ради, інших власників земельної ділянки по вул.Спаська, 30, крім ОСОБА_2, не обліковується.

Згідно Постанови Верховної ОСОБА_6 України від 06.09.2012р. № 5215-VI "Про зміну і встановлення меж міста Харків, Дергачівського і Харківського районів Харківської області", територія місця розташування земельної ділянки по вул.Спаська, 30, надійшла до м.Харків.

З листа Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану виконавчого комітету Харківської міської ради від 07.04.2014р. № П-5-21866/1-13.08-39 вбачається, що адресу спірної земельної ділянки було змінено з вул.Спаська, 30 на вул.Липецька, 32-А, у зв'язку упорядкуванням адрес земельних ділянок на території, яка включена до меж м.Харкова,

Тобто, відповідно до рішення 26 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 25.09.2013р. № 1266/13 (п. 3 додатку 1), спірна земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_1 з новою адресою: вул.Липецька, 32-А.

Таким чином, подані третьою особою на стороні відповідача, ОСОБА_2, докази свідчать, що станом на час передачі спірної земельної ділянки гр.ОСОБА_2 та у період до вересня 2012 року (до прийняття Верховною ОСОБА_6 України Постанови від 06.09.2012р. № 5215-VI) земельна ділянка по вул.Спаській, 30 відносилась до земель Циркунівської сільської ради.

Крім того, третьою особою на стороні відповідача, ОСОБА_2, були надані до суду докази на підтвердження того, що Циркунівською сільською радою Харківського району за актом приймання-передачі від 18.03.2013р. були передані Управлінню Держземагентства у м.Харкові державні акти на право власності на земельні ділянки, які було вилучено із земель Циркунівської сільської ради та зараховано до складу нової межі, у тому числі державний акт ОСОБА_2 на право власності на земельну ділянку у с.Циркуни по вул.Спаська, 30.

Тобто, про існування власника спірної земельної ділянки Управління Держземагентства у м.Харкові знало ще до прийняття Харківською міською радою рішення про передачу даної земельної ділянки гр. ОСОБА_1

Гр. ОСОБА_2 належним чином користувалася спірною земельною ділянкою та сплачувала за неї земельний податок.

Так, відповідно до листа Харківської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області від 06.05.2015р. № 4460/10/20-23-15-02-15, ОСОБА_2 за земельну ділянку по вул.Спаській, 30 у с.Циркуни Харківського району Харківської області, було сплачено земельний податок: за 2013 рік - 27,91 грн.; за 2014 рік - 25.20 грн.

Як на єдине обґрунтування позовних вимог, Харківська міська рада посилається на лист Управління містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану № П-0-5/6/216-14.01.01.-07 від 21.11.2014р., а також лист Головного управління Держземагенства у Харківській області № 11-20-9-6689/0/9-15 від 20.03.2015р., які містять інформацію про те, що згідно з планшетами стереотопографічної зйомки М 1:5000 Головного управління геодезії та картографії при ОСОБА_6 УРСР, які були виконані інститутом "УКРГИИГИС" у 1976 році, та згідно з картографічними планами, включаючи дані проектів сільських та селищних рад Харківської області 1992-1996 років, земельна ділянка за адресою: м.Харків, вул.Липцівська, 32-А, кадастровий номер :14:013:0118, знаходилась в межах міста Харкова та територіально не відносилась до Циркунівської сільської ради Харківського району.

Зазначена у вищевказаних листах картаграфічна документація була витребувана судом у позивача разом з правовим обгрунтуванням визначення на ній меж земельних ділянок, а саме зазначенням конкретних нормативних актів, на підставі яких було здійснено відповідне розмежування земель.

Проте, витребувану судом картографічну документацію позивачем надано не було.

Третя особа на стороні позивача, Головне управління Держземагенства у Харківській області, підтримуючи позовні вимоги Харківської міської ради, не скористалась наданим їй процесуальним правом та не надала будь-яких доказів на підтвердження територіальної належності спірної земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено жодними доказами недійсності рішення виконавчого комітету Циркунівської сільської ради від 20.10.1994р. № 744 "Про передачу у приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_2 для будівництва індивідуального житлового будинку", а докази, надані третьою особою на стороні відповідача, свідчать про те, що Циркунівська сільська рада, під час передачі спірної земельної ділянки гр.ОСОБА_2, діяла в рамках закону та в межах наданих їй повноважень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради в цій частині не підлягають задоволенню через їх недоведеність.

З урахуванням викладеного, суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності від 06.12.1996р. за № 1779, виданого ОСОБА_2 на підставі відповідного рішення Циркунівської сільської ради, яке на даний час є чинним та не було визнано недійсним у встановленому законом порядку.

Щодо заяви відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст. 256 та 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу особи.

Враховуючи, що позивачем не було доведено факту порушення з боку відповідача прав та інтересів позивача під час прийняття оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог, а не у звязку зі спливом строку позовної давності.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи відмову в задоволенні позову, покладає судові витрати на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 27, 29, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.10.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10