ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.10.2015 Справа № 920/1387/15

Господарський суд Сумської області у складі судді Моїсеєнко В.М., розглянувши матеріали справи № 920/1387/15:

за позовом: Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго, м. Суми,

до відповідача: Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб», м Суми,

про стягнення 25 214 712 грн. 70 коп.,

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: не зявився

В судовому засіданні 08.10.2015р. оголошувалась перерва до 22.10.2015р. 10 год. 00 хв.

Суть спору: позивач, згідно вимог позовної заяви № 17/11000 від 27.08.2015р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь 25 214 712 грн. 70 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію за період грудень 2014 року липень 2015 року, відповідно до укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 97К від 30.05.2003 року, а також стягнути сплачений судовий збір.

8 жовтня 2015 року відповідач надав заяву № 79/15 від 08.10.2015 року про залучення матеріалів у справу № 920/1387/15, відповідно до якої просить залучити до матеріалів справи платіжні доручення щодо оплати електроенергії в розмірі 2 600 000 грн. 00 коп. за січень-лютий 2015 року згідно договору № 97К від 30.05.2003р.

В судовому засіданні 08.10.2015р. представник відповідача заявив усне клопотання про перенесення розгляду справи для надання можливості підготувати додаткові документи по справі.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 22.10.2015р., не зявився, відзиву на позов та додаткових документів по справі не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його підписом на повідомленні про оголошення перерви до 22.10.2015р. 10 год. 00 хв., долученому до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив факт сплати відповідачем боргу в розмірі 2 600 000 грн. 00 коп. та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 22 614 712 грн. 70 коп. боргу за спожиту електроенергію.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2003 року між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії № 97К, за умовами якого позивач постачає електричну енергію відповідачеві, а останній в свою чергу зобовязується оплачувати позивачеві її вартість та здійснювати інші платежі відповідно до умов вказаного договору та додатків до нього, що є невід'ємними частинами договору.

Пунктом 2.2.3. договору визначено, що споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування, згідно з умовами додатку № 4 Порядок розрахунків.

Відповідно до п. 1 додатку № 4 до договору, розрахунковим вважається період з 01 числа місяця до 30 (31) числа наступного місяця включно.

Покази розрахункових засобів обліку відповідно до Переліку обєктів і точок комерційного обліку фіксуються споживачем 01 числа кожного місяця та оформляються «ОСОБА_1 про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії» у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та надаються постачальнику, не пізніше наступного робочого дня.

Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Згідно з приписами пункту 2 додатку № 4 до договору, споживач протягом розрахункового періоду здійснює три планових платежі на поточний рахунок із спеціальним режимом використання у таких співвідношеннях:

до 10 дня розрахункового періоду 30 %;

до 20 дня розрахункового періоду 30%;

до 28 дня розрахункового періоду 30%.

Факт поставки позивачем відповідачеві активної електричної енергії за період з грудня 2014 року по липень 2015 року підтверджується матеріалами справи, а саме підписаними сторонами та скріпленими печатками обох сторін ОСОБА_1 про обсяги переданої споживачу (спожитою споживачем) електричної енергії протягом розрахункового періоду з 01 грудня 2014 року до 31 грудня 2014 року, з 01 січня 2015 року по 31 січня 2015 року, з 01 лютого 2015 року по 28 лютого 2015 року, з 01 березня 2015 року по 31 березня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, з 01 червня 2015 року по 30 червня 2015 року, з 01 травня 2015 року по 31 травня 2015 року, з 01 липня 2015 року по 31 липня 2015 року (а.с. 26-33) та виставленими позивачем рахунками за спожиту активну електричну енергію, а саме № 13-40/6634 від 05.01.2015 року на суму 2687217,97 грн., № 13-40/320 від 01.02.2015 року на суму 5237659,76 грн., № 13-40/365 від 02.03.2015 року на суму 3640527,36 грн., № 13-40/425 від 02.04.2015 року на суму 3709800,10 грн., № 13-40/415 від 05.05.2015 року на суму 3651640,58 грн., № 13-40/464 від 02.06.2015 року на суму 3221236,49 грн., № 13-40/398 від 01.07.2015 року на суму 4569675,47 грн., № 13-40/395 від 03.08.2015 року на суму 6204576,14 грн. (а.с. 34-41).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладеного між сторонами договору своєчасно та в повному обсязі не розрахувався за спожиту активну електричну енергію, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 25 214 712 грн. 70 коп.

Згідно зі статтями 526, 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Проте, в порушення умов укладеного договору та вимог статей 526, 629 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, відповідач не розрахувався за електричну енергію, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Згідно з положеннями статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 цього ж Кодексу, визначено, якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Після часткової сплати відповідачем суми боргу в розмірі 2 600 000 грн. 00 коп., заборгованість відповідача перед позивачем складає 22 614 712 грн. 70 коп.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського Процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Пунктом 7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року, передбачено, що про зміну предмета або підстав позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, якщо відповідну заяву прийнято господарським судом, зазначається в описовій частині рішення, і подальший виклад рішення, в тому числі його резолютивної частини, здійснюється з урахуванням такої заяви. При цьому у господарського суду відсутні підстави для припинення провадження у справі в частині, на яку зменшився розмір позовних вимог.

Враховуючи зазначені обставини, зокрема те, що відповідачем не подано доказів повного погашення заборгованості, позовні вимоги щодо стягнення 22 614 712 грн. 70 коп. заборгованості за активну електричну енергію, суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 73 080 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82, 83, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» (40020, м. Суми, вул. Комарова, 2, код 30991664) на користь Публічного акціонерного товариства Сумиобленерго (40035, м. Суми, вул. Д. Коротченка, 7, код 23293513) 22 614 712 грн. 70 коп. боргу за спожиту електроенергію та 73 080 грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.10.2015 року.

Суддя ОСОБА_2