ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2015 р.Справа № 922/1848/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Харківської міжрайонної прокуратури Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків та Пісочинської селищної ради, смт. Пісочин Харківської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп", смт.Пісочин Харківської області
про стягнення коштів в сумі 85126,65 грн.
за участю представників:

від прокуратури: ОСОБА_1 посвідчення №023324 від 03.12.2013

від першого позивача: не зявився

від другого позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 06.04.2015

ВСТАНОВИВ:

Харківська міжрайонна прокуратура Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків (далі за текстом - перший позивач) та Пісочинської селищної ради, смт.Пісочин Харківської області (далі за текстом - другий позивач) звернулася до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001", смт.Пісочин Харківської області (далі за текстом - відповідач), про стягнення шкоди у розмірі 85126,65грн.

В обґрунтування позову посилається на порушення відповідачем вимог чинного законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Перший позивач у письмових поясненнях позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. При цьому, посилався на допущення відповідачем порушень природоохоронного законодавства, у зв'язку із чим першим позивачем правомірно визначено розмір збитків, заподіяних державі, відповідно до "ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Мінприроди України №639 від 10.12.2008.

В судове засідання 13.10.2015 перший позивач свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. В минулих судових засіданнях представник першого позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник другого позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на допущені першим позивачем порушення при визначенні розміру збитків, у звязку з чим просив у позові відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, оскільки судовою експертизою не було підтверджено розмір збитків нарахованих першим позивачем при проведенні перевірки.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представників прокуратури та відповідача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Першим позивачем на підставі наказу від 16.01.2014 №81/01-03 та направлення на проведення планового заходу від 16.01.2014 проведено планову перевірку відповідача з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства України.

У ході перевірки виявлено порушення відповідачем вимог чинного природоохоронного законодавства, яке полягало у здійсненні останнім у період з 01.07.2013 по 31.12.2013 викидів забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу, що є порушенням статті 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря».

Вказане порушення відображено в акті перевірки № 81/01-03/07-09 від 29.01.2014, з яким ознайомлено директора відповідача.

З метою усунення порушень, виявлених під час проведення планової перевірки, першим позивачем винесено припис від 29.01.2014 № 07-25/14, згідно пункту 3 якого керівника відповідача зобов'язано отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Також, у звязку із виявленими порушенням та враховуючи надані відповідачем дані, першим позивачем розраховано суму шкоди та складено претензію № 52 від 20.02.2014 щодо добровільного відшкодування шкоди заподіяної державі внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в розмірі 85126,65 грн. Розмір шкоди розраховано першим позивачем відповідно до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України №639 від 10.12.2008, зареєстрованим Мін'юстом України 21.01.2009 за №48/16064 (далі за текстом - ОСОБА_3).

Факт вчинення вищевказаного правопорушення (здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу), обізнаність з матеріалами перевірки, отримання примірників вищевказаних акту перевірки, припису та претензії не заперечується відповідачем у справі.

Разом із тим, відповідач не погодився з визначеним першим позивачем розміром заподіяних збитків та відмовився від їх сплати, посилаючись на допущені порушення вимог ОСОБА_3 при здійсненні розрахунку збитків, про що направив першому позивачу відповідь від 13.03.2014.

Зокрема, відповідач стверджував, що фахівцями Державної екологічної інспекції у Харківській області в основу покладено неіснуючі показники, неіснуючі забруднюючі речовини, що підтверджується розрахунком валових забруднюючих викидів в повітря з урахуванням фактичних даних товариства, режиму роботи обладнання, технологічного процесу, фактичних витрат сировинні палива. У зв'язку з цим, розмір заподіяних збитків відповідач вважав завищеним та таким, що не відповідає ОСОБА_3 розрахунку розміри, відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

06 серпня 2014 року відповідачем усунуто виявлене порушення шляхом отримання дозволу №-1281 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. Однак, визначений першим позивачем розмір збитків до даного часу не відшкодовано.

У звязку із несплатою відповідачем вказаних грошових коштів, прокурор звернувся з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача шкоду у розмірі 85126,65грн., заподіяну державі внаслідок наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно статті 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до частини 5 статті 11 цього Закону викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, який видається територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів за погодженням із територіальним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Як свідчать матеріали справи, і це не заперечується відповідачем, останній в період з 01.07.2013 по 31.12.2013 здійснював викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами в атмосферне повітря без отримання відповідного дозволу.

Згідно зі статтею 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди.

Частиною 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, згідно з частини 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від плати за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно зі статтею 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні у перевищенні нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел в атмосферне повітря та нормативів гранично допустимого впливу фізичних та біологічних факторів стаціонарних джерел, несуть відповідальність згідно з законом.

Згідно пункту 2.1.2 «ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря» наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються: викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, включаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Згідно пункту 2.2 цієї ОСОБА_3, факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки субєктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами.

Пунктом 2.7. Методики, передбачено, що розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються у випадках: викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (п.2.7.1).

На підставі вищевказаної ОСОБА_3 першим позивачем здійснено розрахунок розміру відшкодування збитку, заподіяного відповідачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. За цим розрахунком сума збитків складає 85126,65грн.

З огляду на заперечення відповідача щодо здійсненого першим позивачем розрахунку суми збитків, ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2015 у даній справі призначено судову експертизу. На розгляд експерта поставлено наступні питання:

1) Який перелік забруднюючих речовин, масу та кількість було викинуто Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП-2001» при експлуатації обладнання за результатом господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013?

2) Який розмір збитків заподіяно державі в результаті господарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМП-2001» без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 відповідно до ОСОБА_3 розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Мінприроди України від 10.12.2008 №639?

08 вересня 2015 року до господарського суду Харківської області надійшов висновок комплексної судової інженерно-екологічної та судової економічної експертизи №5714/8468 від 28.08.2015, відповідно до якого судові експерти дійшли наступних висновків.

По першому питанню: номенклатура забруднюючих речовин, які за вимогами ОСОБА_3 треба враховувати як ті, що було викинуто ТОВ «ОЛІМП-2001» при експлуатації обладнання за результатом господарської діяльності без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013, збігається з наведеною у Розрахунку Державної екологічної інспекції. Маси та кількості забруднюючих речовин зазначеної номенклатури розрахунково та інструментально визначити не видається можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Зокрема, у дослідницькій частині висновку зазначено, що маси та кількості забруднюючих речовин зазначеної номенклатури розрахунково визначити неможливо через те, що час роботи їх джерел в режимі наднормативного викиду, який визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, не встановлено і не зафіксовано належним чином, оскільки часова характеристика факту порушення залишається невизначеною. На час виконання даної експертизи застосування для цієї цілі інструментально-лабораторних засобів вимірювання є неможливим через часову незворотність подій викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря ТОВ "Олімп-2001".

По другому питанню: розмір збитків заподіяних державі в результаті господарської діяльності ТОВ «ОЛІМП-2001» без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 відповідно до ОСОБА_3 визначити не вдається можливим з причин, викладених у дослідницькій частині висновку. Зокрема, у дослідницькій частині висновку зазначено, що розмір збитків заподіяних державі в результаті господарської діяльності ТОВ «ОЛІМП-2001» без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря за період з 01.07.2013 по 31.12.2013 відповідно до ОСОБА_3 визначити не надається можливим через невизначений перший співмножник у формулі (12) ОСОБА_3.

За таких обставин, судовою експертизою частково підтверджено доводи відповідача щодо наявності помилок, допущених першим позивачем при здійсненні розрахунку розміру відшкодування збитку, що унеможливлює правильне встановлення маси та кількості забруднюючих речовин, та, відповідно, робить неможливим визначення розміру збитків згідно ОСОБА_3.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду України від 02.09.2014р. по справі №910/2023/13.

Перший позивач вказує, що відповідачем завдано збитки у розмірі 85126,65грн., однак наявні матеріали справи, які були предметом експертного дослідження, не підтверджують саме такий розмір збитків, та за висновком судової експертизи унеможливлюють його визначення.

Таким чином, прокурором та першим позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру заподіяних збитків.

Згідно зі статтею 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За вказаних обставин, суд вважає позовні вимоги недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Перший позивач у своїх письмових поясненнях від 28.09.2015 надав уточнений розрахунок розміру шкоди за період з 01.07.2013 по 31.12.2013, який, на його думку, складає 85059,69грн.

Суд не приймає даний розрахунок до уваги, оскільки, як встановлено судовою експертизою, маси та кількості забруднюючих речовин зазначеної першим позивачем номенклатури розрахунково або за допомогою інструментально-лабораторних засобів визначити неможливо, а тому неможливим є й встановлення розміру збитків.

Відповідно до пункту 3.11 ОСОБА_3 час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу.

Отже, за пунктом 3.11 ОСОБА_3 час роботи джерела в режимі наднормативного викиду слід визначати з моменту виявлення порушення, тобто з 16.01.2014 (початок планової перевірки) та до моменту усунення порушення, що мало місце 06.08.2014, у звязку із отриманням відповідачем дозволу №-1281 на викиди забруднюючих речовині в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 06.08.2014.

Таким чином, фактично для визначення розміру збитків згідно з Методикою час роботи джерела в режимі наднормативного викиду слід визначати з 16.01.2014 до 06.08.2014, а не з 01.07.2013 по 31.12.2013, на чому наполягає перший позивач.

Також судом не приймається посилання першого позивача на судові рішення у адміністративній справі №820/3572/14 за позовом ТОВ "Олімп-2001" до Держекоінспекції у Харківській області про скасування претензії №52 від 20.02.2014, оскільки правомірність дій Держекоінспекції щодо здійснення перевірки та направлення на адресу ТОВ "Олімп-2001" вимоги у вигляді претензії, у даній господарській справі відповідачем не оспорювалося.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати у розмірі 1827,00грн., а також витрати за проведення судової експертизи у розмірі 6468,00грн. покладаються на першого позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 1 підїзд, 2 поверх, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімп-2001" (62416, Харківська область, Харківський район, смт.Пісочин, вул.Заводська, 18, ) 6468,00грн. витрат за проведення судової експертизи.

Стягнути з Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи, 5, Держпром, 1 підїзд, 2 поверх, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00грн

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 19.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_3