ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.15р. Справа № 904/7339/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо - збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг, Дніпроптеровська область

про стягнення у розмірі 9 912 694, 76 грн. за договором купівлі - продажу природного газу

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача:ОСОБА_1 предстваник - дов. № 14-138 від 13. 05.2014р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник - дов. № 17/81 від 05.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Північний гірничо збагачувальний комбінат" суми пені в розмірі 1 420 918,48 грн., 7% штрафу 26 713,31 грн., 3% річних 87 918,74 грн., інфляційних втрат 8 377 144,23 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 89/15-ПР/1678 від 19.12.2014р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов'язань за укладеним між Позивачем та Відповідачем договором купівлі - продажу природного газу № 89/15-ПР/1678 від 19.12.2014р. щодо своєчасної оплати вартості обсягів газу у встановленому договором строку.

Позивач позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що при визначенні позивачем моменту прострочення відповідачем виконання своїх зобов'язань до договору не враховано те, що п. 6.1. договору покладає на покупця обов'язок здійснити остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, який згідно з умовами договору фіксується у актах прийому-передачі газу за відповідний місяць. Таким чином, з моменту оформлення належним чином акту прийому-передачі газу за відповідний місяць. Покупець володіє інформацією про об'єми фактично переданого природного газу і, відповідно, остаточною сумою, яку він повинен сплатити продавцю за природний газ, отриманий у відповідному місяці. У зв'язку з чим, з урахуванням того факту, що згідно п.п. 3.4. п. 3 договору акт прийому-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків між сторонами, то датою прострочення оплати відповідача по договору, відповідно повинна бути дата належного оформлення акту прийому-передачі за січень 2015 року, лютий 2015року, яка визначається датою повернення оформленого акту відповідачу. Однак ні у тексті позову, ні в доданих до нього документах позивачем не зазначається та документально не підтверджується дата повернення покупцеві акту прийому-передачі газу за січень 2015р., лютий 2015р., як то передбачено п.п. 3.4. п. 3 Договору.

Крім того, відповідач зазначає, що у відповідності до укладеного між позивачем та відповідачем договору купівлі-продажу природного газу від 19.12.2014р. № 88/15-ПР/1679 з боку відповідача на адресу позивача було здійснено оплату запланованих місячних обсягів природного газу у лютому 2015р. на загальну суму 1 335 031,20 грн. (платіжне доручення № НОМЕР_1 від 20.02.2015р.). Згідно до акту приймання-передачі природного газу від 28.02.2015р. (в рамках договору № 88/15-ПР/1679 від 19.12.2015р.) з боку позивача на адресу відповідача було здійснено поставку природного газу загальним обємом 128,547 тис.куб.м на суму - 953 412,53 грн. (з ПДВ). Таким чином, станом на 28.02.2015р. на рахунку позивача обліковується надмірно сплачена сума за постачання у лютому 2015р., в рамках договору від 19.12.2014р. № 88/15-ПР/1679, природний газ - 381 618,67 грн. Відтак, зважаючи на той факт, що на рахунку позивача обліковувалась сума фактичної заборгованості відповідача з оплати поставленого природного газу у лютому 2015р., але в рамках договору від 19.12.2014р. № 88/15-ПР/1679, у позивача відсутні фактичні та правові підстави для застосування штрафних санкцій передбачених п.п. 7.1., 7.2. договору, а також застосування відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України у період з 25.03.2015р. по 31.05.2015р. (загальна кількість 68 днів) на суму заборгованості - 381 618,67 грн.

21.09.15р. в судовому засіданні оголошувалась перерва до 13.10.2015р.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи сторонами не заявлялось.

В судовому засіданні 13.10.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі - Продавець, Позивач) та Публічним акціонерним товариством «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Покупець, Відповідач) 19.12.2014 року укладено договір № 89/15-ПР/1678 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір), 27.02.2015р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору купівлі-продажу природного газу № 89/15-ПР/1678 від 19.12.2014р. (далі - Додаткова угода №1) та 26.02.2015р. укладено додаткову угоду № 2 до договору купівлі-продажу природного газу № 89/15-ПР/1678 від 19.12.2014р. (далі - Додаткова угода №2)

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (далі газ), на умовах цього договору.

Газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб. Покупець є кінцевим споживачем (п.1.2 Договору).

Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 41 410,048 тис.куб.м (п. 2.1. Договору в редакції Додаткової угоди №2).

Допускається відхилення місячного обсягу переданого газу в розмірі +/- 5% (плюс/мінус п'ять відсотків) від узгодженого Сторонами згідно п.2.1 цього договору планового обсягу продажу газу без коригування планового обсягу (п.2.1.2 договору).

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця.

У відповідності до п. 3.3. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Згідно п. 4.1. Договору кількість газу, яка продається Покупцеві, визначається за показами комерційних вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2. Договору в редакції Додаткової угоди №1 встановлено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 5 700,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільвої надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами 325,60 грн., крім того ПДВ 20% - 65,12 грн., всього з ПДВ 390,72 грн. До сплати за 1000 куб.м природного газу 6 139,60 грн., крім того ПДВ 20% - 1 227,92 грн., всього з ПДВ 7 367,52 грн.

Згідно п.6.1. Договору оплата за газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться Покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15 числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно п. 9.3. Договору строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині поставки природного газу з 01 січня 2015 року до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування - до їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

Як слідує з матеріалів справи, Позивач протягом січня лютого 2015 року здійснив поставку природного газу Відповідачу згідно актів приймання-передачі природного газу (а.с. 39-40), які підписані повноважними представниками сторін без заперечень та скріплені печатками сторін, на загальну суму 207 852 883,83 грн.

Відповідачем зобовязання по договору виконані, але з порушенням строку, у зв'язку з чим Позивачем Відповідачеві нараховані: пеня у сумі 1 420 918,48грн. та 3% річних 87 918,74 грн. за період з 15.02.2015р. по 31.05.2015р., 7% штрафу 26 713,31. та інфляційні втрати 8 377 144,23 грн. за період з лютого по травень 2015р., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення спору на підставі наступного.

Пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобовязань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також цим Договором.

В пункті 7.2. Договору сторони передбачили, що у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. цього Договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього договорі він у безспірному порядку зобовязується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікованої облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок пені Позивача, судом встановлено, що пеня за період з 15.02.2015р. по 31.05.2015р. становлять 1 420 918,48 грн. та підлягає до стягнення.

Нарахування Позивачем 7% штрафу у сумі 26 713,31 грн. є правомірним та обґрунтованим, та підлягає задоволенню.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

3% річних за період з 15.02.2015р. по 31.05.2015р. становлять 87 918,74 грн. та підлягають до стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Позивач нараховує 2 561 302,36 грн. інфляційних втрат у лютому 2015р. на суму боргу 48 326 456,53 грн., коли сума вказаного боргу існувала лише з 15.02.2015р. по 20.02.20215р. (6 днів).

Також, позивач нараховує 4 937 724,68 грн. інфляційних втрат у березні 2015р. на суму боргу 45 719,672,96 грн., коли сума вказаного боргу існувала лише з 15.03.2015р. по 24.03.2015р. (10 днів), а з 25.03.2015р. по 31.05.2015р. - сума боргу складала 381 618,67 грн. .

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період квітень-травень 2015р. необхідно рахувати на суму 381 618,67 грн. та вони становлять 62 997,61 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат у сумі 8 314 146,62 грн. слід відмовити.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов щодо невірно визначеної позивачем дати остаточного розрахунку за поставлений газ судом не приймаються з наступних причин.

Відповідно до умов п.п.3.3, 3.4. Договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця а газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Порядок оплати встановлено п.6.1. Договору, відповідно до умов якого остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки агу.

Як вбачається з матеріалів справи, Акти приймання-передачі природного газу від 31 січня 2015 року та від 28.02.2015 року підписані відповідачем без заперечень. Будь-яких інших дат, крім дати складання Акти не містять.

Отже, відсутність на Актах будь-яких інших, проставлених покупцем, дат, свідчить про отримання підписання Актів відповідачем саме в ті дати, якими ці Акти датовано.

Не приймаються також заперечення відповідача відносно того, що позивач міг скористатися грошовими коштами відповідача, які останнім були надмірно сплачені за поставлений у лютому 20215 року газ в рамках іншого Договору від 19.12.2014 року № 88/15-ПР/1679.

Як вбачається з доданої до справи копії платіжного доручення від 20.02.2015 року № НОМЕР_1, ПАТ «ПівнГЗК» сплатив НАК «Нафтогаз України» 1 335 031,20 грн. в якості передоплати за природний газ лютого 2015 року по договору № 88/15-ПР/1679 від 19.12.2014 року (а.с.62).

Спір у даній справі стосується оплат за січень, лютий 2015 року по іншому договору № 89/15-ПР/1678 від 19.12.2014 року.

Згідно ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємоповязаних рахунках бухгалтерського обліку.

Відповідно до приписів п. 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного Банку України від 21.01.2004 N 22 (з наступними змінами та доповненнями) реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

Право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, отже у позивача були відсутні правові підстави для зміни призначення платежу відповідача та спрямування цих коштів в рахунок інших платежів, ніж вказано відповідачем у платіжному документі.

При цьому, доказів зміни чи коригування призначення платежів за іншим договором відповідачем до матеріалів справи не додано.

Отже, з врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з стягненням з Відповідача на користь Позивача пені у сумі 1 420 918,48 грн., 7% штрафу 26 713,31 грн., інфляційних втрат - 62 997,61 грн. та 3% річних - 87 918,74 грн.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» 50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) пеню 1 420 918,48 грн. (один мільйон чотириста двадцять тисяч дев'ятсот вісімнадцять грн. 48 коп.), інфляційні втрати - 62 997,61 грн. (шістдесят дві тисячі дев'ятсот дев'яносто сім грн. 61 коп.), 3% річних - 87 918,74 грн. (вісімдесят сім тисяч дев'ятсот сімнадцять грн. 74 коп.), 7% штрафу 26 713,31 грн. (двадцять шість тисяч сімсот тринадцять грн. 31 коп.), витрати по сплаті судового збору - 31 970,96 грн. (тридцять одна тисяча дев'ятсот сімдесят грн. 96 коп.), про що видати наказ.

В іншій частині позовних вимог слід відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 15.10.2015р.

Суддя ОСОБА_3