РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/24819/15

За позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доПублічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк"
прозобов'язання вчинити дії
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача ОСОБА_1;
від відповідача Шабліовська В.В. - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" про зобов'язання відповідача в особі ліквідатора Пантіної Любові Олександрівни включити до проміжного ліквідаційного балансу вимоги позивача в розмірі 66339,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 13.12.2010 між сторонами було укладено договір банківського рахунку №7722-УДК, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту поточний рахунок у національній валюті та зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та здійснювати проведення інших операцій за рахунком. 26.05.2015 у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по договору, позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" із заявою про закриття поточного рахунку та надав банку платіжне доручення № 09 від 26.05.2015 про перерахування 66339,58 грн. з поточного рахунку позивача НОМЕР_2 в Публічному акціонерному товаристві "Український Професійний Банк" на розрахунковий рахунок позивача, відкритий в ПАТ "Укрсиббанк", однак відповідач грошові кошти згідно платіжного доручення позивача не перерахував. Оскільки станом на день звернення позивача з позовом до Господарського суду міста Києва в Публічному акціонерному товаристві "Український Професійний Банк" розпочато процедуру ліквідації, відповідачем не було перераховано 66339,58 грн. згідно платіжного доручення позивача №09 від 26.05.2015, позивач просить суд зобов'язати відповідача в особі ліквідатора Пантіної Любові Олександрівни включити до проміжного ліквідаційного балансу вимоги позивача в розмірі 66339,58 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2015 порушено провадження у справі №910/24819/15 та призначено розгляд справи на 07.10.2015.

Представник позивача в судове засідання 07.10.2015 з'явився, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 07.10.2015 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що вимоги позивача порушують порядок, встановлений для заявлення та задоволення вимог кредиторів, визначений ст.ст. 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", т.я. в Публічному акціонерному товаристві "Український Професійний Банк" з 31.08.2015 розпочато процедуру ліквідації банку. Відповідно до положень статей 46, 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" у зв'язку із прийняттям Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення про ліквідацію Банку, задоволення вимог кредиторів здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку встановленому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2010 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Український Професійний Банк" (банк, відповідач) укладено договір банківського рахунку №7722-УДК, відповідно до умов якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті відповідно до Інструкції Національного Банку України "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах" та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком, а також надавати за дорученням клієнта комісійні послуги (п.1.1), клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком безспірного стягнення та безакцептного списання коштів, яке здійснюється на законних підставах (п.2.2.1), банк взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні та внутрішнього розпорядку банку (п.2.3.2), рахунок клієнта може бути закритий зокрема за заявою власника рахунку (п.п. а п.8.1), клієнт має право порушити питання про закриття рахунку і розірвання договору в разі відсутності коштів на кореспондентському рахунку банку (п.8.2).

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Нормами частини 1, 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ст. 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки. (ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунка клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини; ужити заходів для відновлення своєї платоспроможності. Платник/стягувач, отримавши повідомлення банку, для забезпечення своїх прав щодо розрахунків може вжити заходів відповідно до законодавства України.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.05.2015 позивач звернувся до Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" із заявою про закриття поточного рахунку та надав банку платіжне доручення № 09 від 26.05.2015 про перерахування 66339,58 грн. з поточного рахунку позивача НОМЕР_2 в Публічному акціонерному товаристві "Український Професійний Банк" на розрахунковий рахунок позивача, відкритий в ПАТ "Укрсиббанк", яке одержано банком у той же день.

Проте всупереч положенням договору та вимогам чинного законодавства вказане платіжне доручення залишено банком без виконання.

Позивач звертався до відповідача та НБУ з вимогами про усунення порушень законодавства, однак грошові кошти не були перераховані відповідачем.

Станом на час звернення до суду з позовною заявою, подане позивачем на виконання до банку 26.05.2015 платіжне доручення на суму 66339,58 грн. залишилося невиконаним банком.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.05.2015 №348 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" до категорії неплатоспроможних" Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.05.2015 прийнято рішення №107 про запровадження з 29.05.2015 року по 28.08.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 28.08.2015 № 562 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 28.08.2015 року № 158 про початок здійснення процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" з 31.08.2015.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі за текстом - Закон), який є спеціальним законом у даних правовідносинах, які виникли між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

Положеннями ст. 45 Закону встановлено, що протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку.

Згідно ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

За змістом п. 1.24 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Отже, враховуючи вище наведені положення, зобов'язання щодо переказу коштів з рахунку позивача, відкритого у відповідача, на його власний рахунок або на рахунок будь - якого іншого контрагента є майновим зобов'язанням.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" виникли з договору банківського рахунку, у відповідності до якого у відповідача виникло грошове зобов'язання з перерахування грошових коштів.

Таким чином, з урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, позивач є саме кредитором банку, вимоги якого у відповідності до змісту ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" мають бути заявлені протягом встановленого законом строку.

Статтею 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено перелік повноважень уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, до яких, в тому числі, належить складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів.

Згідно зі ст. 49 (частини1, 2) цього ж Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Частиною 4 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, 09.09.2015, тобто у встановлений чинним законодавством строк, позивач звернувся з кредиторською вимогою до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Український професійний банк". Така вимога позивача підлягає розгляду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Проте, в справі відсутні докази того, що кредиторська вимога позивача була відхилена, і є спір стосовно її акцепту.

Суд відзначає, що на час розгляду справи строк, передбачений ч. 2 ст.49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" для здійснення Фондом заходів по ліквідації банку, ще не закінчився, ліквідаційна процедура банку триває, реєстр акцептованих вимог кредиторів не складений та не затверджений.

Крім цього, позивач у своєму позові відповідачем визначив банк, в той час як нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" здійснення ліквідаційних заходів належить до компетенції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у випадку відмови у позові покладається на позивача.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. При цьому, у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи те, що позивачем внесено згідно квитанцій №1661/з24 від 06.08.2015 на суму 609,00 грн. та №1661/з7 від 09.09.2015 на суму 240,00 грн. судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено вимогами цього Закону, поверненню з Державного бюджету України на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 849,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В позові відмовити повністю.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 849 (вісімсот сорок дев'ять) грн. 00 коп. судового збору, який сплачений згідно квитанцій №1661/з24 від 06.08.2015 на суму 609,00 грн. та №1661/з7 від 09.09.2015 на суму 240,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.10.2015

Суддя Ю.М. Смирнова