КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2015 р. Справа№ 910/13618/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Калатай Н.Ф.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Стаценко М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова" на рішення господарського суду міста Києва від 27.07.2015 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіккуріла"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова"

про стягнення 328266,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва 27.07.2015 по справі №910/13618/15 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіккуріла" 254987,10 грн. - боргу, 73279,76 грн. - курсової різниці та 6565,34 грн. - судового збору.

Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Тіккуріла" з Державного бюджету України 9827,71 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого - судді Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Пашкіна С.А.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпустці, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 №25, п. 2.6 рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/13618/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015, у складі колегії суддів: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А., прийнято апеляційну скаргу до розгляду з призначенням 20.10.2015.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. на лікарняному, керуючись ст.ст. 4-6, 69 Господарського процесуального кодексу України, п.2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 02.04.2015 № 25, п.2.2., п. 2.6. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду затверджених рішенням зборів суддів Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2015, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/13618/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г., судді: Баранець О.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 колегією суддів в зазначеному складі заяву прийнято до свого провадження.

19 жовтня 2015 року, через відділ документального забезпечення суду, від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 20.10.2015 з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник позивача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 09.07.2015. Проти розгляду справи у відсутність представника позивача не заперечував.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

09 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тіккуріла" (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сова (покупцем) укладено договір поставки TR 0301900 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору постачальник зобов'язується протягом дії Договору поставляти товар, відповідно до заявок покупця, а покупець зобов'язується приймати його і сплачувати за товар, відповідно до торгових умов, визначених Договором.

Постачальник зобов'язується здійснювати постачання товару, згідно з заявками покупця та власними силами і за свій рахунок (п. 2.6 Договору).

Згідно з п. 2.9 Договору підтвердженням належного виконання постачальником зобов'язань з поставки є підписана уповноваженим представником покупця товарно-транспортна накладна (щодо приймання за кількістю та якістю), підписана видаткова накладна (щодо приймання за кількістю, якістю, асортиментом, а також комплектністю), а претензії покупця, заявлені після приймання товару, не приймаються постачальником до розгляду.

Ціна Договору складається з суми вартості партій товару, поставлених постачальником та оплачених покупцем, протягом строку його дії (п. 4.1. Договору).

Згідно з п. 4.5 Договору покупець здійснює оплату кожної окремої партії товару не пізніше дати, яка визначається відповідно до обумовленої відстрочки платежу, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Відповідно до п. 4 додатку № 2 "Протокол погодження торгівельних умов" до Договору сторони домовились, що відстрочка платежу становить 55 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 285579,42 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором, в частині оплати належним чином не виконав, а саме частково розрахувався за отриманий товар, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 254987,10 грн. Наявна заборгованість відповідачем не заперечується.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення основного боргу, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.6 Договору (в редакції додаткової угоди від 09.04.2014), сторони погоджуються, що у разі перевищення числового значення курсу гривні до Євро, встановленого Національним Банком України на дату поставки більш, ніж на 10% і утримання його більш ніж 30 календарних днів, постачальник має право перераховувати вартість партії товару, яку сплачує покупець по формулі:

S=СхА1/А0, де:

S - кінцева сума, яку покупець повинен заплатити за товар

С - сума, яка платиться

А1 - вартість іноземної валюти в гривнях на день проведення розрахунків

АО- вартість іноземної валюти в гривнях на день поставки товару.

Місцевим господарським судом встановлено, що перебільшення у відсотках курсу гривні до Євро на дату здійснення розрахунку (станом на 15.07.2015 офіційний курс НБУ становив 24,3370 гривень за 1 Євро, а мінімальний курс гривні до Євро був зафіксований 20.04.2015 на рівні 22,7717 грн. за 1 Євро) над курсом гривні до Євро на дату поставки по кожній поставці є більшим 10% та триває більше 30 днів.

Посилання апелянта на п. 4.4. Договору, згідно з яким відповідач має право змінити ціну на товар, в тому числі із за коливання валютного курсу, але при цьому повідомити покупця за тридцять календарних днів, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки зазначений пункт Договору регулює зміну ціни на поставки товару на майбутнє, а не перерахунок вартості товару за курсовою різницею.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова" та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сова" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 по справі №910/13618/15 без змін.

Матеріали справи №910/13618/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

Н.Ф. Калатай

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.10.2015