ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2015 р.Справа № 922/4545/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ДП "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції", м. Київ
до Публічного АТ "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33" м. Харків
про стягнення коштів
за участю :

позивача - ОСОБА_2 - за дов.(після перерви не з"явився);

відповідача - ОСОБА_3 - за дов. (після перерви не з"явився)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ДП "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, ПАТ "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33" заборгованість в розмірі 124690,11 грн. (яка складається з суми основного боргу в розмірі 67886,00 грн., 3% річних в розмірі 6377,56 грн., інфляційне збільшення в розмірі 50426,55 грн.).

В судовому засіданні, яке відбулось 06.10.2015 р. позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача, ПАТ "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33" заборгованість в розмірі 125617,36 грн. (яка складається з суми основного боргу в розмірі 67886,00 грн., 3% річних в розмірі 6109,74 грн., інфляційне збільшення в розмірі 51621,62 грн.). Заява в порядку ст.22 ГПК України приймається судом до розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні 06.10.2015 року підтримав свої позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в звязку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

В судовому засіданні 06.10.2015 року оголошувалась перерва до 07.10.2015 року.

Суд, розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

07.05.2012 р. між ДП "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (виконавцем) та ПАТ "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33" (замовником) був укладений договір поставки № 125/1-141/12, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе обов"язки про проведенню послуг (робіт) з контролю якості робіт під час поточного ремонту автомобільної дороги М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці км 395+064-км 410+000 на відповідність вимогам нормативної документації.

Послуги, передбачені умовами договору, позивач виконав в повному обсязі та згідно акту наданих послуг від 27.06.2012 р. передав відповідачу, яке прийняло послуги в повному обсязі.

Відповідач лише частково оплатив послуги в сумі 8050,32 грн.

П. 3.2. договору передбачено, що замовник зобов"язаний в строк до п"яти календарних днів від дня одержання акту здавання-приймання робіт підписати та оплатити його.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч. 2 цієї статті, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обовязку в натурі (присудження до виконання обовязку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 25/17-582 від 05.12.2014 р. про проведення розрахунків за надані послуги, яка була отримана відповідачем 15.12.2014 р. та залишена без реагування.

29.08.2012 року відповідачем перераховано на р/р позивача частину заборгованості у розмірі 8050,32 грн.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею боргу або обов"язку.

З урахуванням викладеного трирічний строк позовної давності спливає 29.08.2015 року, позовна заява ж подана до суду 07.08.2015 року, а тому заява відповідача про застосування позовної давності до спірних правовідносин є необгрунтованою та безпідставною.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, 3% річних складають 6109,74 грн., інфляційне збільшення - 51621,62 грн.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги законними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельного управління № 33" (61099, м. Харків, вул. Железнякова, 235, Код ) на користь державного підприємства "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (03680, м. Київ, вул. Горького, 51, Код ) суму основного боргу в розмірі 67 886,00 грн., 3% річних в розмірі 6109,74 грн., інфляційне збільшення в розмірі 51621,62 грн. та судовий збір в сумі 1955,97 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 09.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_1

справа № 922/4545/15