ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" жовтня 2015 р. Справа № 907/259/14

За заявою Державної податкової інспекції у ОСОБА_1 районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, м. Тячів

До ОСОБА_1 виробничого управління житлово-комунального господарства, м. Тячів

Про визнання банкрутом

Головуючий Суддя Йосипчук О. С.

За участі представників сторін:

від ініціюючого кредитора не зявився

від боржника - не зявився

від кредитора (Відділення Фонду соцстрах. від нещасних випадків у Тячів. районі) ОСОБА_2, представник по дов. від 13.09.2011 № 367/01-9

від кредитора (Закарпатське обласне відділення Фонду соцстрах. з тимчас. втрати працездатності) ОСОБА_3, представник по дов. від 30.09.2015р. № 08-05-1189

від кредитора (ПАТ „Закарпаттяобленерго) не зявився

від кредитора (ДК „Газ України НАК „Нафтогаз України) не зявився

арбітражний керуючий - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із матеріалів справи, Листом від 21.09.2015р. за №52 ОСОБА_1 виробниче управління житлово-комунального господарства звернулось до суду із клопотанням про розгляд можливості укладення мирової угоди з ростроченням та списанням кредиторської заборгованості для відновлення провадження фінансово-господарської діяльності. Означене клопотання боржника було подано без додатків.

Листом від 21.09.2015р. за №269/03-15 ОСОБА_1 районною радою було подано до суду звернення-повідомлення згідно з яким ОСОБА_1 районна рада клопоче про укладання та затвердження мирової угоди у справі №907/259/14 для надання можливості покращення фінансово-економічного стану підприємства та відновлення його фінансової діяльності. Окремо, Листом від 21.09.2015р. за №269/03-15 ОСОБА_1 районною радою ставиться суд до відома про свій намір винести на розгляд сесії ОСОБА_1 районної ради програми "Питна вода" в якій мають бути передбачені кошти для відновлення фінансової стабільності боржника. Цей лист також не містить документального зазначення про додатки до нього.

Листом від 30.09.2015р. боржником подано суду заяву про затвердження мирової угоди, укладеної 30.09.2015р. між ним та кредиторами. До заяви в якості додатку додано текст мирової угоди, протокол засідання комітету кредиторів від 30.09.2015р. та список кредиторів.

У попередному засіданні суду, розглядаючи заяву про затвердження мирової угоди наявні у справі матеріали, суд визнав за необхідність витребувати додаткові документи на підтвердження достовірності даних, що містяться у мировій угоді від 30.09.2015р. (Ухвала господарського суду Закарпатської області від 30.09.2015р. по справі №907/259/14)

Окрім того, цією ж ухвалою від ініціюючого кредитора (ДПІ у ОСОБА_1 районі) було витребувано письмові пояснення про підставність та обгрунтованість додаткових кредиторських вимог до боржника, які не були предметом розгляду при затвердженні судом майнових вимог конкурсних кредиторів та реєстру кредиторів. Предметом пояснення з боку ініціюючого кредитора є також і умовні податкові зобов'язання, які є предметом регулювання мировою угодою, затвердження якої домагається боржник на стадії розпорядження майном банкрута.

Наведені вище вимоги ініціюючий кредитор не виконав на не навів причини невиконання вказівок суду, а відсутність його представника перешкодила з'ясуванню чих обставин у засіданні суду.

Як видно із ухвали господарсткого суду Закарпатської області від 11.07.2014р. по цій справі, вимоги Державної податкової інспекції у ОСОБА_1 районі Головного управління Міндоходів у Закарпатській області, м. Тячів були в розмірі 1469146,32 грн. у тому числі основний борг у сумі 1064708,55 грн. і неустойка (пеня, штраф) у сумі 404437,77 грн.

Однак, п.2.1.1. мирова угода від 30.09.2015р. містить зазначення про врегулювання суми 2468410,82 грн. - забогованості перед ДПІ у ОСОБА_1 районі, що значно перевищує суму, визнану судом у процедурі банкрутства на стадії розпорядження майном. Далі, ч.2 п.3.3.7. і п.3.3.1. міститять умови регулювання заборгованості перед бюджетом у сумі 542516,64 грн. та суму 141104,19 грн. умовно нарахованих стягнень.

Чинним законодавством, зокрема п.1 ст.78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ОСОБА_2 угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг задоволення вимог кредиторів, визначених цим Законом.

Зважаючи на таке, на умови мирової угоди на стадії розпорядження майном не можуть містити умови щодо вимог, які виникли під час процедури банкрутства, або щодо вимог, які можуть виникнути у майбутньому.

Мирова угода також не містить врегулювання сум, які підпадають під дію п.2 ст.78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Стаття 81 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", містить формальні вимоги щодо подання документів, які б свідчили про наявність ознак відновлення платоспроможності та про дотримання боржником умов украдання мирової угоди. Таким чином, зокрема, до заяви боржника про затвердження мирової угоди мають бути додані зобовязання боржника щодо погашення заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у звязку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обовязків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у звязку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у звязку з припиненням трудових відносин. Окрім того, боржник повинен письмово врегулювати свої зобовязання щодо відшкодування всіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу, крім вимог кредиторів, забезпечених заставою та відомості про попереднє погодження мирової угоди органом, уповноваженим управляти державним майном.

Відсутність згаданих вище ознак відповідності процедури укладання мирової угоди умовам чинного законодавства є прямою підставою для відмови у її затвердженні судом.

Поряд з цим, як вбачається із змісту мирової угоди (п.3.1.) її сторони усвідомлюють негативні наслідки процедури банкрутства та мають за мету відновити платоспроможність боржника. Дослідження питання відновлення фінансової стабільності призвело до висновків про те, що вимоги ініціюючого кредитора в основному складаються із майнових вимог (915544,05 грн.), які вже були у 2010 році визнані Господарським судом Закарпатської області, у межах провадження у справі №6/24 про банкрутство Виробничого управління житлово-комунального господарства м.Тячів, про що і було винесено Ухвалу від 13.07.2010р. У тій процедурі банкрутства порядок погашення цих самих що і в справі №907/259/14 грошових зобов'язань було визначено у мировій угоді, що затверджена Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 28.07.2010р.

Однак, як видно із матеріалів справи №907/259/14, мирова угода,, яка затверджена Господарським судом Закарпатської області у межах провадження у справі №6/24 про банкрутство Виробничого управління житлово-комунального господарства м.Тячів, виконано не була, а кредиторські вимоги її учасників не були погашеними. Саме ці непогашені вимоги і увійшли до складу майнових вимог кредиторів, які визнані Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 11.07.2014р. по справі №907/259/14.

За таких обставин, мета, до якої спрямовано подану боржником мирову угоду(п.3.1.) не відповідає реальному виявиявленню учасників банкрутства та не переконує у можливому відновленні платоспроможності боржника.

Залишились непідтвердженими відомості, що містяться у п.3.7. мирової угоди.

На вимогу суду учасники банкрутства не надали суду докази узгодження мирової угоди із кредиторами, не подано письмових поясненнь про правову природу та обгрунтування підставності занесення до мирової угоди сум, які не визнано судом при затвердженні реєстру кредиторів, письмові пояснення в обгрунтування п.3.3.7. мирової угоди та документи на підтвердження достовірності сум кредиторських вимог, що перевищують суми, які визнано судом у процедурі провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 ВУЖКГ, м. Тячів.

Пунктом 4.1.4. мирової угоди визнано можливість самостійно вносити зміни до мирової угоди, без їх затвердження судом. Однак, означене правило прямо суперечить ст.81 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; мирова угода, або зміни до неї породжують правові наслідки виключно їх затвердження судом (ст.654 ЦК України, ч.2 п.4, п.5 ст.81 Закону).

В судове засідання представники боржника, ініціюючого кредитора не зявилися, а також на вимогу суду не подали зазначені вище письмові документи для подальшого розгляду заяви боржника про затвердження мирової угоди, укладеної між кредиторами та боржником.

Натомість, ініціюючий кредитор до початку судового засідання надіслав суду факсограмою (вхідний номер канцелярії суду 02.5.1-14/14283/15) клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у звязку з неможливістю забезпечити явку в судове засідання свого представника.

Представники кредиторів, окрім Відділення Фонду соцстрахування від нещасних випадків у ОСОБА_1 районі та Закарпатського обласного відділення Фонду соцстрахування з тимчасової втрати працездатності у засідання суду не з'явилися та не повідомили суд про причини їх неприбуття.

За цих обставин, відсутность уповноважених учасників процесу, ненадання необхідних підтверджуючих документів, витребуваних судом, та письмових пояснень щодо викладених в митровій угоді умов а також невідновідність умов мирової угоди чинному законодавству судом констатується, що заява боржника недостатньо обґрунтована та вмотивована, а за таких обставин суд відмовляє у затвердженні мирової угоди від 30.09.2015р. відповідно ч.2 п.3 ст.81 Закону, із наступним зобов'язанням кредиторів прийняти рішення про подальше провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 81 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд відмовляє у затвердженні мирової угоди у разі якщо умови мирової угоди суперечать законодавству. Про відмову в затвердженні мирової угоди господарський суд виносить ухвалу. У разі винесення господарським судом ухвали про відмову в затвердженні мирової угоди мирова угода вважається неукладеною.

Винесення господарським судом ухвали про відмову в затвердженні мирової угоди не перешкоджає укладенню нової мирової угоди з іншими умовами.

У зв"язку з наведеним вище, суд вважає за необхідне запропонувати учасникам процесу визначитися з переходом до наступної судової процедури у справі про банкрутство ОСОБА_1 ВУЖКГ, в порядку передбаченому Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 25, 27, 81 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 4-1, 77, 86 ГПК України суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 30.09.2015р. між кредиторами та боржником ОСОБА_1 ВУЖКГ, м. Тячів.

2.Зобов'язати розпорядника майна ОСОБА_4 організувати проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів у відповідності до ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на якому вирішити питання відносно подальшого розгляду справи (ліквідація, санація, мирова угода) та відповідні протоколи надати суду.

3.Призначити проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів на 23.10.2015р. на 11 год. 00 хв.

4. Підсумкове засідання суду призначити на 26.10.2015 року на 12 год. 00хв. Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а., кабінет № 502.

5. Копію ухвали надіслати заявнику, боржнику, кредиторам та розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення згідно з ч. 4 ст. 8 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Явку уповноважених представників учасників процесу в судове засідання визнати обов'язковою.

Суддя Йосипчук О. С.