РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2015Справа №910/19327/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»
ДоФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
прозвернення стягнення на предмет застави
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Ковалевський Р.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) про звернення стягнення на предмет застави.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином не виконує взяті на себе згідно Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. грошові зобов'язання по поверненню кредиту у розмірі 493 947,66 дол.США, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 114 906,44 дол.США, пені за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172 32 грн., штрафу за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн., у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: адміністративно-виробничий комплекс - виробничо-сервісний центр, загальною площею 4 085,10 кв.м.: адміністративно-виробниче приміщення (літ.А), площею 3 185,40 кв.м., матеріальний склад (літ.Б), площею 899,70 кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2 на підставі власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006р. посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром №3448 та зареєстрований в держаному реєстрі правочинів 29 серпня 2006 року, просить визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленою під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.07.2015р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 18.09.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 18.09.2015 р. з'явився, подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи, звернувся до суду з клопотанням про продовження строку розгляду справи додатково на 15 днів.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 18.09.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 30.07.2015 р. не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.09.2015 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду від 30.07.2015р., суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду справи та відклав розгляд справи на 09.10.2015 р.

07.10.2015 р. представником позивача через загальний відділ діловодства та документообігу господарського суду міста Києва подано додаткові пояснення до позовних вимог, відповідно до яких посилаючись на приписи ст. 39 Закону України «Про іпотеку», а саме у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. З посиланням на п.4.4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №1 від 24.11.2014р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» вказує, що позивачем замовлено проведення незалежної експертизи оцінки об'єкту нерухомого майна - предмету іпотеки. 30.09.2015р. складено звіт про оцінку об'єкту нерухомого майна, відповідно до якого ринкова вартість об'єкту оцінки - адміністративно-виробничого комплексу - виробничо-сервісного центру, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 19 759 630,00 грн., без ПДВ. З урахуванням наведеного, позивач просить суд: в рахунок погашення заборгованості ФОП ОСОБА_2 за кредитним договором №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. загальна сума якої станом на 04.06.2015 становить 608 854,10 дол.США та 2 666 836,99 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 493 947,66 дол.США, заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом у розмірі 114 906,44 дол.США, пеня за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172, 32 грн., штраф за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: адміністративно-виробничий комплекс - виробничо-сервісний центр, загальною площею 4 085,10 кв.м.: адміністративно-виробниче приміщення (літ.А), площею 3 185,40 кв.м., матеріальний склад (літ.Б), площею 899,70 кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2 на підставі власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром №3448 та зареєстрований в держаному реєстрі правочинів 29 серпня 2006 року; визначити спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленою висновком ТОВ «Міжрегіональна експертна група» про вартість майна від 30.09.2015, що становить 19 759 630,00 грн.

Згідно з п. 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Матеріали справи підтверджують, що фактично позивачем не було вчинено процесуальних дій направлених на подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову. Надані позивачем додаткові пояснення оцінено судом за їх фактичним змістом та встановлено, що таким чином позивачем надано додаткові докази в обґрунтування своїх позовних вимог та приведено останні у відповідність до ст.39 Закону України «Про іпотеку».

В судове засідання 09.10.2015 р. представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 09.10.2015р. вдруге не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: АДРЕСА_2, на яку було надіслано ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами та інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказано у позові.

При цьому, ухвала суду про порушення провадження у справі від 30.07.2015р., була вручена відповідачу, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №580 292).

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 09.10.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.006р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (надалі - банк) та ФОП ОСОБА_2 (надалі - позичальник) було укладено кредитний договір №010/96-03/255 (надалі - кредитний договір).

В подальшому до кредитного договору вносились зміни згідно з Додатковою угодою №1 від 28.07.2008р, Додатковою угодою №2 від 24.08.2006р., Додатковою угодою №3 від 25.10.2010р., Додатковою угодою №4 від 11.03.2011р., Додатковою угодою №5 від 05.09.2011р., Додатковою угодою №010/96-03/255/6 від 27.12.2012р.

Відповідно до п. 2 частини І кредитного договору банк надає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах: розмір кредиту, валюта кредиту - 1 480 000 дол.США; цільове використання - придбання нерухомості; річна база нарахування процентів - 365 календарних днів уроці; дата остаточного повернення кредиту - 28.08.2016р.; комісія - 1. Комісія за дострокове виконання боргових зобов'язань: а) 2% від суми частково або повного дострокового виконання боргових зобов'язань, протягом 1-го року з моменту отримання першого траншу по кредиту; б) 1% від суми часткового або повного від суми частково або повного дострокового виконання боргових зобов'язань, протягом 2-го року з моменту отримання першого траншу по кредиту; 2. Комісія банку за оформлення справи з відкриття кредитного рахунку, в розмірі 0,99% від розміру кредиту; 3. Комісія за перегляд кредитного договору в розмірі 1 000,00 грн.

Сторони домовились, що для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка - 13 % річних. Фіксована процента ставка переглядається 1 раз на 5 років (п.3 частини І кредитного договору).

Згідно з додатком №1 до кредитного договору сторони погодили графік повернення кредиту рівними частинами по 12 340,00 дол.США у період вересень 2006 - липень 2016 року.

24.02.2008р. сторонами погоджено додаток №1 до кредитного договору в іншій редакції, та відповідно змінено розмір суми погашення кредиту.

Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісячно у розмірі та строки визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок.

Пунктом 1.5.1.1 кредитного договору сторони погодили, що нараховані в порядку передбаченому кредитним договором проценти сплачуються позичальником одночасно з погашенням відповідної частини кредиту, в строк передбачений в графіку повернення кредиту та сплати процентів.

За порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, у визначені кредитним договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного грошового зобов'язання, за кожний день прострочення (п.4.1.1 кредитного договору).

Якщо на дату укладання кредитного договору позичальником та/чи майновим поручителем не оформлені у відповідності із вимогами діючого законодавства та не надані банку документи, що свідчать про наявність права користування або власності на земельну ділянку, на якій знаходиться предмет іпотеки, позичальник зобов'язується, в строки, визначені в частині 1 цього договору, оформити у власність чи оренду земельну ділянку, на якій знаходиться предмет іпотеки та надати в банк нотаріально засвідчені копії: державного акту про право власності на земельну ділянку у випадку оформлення у власність позичальником та/чи майнового поручителя земельної ділянки на якій знаходиться предмет іпотеки чи договір оренди земельної ділянки, оформлений у відповідності до вимог чинного законодавства України (п.2.3.10 кредитного договору).

Згідно з п.4.1.5 кредитного договору, в редакції додаткової угоди №010/96-03/255/6 від 27.12.2012р., за невиконання позичальником зобов'язань, викладених в п.2.3.10 кредитного договору встановлено штраф в розмірі 0,5% (але не менше 500 грн.) від суми кредиту щомісячно.

Позивач зазначає, що станом на 04.06.2015 р. позичальником порушені умови кредитного договору в частині повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, пені за порушення умов кредитного договору, штрафу за невиконання п.2.3.10 кредитного договору.

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за укладеним договором в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в сумах та в строки, передбачені кредитним договором.

В зв'язку із невиконанням умов кредитного договору позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу №140-0-0-00/8/1060 від 21.04.2015р. згідно якої позивач вимагав протягом 30-ти днів погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 632 730,62 дол.США

З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов'язань - способи або види забезпечення виконання зобов'язань.

Нормами статті 546 Цивільного кодексу України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (надалі - іпотекодержатель) та ФОП ОСОБА_2 (надалі - іпотекодавець) було укладено договір іпотеки №010/96-03/256 від 29.08.2006р. (надалі - договір іпотеки), відповідно до якого цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що витякають з кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006р. (кредитний договір), укладеного між іпотекодержателем та іпотекодацем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого іпотекодавець зобовязується перед іпотекодержателем повернути кредит у розмірі 1 480 000 (один мільйон чотириста вісімдесят тисяч) доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 договору іпотеки, у відповідності до даного договору іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставного на нижче вказаних умовах. Предметом іпотеки є нерухоме майно: виробничо-сервісний центр, загальною площею 4 085,10 (чотири тисячі вісімдесят п'ять цілих десять сотих) кв.м.: адміністративно-виробниче приміщення (літ.А), площею 3 185,40 (три тисячі сто вісімдесят п'ять цілих сорок сотих) кв.м.; матеріальний склад (літ.Б), площею 899,70 (вісімсот дев'яносто дев'ять цілих сімдесят сотих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки), який буде належати іпотекодавцю на підставі власності, у майбутньому, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006 посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром №3448 та зареєстрований в держаному реєстрі правочинів 29 серпня 2006 року.

За домовленістю сторін заставна вартість предмета іпотеки визначається в сумі 12 141 700 (дванадцять мільйонів сто сорок одна тисяча сімсот) гривень (п.1.5 договору іпотеки).

Пунктом 3.1.4 договору іпотеки сторони погодили, що у випадку невиконанням іпотекодавцем зобов'язань за цим або за кредитним договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставного майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки у разі порушення боргового зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміт порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодавцем залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач, мотивуючи позовні вимоги, зазначає, що станом на 04.06.2015р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 608 854,10 дол.США та 2 666 836,99 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 493 947,66 дол.США, заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом у розмірі 114 906,44 дол.США, пеня за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172, 32 грн., штраф за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн.

Враховуючи заборгованість позичальника за кредитним договором позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

У силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

З наданих позивачем доказів, вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, перерахувавши грошові кошти ФОП ОСОБА_2, тоді як відповідач свої зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, пені за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р., штрафу за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору не виконав. У зв'язку із чим позивач набув право повернення кредитних коштів.

За розрахунком позивача, станом на 04.06.2015р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 608 854,10 дол.США та 2 666 836,99 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 493 947,66 дол.США, заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом у розмірі 114 906,44 дол.США, пеня за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172, 32 грн., штраф за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн.

Розмір заборгованості за Кредитним договором перевірений судом та є арифметично вірним.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між сторонами було укладено договір іпотеки, згідно з яким, іпотекодержатель має право у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором отримати задоволення за рахунок майна, заставного на нижче вказаних умовах. Предметом іпотеки є нерухоме майно: виробничо-сервісний центр, загальною площею 4 085,10 (чотири тисячі вісімдесят п'ять цілих десять сотих) кв.м.: адміністративно-виробниче приміщення (літ.А), площею 3 185,40 (три тисячі сто вісімдесят п'ять цілих сорок сотих) кв.м.; матеріальний склад (літ.Б), площею 899,70 (вісімсот дев'яносто дев'ять цілих сімдесят сотих) кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (далі - предмет іпотеки), який буде належати іпотекодавцю на підставі власності, у майбутньому, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006 посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром №3448 та зареєстрований в держаному реєстрі правочинів 29 серпня 2006 року.

Реєстрація обтяження предмету іпотеки за Договором іпотеки №010/96-03/256 від 29.08.2006р. підтверджується наявним в матеріалах справи Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна за №8896496 від 29.08.2006р.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки у разі порушення боргового зобов'язання, умов кредитного договору або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміт порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менше ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодавцем залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що кредит, проценти, неустойка (пеня та штраф) які були забезпечені іпотекою не були сплачені в строки, передбачені кредитним договором, а тому у позивача виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

21.04.2015р. позивачем на адреси відповідача було надіслано вимогу №140-0-0-00/8/1060 від 21.04.2015р. згідно якої позивач вимагав протягом 30-ти днів погасити заборгованість за кредитним договором в сумі 632 730,62 дол.США.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги ст. 38 Закону України «Про іпотеку» були позивачем виконані належним чином.

Згідно із ч.1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів, що підтверджують відсутність його вини у порушенні зобов'язання, а також не надано заперечень, які б спростовували обставини, що наведені позивачем.

Тому судом визнається обґрунтованою сума заборгованості відповідача за кредитним договором в розмірі станом на 04.06.2015р. за кредитним договором 608 854,10 дол.США та 2 666 836,99 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 493 947,66 дол.США, заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом у розмірі 114 906,44 дол.США, пеня за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172, 32 грн., штраф за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн.

Відповідно до частини 1 статті 39 "Про іпотеку" та частини 2 статті 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

Відповідно до експертного звіту про оцінку об'єкту нерухомого майна ТОВ «Міжрегіональна експертна група» станом на 30.09.2015р. ринкова вартість об'єкту оцінки - адміністративно-виробничого комплексу - виробничо-сервісного центру, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 19 759 630,00 грн., без ПДВ.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено, а відповідачем, в порядку статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не спростовано, факт наявності заборгованості позичальника за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки №010/96-03/256 від 29.08.2006р. підлягають задоволенню.

З огляду на задоволення позову, судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення кредитної заборгованості Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) перед Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул.Лєскова,9; ідентифікаційний код 14305909) за кредитним договором №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. в розмірі 608 854,10 доларів США та 2 666 836,99 грн., з яких заборгованість за кредитом у розмірі 493 947,66 доларів США, заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом у розмірі 114 906,44 доларів США, пеня за порушення умов Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 1 734 172, 32 грн., штраф за невиконання п.2.3.10 Кредитного договору №010/96-03/255 від 29.08.2006 р. у розмірі 932 664,67 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки №010/96-03/256 від 29.08.2006р., а саме: адміністративно-виробничий комплекс - виробничо-сервісний центр, загальною площею 4 085,10 кв.м.: адміністративно-виробниче приміщення (літ.А), площею 3 185,40 кв.м., матеріальний склад (літ.Б), площею 899,70 кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_2 на підставі власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 29.08.2006р. посвідченого Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстром №3448 та зареєстрований в держаному реєстрі правочинів 29 серпня 2006 року;

Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки згідно Договору іпотеки №010/96-03/256 від 29.08.2006р. шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації предмета іпотеки встановленою висновком ТОВ «Міжрегіональна експертна група» про вартість майна від 30.09.2015р., що становить 19 759 630,00 грн.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул.Лєскова,9; ідентифікаційний код 14305909) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.10.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко