ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2015 року Справа № 904/5530/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Бахмат Р.М., Науменко І.М.

секретар судового засідання Ковзиков В.

представники сторін:

за участю: Мамаєвої Є.М. - прокурора відділу ( посв. № 001440 від 27.08.2012 р. )

від відповідача-1: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача-2: Пряніков С.О. ( розпорядження № 49к від 05.04.2000 р. )

від відповідача-3: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від третьої особи: ОСОБА_3 - директор, паспорт № НОМЕР_3 від 28.03.01р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

заступника прокурора Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 р. у справі

за позовом Прокурора Петриківського району Дніпропетровської області,

смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Петриківської районної ради,

смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область

відповідача-2: Відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації,

смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область

відповідача-3: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4,

АДРЕСА_1

третя особа, на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальний заклад освіти - Миколаївська неповна середня загальноосвітня школа

про визнання рішення незаконним

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Петриківського району Дніпропетровської області звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Петриківської районної ради до відповідача-2: Відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації та до відповідача-3: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради (, адреса: вул. Леніна, 69,смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська область, 51800) № 53-9/УІ від 31.05.2011 в частині надання дозволу відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації на передачу в оренду частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, загальною площею 55,2 кв.м., вартістю 47 825,06 грн., фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2 ) для здійснення роздрібної торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами;

- визнати недійсним договір оренди № 1 від 01.06.2015 р., який укладено між відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації ( , адреса: вул. Горького,3, смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська обл., 51800 ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 ( ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3 ) про передачу фізичній-особі підприємцю ОСОБА_4 у строкове платне користування нерухомого майна, а саме частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, загальною площею 55,2 кв. м., вартістю 47 825,06 грн., що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Петриківського району;

- зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3 ) звільнити та повернути частину приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, розташованої за адресою: вул. Леніна, 55, смт. Миколаївка, Петриківський район, Дніпропетровська область загальною площею 55,2 кв. м., вартістю 47 825,06 грн. відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації ( , адреса: вул. Горького, 3, смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська обл., 51800 ) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання - передачі вищевказаного нерухомого майна.

В обґрунтування позовних вимог, Прокурор посилається на те, що згідно договору оренди № 1 від 01.06.2015 р. частину приміщення передано ФОП ОСОБА_4 для використання з метою здійснення ним торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами, тобто воно використовується для підприємницької діяльності не пов'язаної з навчально-виховним процесом, такий договір підлягає визнанню недійсним у судовому порядку, а рішення сесії Петриківської районної ради, на підставі якого його укладено - є незаконним, у зв'язку з невідповідністю його змісту положенням законодавства згідно зі статтями 203, 215 ЦК України. Використання частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи є порушеннями вимог чинного санітарного законодавства та п. 2 ст. 121 Конституції України, ст. ст. 15,16, ст. 215, 216, ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 236 ЦК України, ч. 3 ст. 207 ГПК України, п. 19 ч. 1 ст. 43, п. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 2, 61, ч. 5 ст. 63 Закону України «Про освіту», ст. 9, ч. 2 ст. 44 Закону України «Про загальну середню освіту», ч. 2 ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ч. 2 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного майна».

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 р. ( суддя Рудовська І. А. ) у справі № 904/5530/15 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд виходив з обставин спливу строку, у межах якого Прокурор Петриківського району Дніпропетровської області міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 р. по справі № 904/5530/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

На обґрунтування своєї апеляційної скарги, Прокурор наголошує на тому, що прокурор Петриківського району Дніпропетровської області про рішення Петриківської районної ради № 53/9VI від 31.05.2011 р. «Про деякі питання управління майном спільної власності територіальних громад району» дізнався лише 05.03.2013 р. під час проведення перевірки, що підтверджується копією постанови про проведення перевірки від 05.03.2013 р. та копією довідки за результатами проведеної перевірки від 05.03.2015 р., а отже, суд не вірно застосував положення ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України. Також, в оскаржуваному рішенні судом не проаналізовано всі докази, подані сторонами та досліджені в судовому засіданні та не зроблено висновок про наявність порушення закону.

Петриківська районна рада ( Відповідач -1 ) у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення господарського суду є законним та обґрунтованим, в судовому процесі доведено пропущення прокуратурою Петриківського району терміну позовної давності. Також, Відповідач додатково зазначив, що за вимогою прокуратури району для здійснення постійного контролю за законністю актів органів місцевого самоврядування близько протягом п'ятнадцяти років копії протоколів сесії районної ради та всі прийняті рішення направляються до районної прокуратури. Зокрема, оспорюване рішення було передане до прокуратури 10.06.2011 р., про що свідчить відмітка у розносній книзі районної ради. При прийнятті спірних рішення та укладенні договору оренди було враховано п. п.2 п.8 Переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 796 від 27.08.2010 р.

Відділ освіти Петриківської районної державної адміністрації ( Відповідач - 2 ) у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість, оскільки рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Наведені в апеляційній скарзі доводи не містять підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело, або могло призвести до неправильного вирішення справи та про невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 ( Відповідач - 3 ) у відзиві на апеляційну скаргу також не підтримав апеляційну скаргу та просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з посиланням на доведеність судом першої інстанції пропущення прокуратурою Петриківського району терміну позовної давності.

Залучена апеляційним судом до участі в справі в якості третьої особи - Миколаївська неповна середня загальноосвітня школа в письмових поясненнях заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити судове рішення без змін, зазначаючи на тому, що будь-які орендні відносини, які виникли з ініціативи школи та громадського селища жодним чином не порушують інтереси держави в галузі освіти та не перешкоджають навчальному процесу.

Розпорядженням секретаря судової палати від 22.07.2015 р., у зв'язку із перебуванням судді Бахмат Р.М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, у відпустці, та у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, у відрядженні, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Чередко А.Є., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 р. у справі № 904/5530/15, колегією суддів у складі: головуючого колегії Кощеєва І.М., суддів: Чередко А.Є., Кузнецова В.О., апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд скарги призначено на 11.08.2015 р.

Розпорядженням голови суду від 10.08.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 10,визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 р. у справі № 904/5530/15, колегією суддів у складі: головуючого колегії Кощеєва І.М., суддів: Євстигнеєва О.С., Кузнецова В.О., розгляд апеляційної скарги було відкладено на 25.08.2015 р.

Розпорядженням в. о. голови суду від 21.08.2015 р. , у зв'язку з перебуванням судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, у відпустці, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Кузнецова В.О. , Іванова О.Г.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.08.2015 р. у справі № 904/5530/15, колегією суддів у складі: головуючого колегії Кощеєва І.М., суддів: Кузнецова В.О., Іванова О.Г. , розгляд апеляційної скарги було відкладено на 15.10.2015 р.

Розпорядженням голови суду від 15.10.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу суддів Євстигнеєва О.С. та Бахмат Р.М. - членів постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 10, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Євстигнеєва О.С., Бахмат Р.М.

В судовому засіданні 15.10.2015 р. колегією суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Євстигнеєва О.С., Бахмат Р.М. оголошено перерву по розгляду апеляційної скарги до 22.10.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 21.10.2015 р., у зв'язку із перебуванням судді Євстигнеєва О.С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, у відрядженні, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Бахмат Р.М., Науменко І.М.

У судовому засіданні 22.10.2015 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, та доводи викладені у відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради № 53-9/VI від 31.05.2011 р. «Про деякі питання управління майном спільної власності територіальних громад» надано дозвіл відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації на передачу в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 для здійснення роздрібної торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, розташованої за адресою: вул. Леніна, 55, смт. Миколаївка, Петриківський район, Дніпропетровська область, загальною площею 55,2 кв. м., вартістю 47 825,06 грн..

На виконання вищевказаного рішення сесії Петриківської районної ради між Миколаївською неповною середньою загальноосвітньою школою ( Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_4 ( Орендар ) 01.06.2011 р. був укладений Договір оренди не житлових приміщень строком до 01.06.2012 р.

01.06.2012 р. між Миколаївською неповною середньою загальноосвітньою школою (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_4 ( Орендар ) знов був укладений Договір оренди не житлових приміщень ( об'єкт оренди той самий ) строком до 01.06.2013 р.

01.06.2013 р. між відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_4 ( Орендар ) знов був укладений Договір оренди не житлових приміщень ( об'єкт оренди той самий ) строком до 01.06.2014 р.

01.06.2014 р. між відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_4 ( Орендар ) знов був укладений Договір оренди не житлових приміщень ( об'єкт оренди той самий ) строком до 01.06.2015 р.

01.06.2015 р. між відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації (Орендодавець ) та ФОП ОСОБА_4 ( Орендар ) укладено Договір оренди за № 1 про передачу Орендарю у строкове платне користування нерухомого майна, а саме частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Петриківського району, загальною площею 55,2 кв. м., вартістю 47 825,06 грн., для торгівлі продовольчими і не продовольчими товарами.

Відповідно до п. 3.1. вищевказаного договору оренди, орендна плата за використання частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи становить 500 грн. за місяць.

Згідно із п. 5.2.8 даного договору, у разі припинення або розірвання цього договору орендарю необхідно повернути відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації об'єкт оренди у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об'єкта оренди з вини ФОП ОСОБА_4.

П. 8.1 договору оренди № 1 від 01.06.2015 визначено, що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 01.06.2016 р.

Відповідно до акту прийому-передачі нерухомого майна від 01.06.2015 р., відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації ФОП ОСОБА_4 передано частину приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи площею 55,2 кв. м.

Прокурор Петриківського району Дніпропетровської області, звертаючись в інтересах держави з позовом, вбачав порушення вимог законодавства України при використанні приміщень закладу освіти, який належить до власності територіальної громади, з метою, не пов'язаною з освітніми процесами та дозвіллям дітей.

Таку позицією прокурора, колегія суддів знаходить обґрунтованою з наступних мотивів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності.

Питання щодо передачі в оренду об'єктів комунальної власності, які забезпечують спільні потреби територіальних громад і перебувають в управлінні районних, обласних рад, а також придбання таких об'єктів у встановленому законом порядку, вирішуються районними і обласними радами виключно на пленарних засіданнях ( п. 19 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування» ).

Згідно із ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу.

Завданням законодавства України про освіту, відповідно до ст. 2 Закону України «Про освіту», є регулювання суспільних відносин у галузі навчання, виховання, професійної, наукової, загальнокультурної підготовки громадян України.

Відповідно до Статуту в редакції чинній на час прийняття спірного рішення - Миколаївська неповна середньо загальноосвітня школа є комунальним закладом освіти, знаходиться у спільній власності територіальних громад району, головною метою якої є забезпечення реалізації права громадян на здобуття повної загальної середньої освіти.

Згідно з ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають перепрофілюванню та використанню не за призначенням.

Вимоги до матеріально-технічної бази загальноосвітніх навчальних закладів визначаються відповідними будівельними і санітарно-гігієнічними нормами і правилами ( ч. 2 ст.44 Закону України "Про загальну середню освіту" ).

Згідно з п. 3.19 затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р. Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Встановлена законом України "Про загальну середню освіту" та ДСанПіН заборона на передачу в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом , поширюються на загальноосвітні навчальні заклади І, І-ІІ, І-ІІІ ступенів, спеціалізовані школи І, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, які проектуються, будуються, реконструюються та ті, що функціонують незалежно від типу, форм власності та підпорядкованості.

Нерухоме майно - приміщення майстерні загальною площею 55,2 кв. м., яке належало Комунальному закладу освіти - Миколаївській неповній середній загальноосвітній школі передане в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 для здійснення роздрібної торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами - для мети отримання нею вигоди від використання майна загальноосвітнього закладу і не пов'язане з навчально-виховним процесом.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами ( ч. 3 ст. 6 ЦК України).

Таким чином, позовні вимоги Прокурора про визнання незаконним та скасувати п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради № 53-9/УІ від 31.05.2011 в частині надання дозволу відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації на передачу в оренду частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, загальною площею 55,2 кв. м., фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Задовольняючи клопотання відповідачів-2,3, про застосування строків позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що строк, у межах якого прокурор міг звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу сплив та поважних підстав для поновлення позовної давності у прокурора немає, оскільки зазначене рішення Петриківської районної ради № 53/9УІ від 31.05.2011 р. "Про деякі питання управління майном спільної власності територіальних громад району" було доступне зазначених 4 роки.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

За приписами ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" у разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Отже, за приписами ч. 1 ст. 261 ЦК України, ч. 2 ст. 29 ГПК України, з огляду на те, що позивачем у даній справі виступає прокурор, початок перебігу строку позовної давності слід рахувати від дня, коли про порушення права або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Як вбачається із матеріалів справи, 05.03.2013 р. прокуратурою була проведена перевірка за результатами якої на адресу голови Петриківської районної ради було направлено подання прокурора Петриківського району Дніпропетровської області від 05.03.2013 № 52/442-вих13, з вимогою про скасування оспорюваного рішення Петриківської районної ради.

За таких обставин, Прокурор не пропустив строк позовної давності, чого судом першої інстанції враховано не було.

Належних доказів того, що оспорюване рішення було передане до прокуратури 10.06.2011 р., крім відмітки у розносній книзі районної ради, Петриківською районною радою суду не надано. Розносна книга - це внутрішній документ районної ради, а зазначені в ній данні спростовуються органами прокуратури відповідною довідкою про ненадходження такого рішення до прокуратури.

Крім того, відповідно до ст. 101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття ( п. 9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України").

Відповідач - 1 не обґрунтував неможливість подання додаткових доказів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Отже, в апеляційного господарського суду відсутність підстав для прийняття поданих Відповідач - 1 до господарського суду апеляційної інстанції додаткових доказів в судове засідання яке відбувалося 22.10.2015 р.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

При цьому, в оскаржуваному рішенні судом першої інстанції не було зроблено висновку про наявність порушення закону при прийнятті спірного акту. Крім того, щодо спірної угоди, то остання була укладена 01.06.2015 р., а тому твердження про пропуск прокурором строку позовної давності є хибним.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Ст. 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Із змісту зазначеної статті випливає, що правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, до яких, зокрема, треба віднести: законність змісту правочину, наявність у особи, яка вчиняє правочин, необхідного обсягу цивільної дієздатності; вільне волевиявлення учасника правочину та його відповідність внутрішній волі; відповідність форми вчинення правочину вимогам законодавства, його спрямованість. Правочин є чинним, якщо він не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам громадського суспільства.

Ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін, або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України правочин є дійсним, якщо його зміст не суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та загальним умовам дійсності правочину.

Ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" передбачено, що об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Державні санітарні правила і норми влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу (ДСанПіН 5.5.2.008-01), затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України № 63 від 14.08.2001 р., є обов'язковим для виконання документом, що регламентує безпечні для здоров'я дітей і підлітків умови навчання та виховання, які сприяють підвищенню їх працездатності протягом навчального дня, тижня, року, поліпшують психофізіологічний розвиток та зміцнюють здоров'я дитини.

Згідно із пунктом 3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01 здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Таким чином, оскільки сторони, укладаючи спірний договір, припустилися порушення законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вказане є достатньою правовою підставою для визнання договору недійсним на підставі положень ч. 3 ст. 207 ГК України.

Ч. 3 ст. 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Зі змісту спірного господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним ( вже здійснене користування ), що є підставою одночасно з визнанням господарського договору недійсним зазначити, що зобов'язання за спірним договором припиняється лише на майбутнє. При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону. Наведена правова позиція знайшла своє відображення у п. 2.7 постави Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними».

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, бо у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ч. 2 ст. 795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту, як правило, договір найму припиняється.

Аналогічним чином вирішено питання повернення майна з оренди п. 8.2 спірного Договору оренди.

Враховуючи наведене, а також те, що вимога про повернення орендованого приміщення є похідною, а тому оскільки задоволена вимога про визнання договору оренди недійсним, ця вимога також підлягає задоволенню.

Що стосується посилання відповідачів на ч. 2 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 р. за №796 "Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності", якою передбачена можливість надання в оренду будівель, споруд, окремих тимчасово вільних приміщень і площ, іншого рухомого та нерухомого майна або обладнання, що тимчасово не використовується у навчально-виховній, навчально-виробничій, науковій діяльності, у разі, коли це не погіршує соціально-побутових умов осіб, які навчаються або працюють у навчальному закладі, воно не приймається до уваги, оскільки ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту" прямо заборонено використовувати об'єкти освіти і науки не за призначенням.

Таким чином, рішення господарського суду слід скасувати, як таке, що прийнято при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

П. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" визначено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 218 грн. 00 коп.

На підставі викладеного вище та статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються порівну на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.07.2015 р. у справі № 904/5530/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п. 3 рішення сесії Петриківської районної ради (, адреса: вул. Леніна, 69,смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська область, 51800) № 53-9/УІ від 31.05.2011 в частині надання дозволу відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації на передачу в оренду частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, загальною площею 55,2 кв.м., вартістю 47825,06 грн., фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків-НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2) для здійснення роздрібної торгівлі продовольчими і непродовольчими товарами.

Визнати недійсним договір оренди № 1 від 01.06.2015, який укладено між відділом освіти Петриківської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Горького,3, смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська обл., 51800 ) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків-НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3) про передачу фізичній-особі підприємцю ОСОБА_4 у строкове платне користування нерухомого майна, а саме частини приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, загальною площею 55,2 кв.м., вартістю 47825,06 грн., що належить до спільної комунальної власності територіальних громад Петриківського району.

Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3) звільнити та повернути частину приміщення майстерні комунального закладу освіти Миколаївської неповної середньої загальноосвітньої школи, розташованої за адресою: вул. Леніна, 55, смт. Миколаївка, Петриківський район, Дніпропетровська область загальною площею 55,2 кв.м., вартістю 47825,06 грн. відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації (, адреса: вул. Горького, 3, смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська обл., 51800) у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання - передачі вищевказаного нерухомого майна, про що видати наказ

Стягнути з Петриківської районної ради (, адреса: вул. Леніна, 69,смт. Петриківка, Петриківський р-н., Дніпропетровська область, 51800) в дохід державного бюджету України - 1218 грн. 00 коп. судового збору, 609 грн. 00 коп..судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Стягнути з Відділу освіти Петриківської районної державної адміністрації, (смт. Петриківка, Петриківський район, Дніпропетровська область) в дохід державного бюджету України - 1218 грн. 00 коп. судового збору, 609 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків - НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_3) в дохід державного бюджету України - 1218 грн. 00 коп. судового збору, 609 грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Виконання постанови щодо видачі наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 23.10.2015 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя Р.М. Бахмат

Суддя І.М. Науменко