ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.10.15р. Справа № 904/7524/15

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області, м. Павлоград

до Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 АВАЛЬ", м. Дніпропетровськ

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № б/н від 15.09.2015р.

від відповідача: ОСОБА_3 представник за довіреністю № 1698/13 від 02.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" в особі Дніпропетровської обласної дирекції Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" повернути на рахунок відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді № 902 в УДК у Дніпропетровській області МФО 805012 КОД ОКПО 25913612 помилково перераховані кошти з рахунку ОСОБА_4 в розмірі 582,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору на зарахування та виплату страхових відшкодувань (виплат) через акціонерний поштово-пенсійний банк „Аваль № 09/04-20/167 від 11.11.2005 р. відповідач зараховував на рахунок ОСОБА_4 перераховані позивачем страхові виплати за серпень-листопад 2014 р., у той час як ОСОБА_4 померла 18.08.2014 р. За таких обставин позивач вважає, що зайво перераховані ним грошові кошти у сумі 582,59 грн. підлягають списанню банком з рахунку застрахованої особи та поверненню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними. При цьому зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № 09/04-20/167 від 11.11.2005 р. на зарахування та виплату страхових відшкодувань (виплат) через акціонерний поштово-пенсійний банк „Аваль, який є чинним на цей час, за яким відповідач відкрив ОСОБА_4 картковий рахунок № НОМЕР_1, були зараховані усі грошові кошти, що надходили на її ім'я. Повідомлення про смерть ОСОБА_4 на адресу Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" було направлено позивачем лише 26.01.2015 р., тобто уже після фактичного зарахування усіх зазначених коштів на рахунок ОСОБА_4 Обов'язку списання сум грошових коштів, що уже були зараховані на рахунок одержувача, за ініціативою позивача договором та чинним законодавством України не передбачено. Крім того відповідач зазначив, що станом на 14.09.2015 р. на поточному рахунку ОСОБА_4 № грошові кошти відсутні (а.с. 39).

Розгляд справи відкладався з 17.09.2015 р. на 20.10.2015 р.

У судовому засіданні 20.10.2015 р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним поштово-пенсійний банк „Аваль правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" (далі - ОСОБА_1, Відповідач) та Відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області (далі - Позивач) був укладений договір № 09/04-20/167 на зарахування та виплату страхових відшкодувань (виплат) (далі - Договір), відповідно до п. &1 ст. 1 якого ОСОБА_1 виконує функції виплати страхових відшкодувань (виплат), передбачених Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-XIV від 23.09.1999 р., здійснюваних Фондом.

Відповідно до підпункту 4 пункту &2 ст. 3 цього договору ОСОБА_1 зобов'язується забезпечити зарахування перерахованих Клієнтом сум на поточні рахунки, номери яких вказані у списку, наданому Клієнтом, згідно нормативних документів протягом 2-х банківських днів.

Пунктом &1 ст. 7 цього ж договору передбачено, що суми страхового відшкодування (виплати), зараховані на поточний (картковий) рахунок їх одержувача по день його смерті включно, разом з нарахованими на них відсотками є його (одержувача) спадщиною і розподіляються відповідно до норм чинного законодавства України про спадкування

Суми страхового відшкодування (виплати) зараховані на поточний (картковий) рахунок їх одержувача після його смерті, повідомлення про яку Фонд отримав після направлення до Банку спускової інформації на зарахування страхових виплат, за письмовою вимогою Фонду повертається на рахунок № 3902 в УДК у Дніпропетровській області МФО 805012 ОКПО 25913612.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє протягом року невизначеного терміну (п. & 1 ст. 8 договору).

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області перерахувало на рахунок відповідача 681,52 грн. страхових виплат, з яких 582,59 грн. за вересень-листопад 2012 р. - для зарахування на особовий рахунок ОСОБА_4

Зазначені кошти були зараховані Банком на рахунок Клієнта ОСОБА_4

Листом від 26.01.2015 р. № 184 позивач звернувся до відповідача з повідомленням про факт смерті застрахованої особи ОСОБА_4 18.08.2014 р. та з проханням повернути зайво виплачені ним грошові у сумі 582,59 грн. у зв'язку з її смертю (а.с. 10).

Листом № 81-12-4-00/12739 від 19.02.2015 р. ОСОБА_1 відмовив у списанні коштів з карткового рахунку ОСОБА_4, посилаючись на те, що він не є власником грошових коштів та у нього відсутні жодні правові підстави для списання коштів з рахунку клієнта (а.с. 11).

Причиною виникнення спору є відмова відповідача повернути на вимогу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград зайво перерахованих ним 582,59 грн. страхових виплат за період на користь застрахованої особи ОСОБА_4, яка померла 18.08.2014 р.

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" (далі - Закон) страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків - некомерційна самоврядна організація, що діє на підставі статуту, який затверджується її правлінням.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону, Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частин першої, восьмої та дев'ятої статті 40 Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання або особам, які мають право на виплати у зв'язку із смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати. Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Пунктами 1.8, 1.9 Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24 від 27.04.2007 року "Про затвердження Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат" передбачено способи одержання суми страхових виплат: шляхом їх перерахування на особові рахунки в банку або поштовими переказами; повернення зайво виплачених сум проводиться на підставі постанови робочих органів виконавчої дирекції фонду, якщо потерпілі або особи, які мають на це право, не заперечують проти підстав і розміру відрахування.

Згідно зі статтею 33 Закону у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

У силу статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, право на аліменти, пенсію, допомогу або на інші виплати встановлені законом (стаття 1219 Цивільного кодексу України).

Водночас відповідно до частин першої, третьої статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" передбачено, зокрема, що банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов'язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Відповідно до пунктів 1.4., 1.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Згідно з положеннями глав 5, 12 Інструкції, стягувачами, що мають право ініціювати списання коштів з рахунків клієнтів без їх відома, є органи державної виконавчої служби (на підставі виконавчих документів, установлених законами України) та органи державної податкової служби (щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою чи територіальною громадою).

За змістом пунктів 1.3., 1.39., 1.40. статті 1, пункту 7.1.2. статті 7 та статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" грошові кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача; примусовим списанням є списання коштів, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановлених законом виконавчих документів у випадках, передбачених законом; стягувачем вважається особа, яка може бути ініціатором переказу коштів з рахунка платника на підставі виконавчих документів, визначених законом; банк на договірній основі повинен здійснювати зберігання коштів на поточному рахунку, проводити розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

З огляду на викладене, власником коштів, виплачених застрахованій особі Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлоград Дніпропетровської області відповідно до Закону "Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та зарахованих банком на її особовий рахунок, є безпосередньо застрахована особа. Банк не має права розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на рахунку фізичної особи. При цьому, у визначених законодавством випадках, у банку виникає обов'язок здійснити дії щодо списання грошових коштів з особистого рахунку клієнта, зокрема, на виконання судового рішення, незалежно від волевиявлення особи, що є володільцем рахунку.

Жодним із наведених законодавчих актів не передбачено право позивача, як стягувача, ініціювати примусове стягнення коштів за рахунок одержувачів страхових виплат та вимагати від Банку повернення зайво перерахованих коштів з рахунків одержувачів страхових виплат у разі їх смерті, так само як і обовязку Банку вчиняти такі дії на вимогу позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

21.10.2015 р.

Суддя ОСОБА_5