РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015№910/18493/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участі секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/18493/15

за позовом Broadcast Music Inc. (BMI), м. Нью Йорк, штат Нью Йорк, Сполучені Штати Америки,

організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія "Студія " 1+1" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК "Студія " 1+1"), м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача -

іноземне підприємство "1+1 Продакш", м. Київ,

про стягнення 12 180 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав та 1 218 грн. штрафу,

за участю представників:

позивача - Широка С.І. (довіреність від 24.02.2015 №б/н);

відповідача - не з'явилися;

третьої особи - не з'явилися.

Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва в інтересах Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.) з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю (ТРК "Студія "1+1"; далі - Студія) 12 180 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав і 1 218 грн. штрафу в доход державного бюджету України.

Позов мотивовано тим, що:

- 10.05.2015 з 21 год. 57 хв. до 22 год. 56 хв. відповідачем в ефірі належного йому телеканалу « 1+1» здійснено бездоговірне (без надання відповідного дозволу) публічне сповіщення музичних творів з текстом, майнові авторські права на які належать Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.), зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_2; композитор/автор тексту: ОСОБА_6 (іноземна організація колективного управління: SOCAN); музичне видавництво: Sony ATV та Songs LLC (іноземна організація колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.));

- факт публічного сповіщення ТРК "Студія "1+1" вказаних музичних творів підтверджується даними моніторингу, а саме записом використання музичних творів на карту пам'яті micro SDHC 4 GB №В87938 5985 та актом фіксації публічного сповіщення творів від 10.05.2014 (далі - Акт).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.07.2015 порушено провадження у справі.

Організація 06.08.2015 подала пояснення, в яких зазначила таке:

факт наявності у позивача авторського права на спірний музичний твір підтверджується договором про передачу прав від 25.09.2007 №б/н, укладеним Sony ATV Songs LLC та Broadcast Music Inc. (BMI), який є чинним, ніким не оспорювався, не визнаний у встановленому законом порядку недійсним та його недійсність прямо не випливає з вимог закону, а відповідно до встановленої статтею 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) презумпції він є правомірним;

база даних ІРІ існує тільки в електронному вигляді, Організація як член CISAC на території України має доступ до такої інформаційної системи; згідно з пунктом 1.1 угоди користувачів ІРІ, укладеної Швейцарським товариством з прав авторів на музичні твори SUISA (як адміністратором системи ІРІ) та Організацією, SUISA надало користувачеві доступ до системи ІРІ;

факт публічного сповіщення музичного твору відповідачем 10.05.2015 з 21 год. 57. хв. до 22 год. 56 хв. в ефірі телеканалу "1+1" підтверджується записом використання творів та Актом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2015 зобов'язано Студію подати суду у строк до 18.08.2015:

- запис телевізійного ефіру телеканалу "1+1", який транслювався 10.05.2015 в період з 21 год. 57 хв. до 22 год. 56 хв.

- витяг з журналу обліку телепередач за 10.05.2015 в період з 21 год. 57 хв. до 22 год. 56 хв.;

- докази наявності виключних майнових прав Студії на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець ОСОБА_2, композитор/автор тексту ОСОБА_6.

Студія 07.09.2015 подала суду витяг з журналу обліку телепередач за 10.05.2015 та пояснення, в яких зазначила, що копія ефірного запису не може бути надана, оскільки згідно з законодавством України копія ефірного запису зберігається 14 днів, а пройшло вже більше року; всі необхідні авторські договори будуть надані разом із відзивом після залучення до участі у справі третьої особи.

Організація 07.09.2015 подала суду клопотання про витребування у Іноземного підприємства "1+1 Продакшн" (далі - ІП "1+1 Продакшн") авторських договорів, укладених з автором музичного твору (слів та музики) "ІНФОРМАЦІЯ_1" - ОСОБА_6 на виконання пункту 4.4. Договору від 01.09.2014 №б/н про виробництво аудіовізуального твору і передачу (відступлення) майнових прав (далі - Договір від 01.09.2014).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.09.2015 залучено до участі у справі ІП "1+1 Продакш" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача; зобов'язано ІП "1+1 Продакшн" подати суду докази наявності виключних майнових прав на твір "ІНФОРМАЦІЯ_1", композитор/автор тексту ОСОБА_6.

Студія 02.10.2015 подала суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила:

третя особа цілком правомірно отримала право на включення спірного музичного твору до складу цілісного аудіовізуального твору "Голос країни-5" відповідно до ліцензійного договору від 03.06.2015 №LCTV/A-24 (далі - Договір від 03.06.2015), укладеного третьою особою та товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзик" (далі - ТОВ «Умиг Мьюзик»); після сповіщення позивач мав би звернутися до відповідача з вимогою про виплату авторської винагороди, а не про стягнення компенсації; Акт не є належним та допустимим доказом, оскільки позивач є стороною, зацікавленою у результатах розгляду справи.

19.10.2015 від Організації надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказує на те, що станом на 10.05.2015 аудіовізуального твору «Голос країни-5», який, як стверджує відповідач, було сповіщено в його ефірі, ще не існувало; дозвіл на включення твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» (автор ОСОБА_6) до складу аудіовізуального твору «Голос країни-5» був отриманий ІП "1+1 Продакшн" лише 03.06.2015 (оскільки 03.06.2015 було укладено ліцензійний договір), тобто уже після публічного сповіщення твору в ефір.

У судовому засіданні 19.10.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі; представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

З метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 20.10.2015 без участі представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з частиною першою статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону встановлено, що організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Разом з тим, така організація, пред'явивши позов, не є позивачем, оскільки вона звертається до суду в порядку, передбаченому статтею 45 Цивільного процесуального кодексу України, за захистом прав суб'єктів авторського і (або) суміжних прав, а не своїх прав. Позивачем у таких випадках буде суб'єкт авторського права і (або) суміжних прав, на захист інтересів якого звернулася організація.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб. Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону України «Про авторське право і суміжні права» - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

Організація є організацією колективного управління на колективній основі майновими правами суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 № 3/2003.

31.12.2004 Broadcast Music Ink. і Організацією було укладено договір про взаємне представництво інтересів (далі - Договір від 31.12.2004), за умовами якого:

- слово «термін» означає період, що починається з 31.12.2004 та закінчується 31.12.2007, при чому даний період дії Договору від 31.12.2004 буде продовжуватися із року в рік автоматично, якщо він не буде розірваний іншою стороною рекомендованим листом, листом-підтвердженням або іншим еквівалентним повідомленням не пізніше ніж за шість місяців до закінчення кожного періоду (пункт «а» Договору від 31.12.2004);

- за Договором від 31.12.2004 Організація є єдиним представником інтересів Broadcast Music Ink. на території України протягом терміну Договору від 31.12.2004 (підпункт «б» пункту 1 Договору від 31.12.2004);

- сторони встановлюють, що Організація та її ліцензіати користуються всіма правами на твори Broadcast Music Ink., властивими для звичайної передачі прав на виконання, і якими користуються ліцензіати Організації на музичні композиції на території України (підпункт «в» пункту 2 Договору від 31.12.2004);

- кожна сторона підтверджує та гарантує, що вона має повні права та повноваження укладати Договір від 31.12.2004 та передавати права, що в ньому містяться, і права, передані за Договором від 31.12.2004, не будуть мати у своїй правовій охороні перешкод та претензій (пункт 7 Договору від 31.12.2004).

Broadcast Music Ink. є акціонерним товариством, юридичною особою Сполучених Штатів Америки, яка заснована в 1939 році та знаходиться за адресою: 320 West Street, New York 10019, U.S.A.

Вказана юридична особа за законодавством Сполучених Штатів Америки, зокрема авторського закону (copyright law) є організацією, що володіє правами на понад 8,5 млн. музичних творів шляхом надання ліцензій під назвою «Суспільне право на виконання» (public performing right).

«Суспільне право на виконання» (public performing right) - це право виконувати музику на публіці, що включає в себе трансляцію музичного твору на радіо чи телебаченні.

У вказаному випадку роялті сплачується безпосередньо автору або організації, зокрема, Broadcast Music Ink.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

З виписки із системи IPI про приналежність автора до членів іноземної авторсько-правової організації, яка управляє майновими правами авторів на колективній основі, вбачається: «ІНФОРМАЦІЯ_1» (офіційно зареєстрована назва видавця: Sony ATV та Songs LLC; права, що передані за Договором від 31.12.2004: Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.)).

Судом встановлено, що 25.09.2007 Broadcast Music Ink. та Sony ATV Songs LLC було укладено договір про взаємне представництво інтересів (далі - Договір від 25.09.2007), термін дії якого з 01.04.2007 по 31.03.2011, за умовами якого:

- кожен з них продовжується на однакові періоди терміном 5 (п'ять) років кожен, поки не буде припинений однією із сторін до кінця будь-якого додаткового строку протягом додаткових 3 (трьох) років, у випадку попередження, яке надається рекомендованим листом, експрес-поштою або іншим способом передачі, який буде гарантувати, що дата відправлення листа буде зафіксована кур'єром (наприклад, експрес або кур'єрською поштою), але не більше 6 (шести) або не менше 3 (трьох) місяців до дати закінчення будь-якого терміну;

- слова «твір» або «твори» означають:

всі музичні твори (в тому числі музичні уривки та окремі композиції, написані для драматичного або музично-драматичного), оприлюднені або не оприлюднені, які наразі належать видавцеві або авторські права на які захищає видавець, або права на які належать видавцеві, або правами на публічне виконання яких управляє видавець;

всі музичні твори (в тому числі музичні уривки та окремі композиції, написані для драматичного або музично-драматичного), оприлюднені або не оприлюднені, володіння авторським правом та володіння або управління правами на публічне виконання яких видавець набуває протягом періоду, з дати набуття видавцем такого володіння або управління.

Таким чином, позивачем було подано відповідний правочин, що підтверджує передачу йому виключних майнових авторських на музичні твори з текстом особами, яким ці права належали.

Судом враховано те, що Договір від 25.09.2007 є чинним і недійсним у встановленому законом порядку не визнавався (стаття 204 ЦК України - презумпція правомірності правочину).

Таким чином, Організація набула по суті повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичний твір з текстом «ІНФОРМАЦІЯ_1» на території України, а тому доводи відповідача про неподання позивачем доказів, що підтверджують наявність прав у Організації на подання даного позову, спростовані доказами, наявними в матеріалах справи.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону встановлено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне сповіщення (доведення до загального відома) - це передача за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав в ефір за допомогою радіохвиль (а також лазерних променів, гама-променів тощо), у тому числі з використанням супутників, чи передача на віддаль за допомогою проводів або будь-якого виду наземного чи підземного (підводного) кабелю (провідникового, оптоволоконного та інших видів) творів, виконань, будь-яких звуків і (або) зображень, їх записів у фонограмах і відеограмах, програм організацій мовлення тощо, коли зазначена передача може бути сприйнята необмеженою кількістю осіб у різних місцях, віддаленість яких від місця передачі є такою, що без зазначеної передачі зображення чи звуки не можуть бути сприйняті.

Судом у розгляді даної справи встановлено, що: 10.05.2015 представником Організації ОСОБА_3 в присутності громадян: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у м. Києві складено Акт, відповідно до якого в період з 21 год. 57 хв. до 22 год. 56 хв. здійснювалась фіксація використання (публічного сповіщення) твору, який використовувався Студією, зокрема: «ІНФОРМАЦІЯ_1» (виконавець: ОСОБА_2; композитор/автор тексту: ОСОБА_6 (іноземна організація колективного управління: SOCAN); музичне видавництво: Sony ATV та Songs LLC (іноземна організація колективного управління: Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.)).

Відповідач заперечував проти прийняття судом Акта як доказу, зазначаючи про те, що позивач не наділений правом, зокрема, обліку та фіксування телерадіопередач, складання ефірних довідок та здійснення контролю та нагляду за дотриманням законодавства у сфері телерадіомовлення в розумінні Закону України «Про телебачення і радіомовлення».

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2003 № 71 «Про затвердження розміру, порядку та умов виплати винагороди (роялті) за комерційне використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.2009 № 450) надано право представникам уповноважених організацій колективного управління фіксувати факти прямого чи опосередкованого комерційного використання опублікованих з комерційною метою фонограм, відеограм, їх примірників та зафіксованих у них виконань, зокрема, за допомогою технічних засобів і (або) шляхом складення відповідного акта фіксації.

Фіксація здійснювалась з використанням фотоапарату Panasonic DMC-F40 на карту пам'яті micro SDHC 4 GB №В87938 5985 та актом фіксації публічного сповіщення творів від 10.05.2014.

До матеріалів справи долучено вказану карту пам'яті; суд оглянув у судовому засіданні 12.10.2015 відеозапис фіксації порушення, з якого вбачається, що публічне сповіщення з музичного твору відбулося на телеканалі « 1+1» 18.05.2014 у складі передачі «Голос країни-5» у період з 21 год. 57 хв. до 22 год. 56 хв.

На вимогу господарського суду 07.09.2015 відповідач подав суду витяг з журналу обліку телепередач за 10.05.2015, з якого вбачається, що у період часу з 21 год. 57 хв. до 22 год. 47 хв. в ефірі телеканалу "1+1" транслювалася передача «Голос країни-5».

Запис телевізійного ефіру телеканалу "1+1" з трансляцією випуску передачі "Голос країни-5" і ефірну довідку відповідач не подав.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що зазначений в позовній заяві твір у вказаний час міг демонструватися лише у складі цілісного аудіовізуального твору «Голос країни-5», оскільки відповідач здійснив публічне сповіщення цілісного аудіовізуального твору; при цьому, відповідач набув права на публічне сповіщення цього аудіовізуального твору «Голос країни-5» на підставі договору від 01.09.2014 про виробництво творів до передачі (уступки) майнових прав (далі - Договір від 01.09.2014).

Так, 01.09.2014 ІП « 1+1 Продакшн» (виробник) та Студією (замовник) укладено Договір від 01.09.2014, за умовами якого:

- на умовах і в порядку, передбачених Договором від 01.09.2014, замовник доручає, а виробник бере на себе зобов'язання з виробництва телепередачі на основі формату «The voice of 5» и подальшої передачі (уступки) виключних майнових авторських прав на телепередачу (пункт 2.1 Договору від 01.09.2014);

- на умовах і в порядку, передбачених Договором від 01.09.2014, замовник доручає, а виробник бере на себе зобов'язання з виробництва рекламних фото-, аудіо- та/або відеоматеріалах, призначених для популяризації передачі, її просування і демонстрації та подальшої передачі (уступки) виключних майнових авторських прав на їх використання (пункт 2.2 Договору від 01.09.2014);

- ціна Договору від 01.09.2014 включає в себе вартість виробництва телепередачі (включаючи вартість виключних майнових прав на телепередачу) та вартість виробництва рекламних матеріалів (включаючи вартість виключних майнових прав на рекламні матеріали) и визначається сторонами в додатку до Договору від 01.09.2014, який є його невід'ємною частиною і підписується сторонами одночасно з Договором від 01.09.2014 (пункт 3.1 Договору від 01.09.2014);

- Договір від 01.09.2014 набирає чинності з дати його підписання, вказаної на першій сторінці Договору від 01.09.2014 та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за Договором від 01.09.2014, а частині реалізації замовником виключних майнових прав на телепередачу та рекламні матеріали - протягом всього строку охорони таких майнових прав (пункт 10.1 Договору від 01.09.2014).

Разом з тим, ІП « 1+1 Продакшн» та Студією підписано акт від 31.05.2015, яким підтверджується, що протягом травня місяця 2015 року виробник передав, а замовник прийняв твори та виключні майнові права на них, а саме: виробництво передачі «Голос країни-5», включаючи вартість виключних майнових прав на передачу, випуск 9-13; вартість послуг з ПДВ становить 12 375 000 грн.

Відповідно до частин другої-третьої статті 17 Закону:

- якщо інше не передбачено у договорі про створення аудіовізуального твору, автори, які зробили внесок або зобов'язалися зробити внесок у створення аудіовізуального твору і передали майнові права організації, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи продюсеру аудіовізуального твору, не мають права заперечувати проти виконання цього твору, його відтворення, розповсюдження, публічного показу, публічної демонстрації, публічного сповіщення, а також субтитрування і дублювання його тексту, крім права на окреме публічне виконання музичних творів, включених до аудіовізуального твору;

- автори, твори яких увійшли як складова частина до аудіовізуального твору (як тих, що існували раніше, так і створених у процесі роботи над аудіовізуальним твором), зберігають авторське право кожний на свій твір і можуть самостійно використовувати його незалежно від аудіовізуального твору в цілому, якщо договором з організацією, що здійснює виробництво аудіовізуального твору, чи з продюсером аудіовізуального твору не передбачено інше.

Правовий аналіз наведених приписів свідчить про те, що позивач як власник майнових авторських прав на спірний твір не має права заперечувати проти їх використання у складі іншого аудіовізуального твору лише тоді, коли включення цих творів до складу іншого відбулося з дозволу правовласника, оформленого належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що ІП « 1+1 Продакшн» було укладено ліцензійні договори, які стосуються отримання ІП « 1+1 Продакшн» невиключних майнових прав на використання товарів з каталогів правовласників.

Крім того, відповідач посилається на те, що він не є виробником аудіовізуального твору «Голос України-5», він лише набув права на публічне сповіщення цього аудіовізуального твору на підставі Договору від 03.06.2015.

Так, 03.06.2015 ІП « 1+1 Продакшн» (компанія) та ТОВ «Умиг Мьюзик» (правовласник) укладено Договір від 03.06.2015, за умовами якого:

- правовласник надає компанії в користування невиключні авторські права на використання творів (права), перелік яких викладений в додатку №1 до Договору від 03.06.2015 для створення телепередачі. Права надаються без передачі прав власності, володіння, відчуження або будь-якого розпорядження творами, для використання способами, вказаними в пункті 1.2 Договору від 03.06.2015 протягом строку дії останнього на території, вказаній в пункті 1.3 Договору від 03.06.2015 (пункт 1.1 Договору від 03.06.2015);

- територією діяльності наданих за Договором від 03.06.2015 прав на використання творів при виробництві (створенні) компанією телепередачі є територія України (пункт 1.3 Договору від 03.06.2015);

- відповідно до пункту 3 статті 631 Господарського кодексу України сторони домовилися, що положення Договору від 03.06.2015 застосовуються до взаємовідносин сторін, які виникли раніше. Строк дії прав передбачених пунктом 1.1 та 1.2 Договору від 03.06.2015 починається з 01.01.2015 та закінчується 31.12.2015 (включно) (пункт 1.4 Договору від 03.06.2015);

- компанія має право передавати (субліцензувати) права на використання творів, отриманих за Договором від 03.06.2015, у складі телепередачі «Голос країни-5» для подальшого включення в ефір таких телевізійних каналів: «ТЕТ», « 2+2», « 1+1», «Плюс Плюс», «Бигуди», «УНИАН» (пункт 1.6 Договору від 03.06.2015);

- Договір від 03.06.2015 набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків, передбачених Договором від 03.06.2015, за винятком пунктів 1.4, 1.5 Договору від 03.06.2015, діючих протягом строку, прямо зазначених у відповідних пунктах (пункт 8.1 Договору від 03.06.2015).

Разом з тим, ІП « 1+1 Продакшн» та ТОВ «Умиг Мьюзик» укладено додаток до Договору від 03.06.2015, з якого вбачається, що правовласник передав, а компанія прийняла твори та виключні майнові права на них, зокрема, на виробництво передачі «Голос країни-5», включаючи вартість виключних майнових прав на передачу (10 випуск).

При цьому, судом встановлено, що публічне сповіщення твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» в ефірі відповідача відбулося 10.05.2015, але станом на 10.05.2015 аудіовізуального твору «Голос країни-5» ще не існувало; дозвіл на включення твору «ІНФОРМАЦІЯ_1» до складу аудіовізуального твору «Голос країни-5» був отриманий ІП « 1+1 Продакшн» лише 03.06.2015, тобто уже після публічного сповіщення твору в ефір телеканалу « 1+1», а тому підстав стверджувати, що ІП « 1+1 Продакшн» передало відповідачу права саме на аудіовізуальний твір за наявними у матеріалах справи ліцензійними договорами немає.

Посилання відповідача на те, що в Ліцензійному договорі від 03.06.2015 зазначено, що його умови поширюються на правовідносини сторін з 01.01.2015 (частина друга статті 631 ЦК України) не може братися господарським судом до уваги, оскільки наведене суперечить припису статті 1109 ЦК України.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення; матеріалами ж даної справи не підтверджено наявності будь-яких відносин сторін до дати укладення Договору від 03.06.2015.

Отже, судом встановлено, що виключні майнові авторські права на музичний твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» належать позивачу; відповідач не надав доказів укладення угод із правовласниками, які б дозволяли публічне сповіщення вказаного твору; використання відповідачем спірного музичного твору у власній господарській діяльності відбулося без дозволу відповідного правовласника та без сплати авторської винагороди.

Статтею 445 ЦК України передбачено право автора на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Водночас використання твору без дозволу уповноваженої особи та без сплати авторської винагороди є порушенням авторського права, передбаченим пунктом «а» статті 50 Закону, за яке пунктом «г» частини другої статті 52 цього Закону передбачено можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

Так, у пункті 42 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» зазначено, що розмір компенсації визначається судом виходячи з позовних вимог, однак не може бути меншим від 10 і не може перевищувати 50 000 мінімальних заробітних плат (пункт «г» частини другої статті 52 Закону), які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Організацією у зверненні до господарського суду з даним позовом визначено суму компенсації 12 180 грн. (1 х 10 х 1 218 грн.) за порушення за виконання музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_1" виходячи з того, що: мінімальна заробітна плата складає 1 218 грн.; мінімальна сума компенсації складає десять мінімальних заробітних плат як компенсація за використання кожного твору.

Разом з тим, у підпункті 51.3 пункту 51 Постанови № 12 наведено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» встановлено у 2015 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 вересня - 1 378 грн.

Таким чином, за розрахунком суду сума компенсації повинна становить 13 780 грн. (10 х 1 х 1 378 грн. за твір "ІНФОРМАЦІЯ_1"), однак такий розрахунок може призвести до виходу суду за межі позовних вимог.

Пунктом 2 частини першої статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Враховуючи наведене, у зв'язку з тим, що клопотання в порядку, передбаченому вказаним пунктом частини першої статті 83 ГПК України, до позовної заяви не додано та в судовому засіданні представником позивача не подано, у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог в частині вимог про стягнення компенсації, а тому стягненню з відповідача підлягає 12 180 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав за неправомірно використаний твір ("ІНФОРМАЦІЯ_1").

Крім того, відповідно до частини третьої статті 52 Закону суд може постановити рішення про накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до Державного бюджету України.

З огляду на викладене суд дійшов до висновку про накладення штрафу на відповідача у сумі 1 218 грн. (10% від 12 180 грн.)

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» (04080. м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на поточний рахунок державної організації «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 41-А, офіс 1-3; ідентифікаційний код 31025266) на користь Broadcast Music Ink. (Бродкаст М'юзік Інк.) (320 West 57th, Street, New York 10019, U.S.A.) 12 180 (тринадцять тисяч сот вісімдесят) грн. компенсації за порушення майнових авторських прав і 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Телерадіокомпанія «Студія « 1+1» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 23; ідентифікаційний код 23729809) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, в доход державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. штрафу.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.10.2015.

Суддя О. Марченко