ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.10.2015р. Справа №905/1913/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Південкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Південкомбанк" ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПОСТАВКА"

про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №19 від 30.04.2008 року в розмірі 26 190 865,74грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довір.№99 від 21.09.2015 року,

від відповідача : не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» ОСОБА_3 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОСТАВКА» про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №19 від 30.04.2008 року в розмірі 26 190 865,74грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, статей 193 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 30 квітня 2008 року №19. Зазначив, що відповідачем не сплачена сума кредиту, сума процентів та комісії за користування кредитом відповідно до договору.

Сума заборгованості за договором становить 10000000грн., сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом становить 478688,57грн., сума заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом становить 70000грн.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України позивачем нараховано пеню за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії у розмірі 15642177,18грн.

Загальна сума заборгованості становить 26 190 865,74грн.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи: акт б/н канцелярії суду від 04 вересня 2015року про відсутність можливості направити вказану кореспонденцію за належністю через призупинення відділеннями поштового звязку приймання та пересилання поштових відправлень до м. Донецьк; роздруківки повідомлень в мережі Інтернет від 07 вересня 2015року та від 28 вересня 2015 року про час і місце судових засідань зі сторінки господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в розділі «Новини та події». Протягом розгляду справи будь-яких пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Південкомбанк (позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМПОСТАВКА (позичальник) укладено договір про надання відкличної відновлюваної кредитної лінії №19 (кредитний договір).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору (в редакції додаткової угоди №1 від 29 липня 2018 року) кредитор зобовязався надати Позичальнику кошти (надалі кредит) в сумі 10000000 (десять мільйонів грн.) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання відкличної відновлювальної кредитної лінії.

Надання кредиту здійснюється окремими частинами (надалі «Транш») зі сплатою 24 % (двадцять чотири) процента річних, одноразової комісії у розмірі 1,5 % (одна ціла пять десятих) від суми Кредиту, щомісячної комісії у розмірі 0,35% (нуль цілих тридцять пять сотих)процентів від суми кредиту, та кінцевим терміном повернення кредиту « 28» серпня 2008 року на умовах, визначених Договором (п.п.1.1.1 Договору).

В матеріалах справи не міститься доказів зміни процентної ставка за користування кредитом з моменту укладання кредитного договору по теперішній час, складає 24 процентів річних.

Надання кредиту банком позичальнику підтверджується заявою позичальника на надання траншів, банківськими виписками.

За умовами пунктів 2.5, 2.6, 2.7 кредитного договору кредитор нараховує проценти за фактичними залишками кредитної заборгованості позичальника перед кредитором. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту за період з першого по останнє число місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за методом факт/факт (фактична кількість днів користування кредитом в місяці та фактична кількість днів в році). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Відповідно до п.2.8 кредитного договору сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця, а також в день повернення кредиту в повній сумі на рахунок №7333.UAH у ВАТ КБ «ПІВДЕНКОМБАНК».

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позивач доводить банківськими виписками, що станом на 28 вересня 2015 року прострочена заборгованість за кредитом складає 10000000 грн., поточна заборгованість за процентами складає 478688,57грн., прострочена заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом складає 70000грн.

Зобовязаною особою за кредитним договором є відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю ПРОМПОСТАВКА.

Доказів погашення заборгованості за кредитним договором відповідач не надав, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором становить 10000000грн., сума заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом становить 478688,57грн., сума заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом становить 70000грн. є доведеними та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 15642177,18грн. за порушення відповідачем строків повернення кредиту, сплати процентів та комісії за період з 01.08.2008р. по 28.08.2015р суд зазначає наступне.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною другою статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору, у разі прострочення строків сплати процентів та комісій, визначених п.п.2.8, 2.9, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, кредитор має право стягнути з позичальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно оплаченої суми за кожний день прострочення (з початку періоду прострочення). Нарахування пені за цим договором не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано. При розрахунку пені враховується день виникнення простроченої заборгованості та не враховується день повернення заборгованості позичальником.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. На час розгляду справи антитерористична операція триває.

Згідно зі ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводить свою господарську діяльність відповідач, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

05.11.2014р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Тар Альянс до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на дату винесення рішення дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не скасована і не визнана незаконною.

На підставі вищевикладеного, враховуючи приписи Закону України Про боротьбу з тероризмом, прийнятий на його виконання та виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" наказ керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 №33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", Розпорядження КМУ України від 7 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також усвідомлюючи загальновідомий факт місцезнаходження відповідача (м.Донецьк) в зоні активних бойових дій, суд застосовує до правовідносин між позивачем та відповідачем ст. 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та частково відмовляє в задоволені вимог щодо стягнення пені, нарахованої в період проведення антитерористичної операції, тобто з 14 квітня 2014 року до 28 вересня 2015 року.

З огляду на викладене та приписи ст.6, ч.ч.1, 3 ст.549, ст.627 ЦК України, ст.ст.216-218 ГК України стягненню на користь позивача підлягає пеня у сумі 9477759,58грн., нарахована на заборгованість:

- за кредитом у сумі 8991264,71грн. за період з 29.08.2008р. по 13.04.2015р.,

- зі сплати процентів за користування Кредитом у сумі 423948,67грн. за період з 01.08.2008р. по 13.04.2015р.,

- зі сплати комісії за користуванням Кредитом у сумі 62546,2грн. за період з 01.08.2008р. по 13.04.2015р.

Проте, визнаючи правомірність нарахування штрафних санкцій, які заявлені до стягнення, суд зазначає наступне.

В силу пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з останнього, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011року вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перебільшує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

З огляду на вищевикладене, якщо порушення зобовязання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого субєкта, та враховуючи фінансове становище боржника суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, з огляду на те, що рішення суду ґрунтується на принципах законності та справедливості, користуючись правами, наданими суду статтею 83 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до положень статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, враховуючи відсутність доказів понесення збитків позивачем, суд вважає можливим зменшити суму штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме розмір пені з 9477759,58грн. до 5000000грн.

В п.6.1 кредитного договору міститься третейське застереження.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону України Про третейські суди, є здійснення ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України.

Третейські суди не віднесені до системи судів загальної юрисдикції (стаття 125 Конституції України), не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції, тому позивач при наявності в договорі третейського застереження має право на звернення до суду з відповідним позовом.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОСТАВКА» про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №19 від 30.04.2008 року в розмірі 26 190 865,74грн., - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОСТАВКА» (83037, м. Донецьк, вул. Газети «Комсомолець Донбасу»АДРЕСА_1, відомості про р/р матеріали справи не містять, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Південкомбанк» (83015, м. Донецьк, пр-т Ватутіна, 33-а, , відомості про р/р матеріали справи не містять, ) суму заборгованості за договором становить 10000000грн., суму заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом становить 478688,57грн., суму заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом становить 70000грн., суму пені у розмірі 5000000грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМПОСТАВКА» (83037, м. Донецьк, вул. Газети «Комсомолець Донбасу»АДРЕСА_1, відомості про р/р матеріали справи не містять, ) в Державний бюджет України судовий збір в розмірі 73080грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 05 жовтня 2015 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 12 жовтня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява