ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2015 р.Справа № 924/648/13

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Гладюк Ю. В., судді Смаровоз М.В., Гладій С.В, розглянувши матеріали справи

за позовом заступника прокурора міста Хмельницького в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради, м. Хмельницький

до: 1) виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, м. Хмельницький

2) Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради, м. Хмельницький

3) Федерації професійних спілок Хмельницької області, м. Хмельницький

про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000р. №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю, скасування свідоцтва про право власності, визнання права власності за територіальною громадою м. Хмельницького в особі ОСОБА_1 міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 1) колективного підприємства "Їдальня № 33", м. Хмельницький

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Федерації профспілок Хмельницької області:

2) Федерації професійних спілок України, м. Київ

3) Підприємство "Навчально - культурний центр "Побужжя" федерації профспілок Хмельницької області, м. Хмельницький

представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача 1 - не з'явився

від відповідача 2 - не з'явився

від відповідача 3 - ОСОБА_3 за довіреністю

від третьої особи 1 - ОСОБА_4 керівник

ОСОБА_5 за довіреністю

від третьої особи 2 - не з'явився

від третьої особи 3 - ОСОБА_6 керівник

ОСОБА_7 за довіреністю

від прокуратури - ОСОБА_8О прокурор відділу

в с т а н о в и в :

Прокурор в інтересах позивача просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000 №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55; скасувати свідоцтво про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею від 28.03.2000 року, зареєстроване в реєстровій книзі за №729 та визнати право власності за територіальною громадою міста Хмельницького в особі ОСОБА_1 міської ради на будівлю їдальні корисною площею 848 м2, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Внаслідок прийняття незаконного рішення та оформлення на його підставі права власності Федерацією професійних спілок Хмельницької області, з комунальної власності вибула трьохповерхова будівля їдальні корисною площею 848 м2.. Належність спірної будівлі ОСОБА_1 міській раді доводиться фактами встановленими рішенням суду у іншій судовій справі.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача - ОСОБА_1 міської ради, позов прокурора підтримує, посилається на рішення господарського суду Хмельницької області № 16/2/6/71-Н, яким встановлено факт перебування приміщення їдальні № 33 у комунальній власності м. Хмельницького.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - колективне підприємство "Їдальня 33" в письмовій позиції та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримують та, із врахуванням ст.35 ГПК України зазначають, що в процесі розгляду справи № 16/2/6/71-Н господарським судом Хмельницької області встановлені факти і обставини, які свідчать про порушення прав та законних інтересів територіальної громади міста Хмельницького. Просять позов задовольнити.

Відповідач 1 - виконком ОСОБА_1 міської Ради в судове засідання свого представника не направив, надіслав відзив, в якому позов визнає, вказує на встановлені рішенням господарського суду Хмельницької області у справі № 16/2/6/71-Н обставини, які мають преюдиціальне значення.

Відповідач 2 - Управління ЖКГ ОСОБА_1 міської ради, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, правом участі в засіданні суду не скористався, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач 3 - Федерація профспілок Хмельницької області проти позову заперечила. Підтримує раніше подану заяву про застосування строків позовної давності, в якій зазначено, що право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею зареєстровано за відповідачем 3 у 2000 році. Вважає, що строк позовної давності сплив ще 27.03.2001р. Просить відмовити в позові за спливом строку позовної давності. Крім того звертає увагу суду на те, що позивач безпідставно ототожнює приміщення їдальні з трьохповерховою будівлею по вул. Соборній, 55.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 3 - Підприємство "Навчально - культурний центр "Побужжя" федерації профспілок Хмельницької області у письмовому відзиві проти позову заперечила. Просить відмовити в позові за спливом строку позовної давності, зазначає, що позивач звернувся із даним позовом до суду по закінченню строку позовної давності, який встановлений ст.71 ЦК УРСР. Також звертає увагу суду на те, що приміщення їдальні розташовані на першому та другому поверсі. В той же час прокурор в своєму позові ототожнює приміщення їдальні з трьохповерховою будівлею без відповідних правових підстав. При цьому відмічає, що на третьому поверсі знаходяться кабінети та навчальні аудиторії, які не мають жодного відношення до їдальні.

Представник третьої особи - Федерації профспілок України в судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено наступне.

23.02.2000 р. виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради прийнято рішення №223-А про оформлення права власності на будинок профспілок з гаражами по вул. Соборній, 57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області. В пунктах 2, 3 рішення зазначено: Бюро технічної інвентаризації підготувати свідоцтво про право власності і провести реєстрацію вказаних в п.1 обєктів нерухомого майна; Управлінню житлово-комунального господарства посвідчити оформлені бюро технічної інвентаризації свідоцтва про право власності.

28.03.2000 р. видано Свідоцтво про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею, яким міське виробниче управління житлово-комунального господарства посвідчило, що обєкт, який розташований в м. Хмельницькому за адресою вул. Соборна, 55, в цілому складається з двох споруд, належить Федерації профспілок Хмельницької області на праві колективної власності. Обєкт за адресою вул. Соборна, 55 в м. Хмельницькому зареєстровано ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності, про що внесено запис в реєстрову книгу за №729.

Як слідує із свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000р. №223-А, власником даного майна визначено Федерацію профспілок Хмельницької області.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 18.09.2012р. у справі №16/2/6/71-Н відмовлено у позові Фонду державного майна України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - колективного підприємства "Їдальня №33" до Федерації профспілок Хмельницької області, Навчально-культурного центру "Побужжя" Федерації профспілок Хмельницької області, Виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, Комунального підприємства "ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації", Управління житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Федерація професійних спілок України про визнання недійсним рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000 №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2, введену в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії від 30.06.1980, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55; скасування державної реєстрації права власності, здійсненої Комунальним підприємством "ОСОБА_1 бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі від 28.03.2000 р. за № 729; визнання права власності за державою в особі Фонду державного майні України на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848м2, введену в експлуатацію відповідно до акту державної приймальної комісії від 30.06.1980 р., що розташована за адресою м. Хмельницький, вул. Соборна, 55. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2012 р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2013р. дане рішення залишено без змін.

В рішенні зазначено, що згідно акту Державної приймальної комісії від 30.06.1980р., затвердженого рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 30.06.1980р. № 149/Г, закінчене будівництво прибудови їдальні профкурсів в м. Хмельницькому по вул. К.Лібкнехта, 57 було прийнято в експлуатацію.

При розгляді справи № 16/2/6/71-Н судом зроблено висновок про вибуття із власності профспілок приміщення їдальні у 1981 році, вибуття із власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальша його передача у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу та надавши їм оцінку в сукупності, судом приймається до уваги наступне.

23.02.2000 р. виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради прийнято рішення №223-А про оформлення права власності на обєкти нерухомого майна. В рішенні зазначено: 1. „Оформити право власності на будинок профспілок з гаражами по вул. Соборній, 57 та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею по вул. Соборній, 55 за Федерацією профспілок Хмельницької області. В пунктах 2, 3 рішення зазначено: Бюро технічної інвентаризації підготувати свідоцтво про право власності і провести реєстрацію вказаних в п.1 обєктів нерухомого майна; Управлінню житлово-комунального господарства посвідчити оформлені бюро технічної інвентаризації свідоцтва про право власності. Інших частин та пунктів спірне рішення не містить.

Згідно виданого 28.03.2000 р. свідоцтва про право власності, гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею розташований в м. Хмельницькому за адресою вул. Соборна, 55 і в цілому складається з двох споруд.

Визначаючи предмет позову прокурор просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000 №223-А в частині оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Соборна, 55. Оскільки спірне рішення не містить положень про оформлення права власності на 3-х поверхову будівлю їдальні корисною площею 848 м2., а прокурор не просить визнати недійсним рішення в цілому, суд, з метою визначення предмету доказування, просив прокурора та позивача уточнити предмет судового оскарження в цій частині. Однак будь-яких уточнень позивачем та прокурором зроблено не було. Таким чином, за відсутності в спірному рішенні оскаржуваної частини, суд оцінює позовні вимоги прокурора щодо визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 23.03.2000 №223-А в названій частині безпідставним (безпредметним), а тому не знаходить підстав для задоволення позову. При цьому судом відмічається, що такий підхід при вирішенні спору не може оцінюватись як надміру формалізований, оскільки відсутність необхідної деталізації в даному спорі перешкоджає визначенню предмету спору обєкту нерухомого майна, що дозволяє зацікавленим сторонам довільно (розширено, з перекручуванням фактів) тлумачити рішення судів та факти, встановлені цими рішеннями.

Вимога про скасування свідоцтва про право власності на гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею є похідною вимогою від попередньої позовної вимоги (про визнання незаконним та скасування рішення виконкому від 23.03.2000р. № 223-А), а тому за умови незадоволення її судом, не підлягає задоволенню і ця вимога.

Вирішуючи спір в частині визнання права власності судом враховується таке.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на факти, встановлені рішенням господарського від 18.09.2012р. у справі № 16/2/6/71-Н. Проте аналіз фактів, встановлених цим рішенням, не дає підстав дійти висновку про встановлення судом факту набуття ОСОБА_1 міською радою права власності саме на те майно, яке є спірним. Зокрема, зі змісту рішення вбачається, що суд досліджував послідовність переходу приміщення їдальні без визначення будь-яких ідентифікуючих ознак цього приміщення і з рештою встановив факт вибуття із власності профспілок приміщення їдальні у 1981 році, вибуття із власності держави приміщення їдальні у 1992 році та подальшу його передачу у комунальну власність з підпорядкуванням місцевим органам влади. При цьому в рішенні відсутні ідентифікуючі ознаки приміщень їдальні, тобто їх склад, загальна площа. Про трьохповерхову будівлю їдальні корисною площею 848 кв.м. в рішенні не зазначається.

З метою належної ідентифікації спірного обєкту нерухомого майна судом оглянуто в судовому засіданні інвентарні справи Хмельницького БТІ (копії цих справ долучені до матеріалів даної справи). Огляд вказаних справ дає підстави дійти висновку про те, що належна інвентаризація будівель за адресою Соборна, 55 не здійснювалась. Інвентарні справи не містять достатньо матеріалів, з яких можливо встановити технічні характеристики обох будівель. В матеріалах справи відсутні техпаспорти на будинок профспілок та гуртожиток профкурсів на 140 місць з їдальнею. Представником позивача наданий суду техпаспорт без зазначення номера інвентарної справи, реєстрового номера та особи, яка замовила його виготовлення (фактично обміри будівлі, в якій знаходяться приміщення їдальні) з якого вбачається, що спірна будівля має три поверхи та підвал. Зі слів учасників процесу приміщення їдальні розташовані на першому та другому поверсі. З експлікації вищевказаного техпаспорту слідує, що на третьому поверсі знаходяться кабінети та навчальні аудиторії, спортзал і бібліотека.

Прокурор, представники позивача та КП „Їдальня № 33 суду пояснили, що саме через відсутність в рішенні суду у справі № 16/2/6/71-Н характеристик приміщень їдальні, прокурором застосований підхід встановлення цієї площі виходячи з відомостей, вказаних в акті приймальної комісії від 30.06.1980 року. Такий підхід для визначення характеристик спірних приміщень, в тому числі площі цих приміщень, не може оцінюватись судом як належний, оскільки в названому акті відмічені відомості не по приміщеннях їдальні, а по будівлі в цілому. При цьому акт не містить відомостей про загальну площу приміщень будівлі. Зазначена лише „корисна площа. Однак при вирішенні питання визнання судом права власності на обєкт нерухомого майна не прийнятним є відображення в рішенні суду такої характеристики будівлі як корисна площа, без відображення загальної площі. До того ж представники третіх осіб надали суду пояснення, в яких стверджують, що після введення будівлі в експлуатацію 1980 році, до неї здійснювались прибудови.

Не можна залишити поза увагою і те, що згідно акту приймальної комісії від 30.06.1980 року адреса будівлі - вул. К. Лібкнехта, 57. Відомостей про те коли, та за яких обставин змінено номер будівлі з 57 на 55, суду не надано. Дане питання також підлягає зясуванню при ідентифікації спірного майна з огляду на те, що під номером 55 знаходиться ще одна будівля.

Не визначеність в рішенні суду у справі № 16/2/6/71-Н характеристик спірних приміщень та неможливість їх зясування іншим шляхом, унеможливлює проведення судової експертизи, яка поряд з іншими питаннями могла б встановити ринкову вартість спірного обєкту нерухомого майна приміщення (будівлі) на час вирішення спору. Інші способи визначення вартості спірного майна не прийнятні.

Відповідно до п.4 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Згідно повідомлення Хмельницького БТІ від 27.10.2008р. № 599240 (т.с. 6 арк. 124) приміщення гуртожитку профкурсів на 140 місць з їдальнею за адресою Соборна, 55 зареєстроване за Федерацією профспілок Хмельницької області на підставі свідоцтва про право власності, згідно рішення міськвиконкому від 23.03.2000р. за № 223-А. За відсутності ідентифікуючих ознак спірного майна, судом не можуть прийматись до уваги надані суду відомості щодо реєстрації за міською радою права власності на обєкт нерухомого майна нежитлову будівлю за адресою вул. Соборна, 55.

Поряд з наведеним судом враховується і таке.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 82 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення.

В постанові Верховного Суду України від 05.10.2004 року у справі № 6/408 зазначено: „Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. За змістом наведеної норми не можна ототожнювати факти, встановлені судом, з їх юридичною оцінкою. Тобто зроблені судом оціночні судження, при вирішенні іншої справи не мають преюдиціального значення.

Всупереч положенням зазначеної статті суди апеляційної й касаційної інстанцій помилково надали преюдиціального значення оціночним судженням, зробленим судом при вирішенні іншої справи, ототожнивши факти, встановлені цим судом, з їх юридичною оцінкою.

Враховуючи цю правову позицію суд дійшов висновку, що відображені в мотивувальній частині рішення суду у справі № 16/2/6/71-Н оціночні судження, помилково прокурором ототожнені з фактами, встановленими судом та, відповідно визначені як підстава даного позову в цілому.

Оскільки позов необґрунтований у суду відсутні підстави для вирішення питання застосування строку позовної давності.

При розподілі судового збору між сторонами судом враховуються положення п. 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", згідно яких приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, приписи ст. 49 ГПК України та відмову у позові, судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з позивача в дохід державного бюджету.

Визначаючи розмір судового збору суд виходить з розмірів встановлених Законом України „Про судовий збір. Зокрема, це сума збору за дві немайнові вимоги та мінімальний розмір судового збору за майнову вимогу про визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 міської ради (м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3, код 38045529) в дохід Державного бюджету України (по коду класифікації 22030001, рах. отримувача 3002, отримувач коштів УДКСУ у м. Хмельницький, ЄДРПОУ отримувача 38045529, банк отримувача ГУ ДКСУ у Хмельницькій області, МФО 815013, призначення платежу "Судовий збір, код 03500128, пункт ставок судового збору") судовий збір у розмірі 3 654 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири грн. 00 коп.).

Повний текст рішення складено 12.10.2015р.

Головуючий суддя Ю.В. Гладюк

Суддя М.В. Смаровоз

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 10 прим. :

1 - до справи,

2 - прокуратура м. Хмельницького

3 - позивачу ОСОБА_1 міська Рада

4 - відповідачу 1 - виконавчий комітет ОСОБА_1 міської Ради ( 29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна,

3),

5 - третя особа - КП "Їдальня № 33"

6 - відповідачу 2 - Управління ЖКГ ОСОБА_1 міської ради (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 1),

7 - відповідачу 3 - Федерація професійних спілок Хмельницької області

8 - третій особі - Федерація професійних спілок України (01012, м. Київ, Майдан Незалежності, 2),

9 - третій особі - Федерація професійних спілок України (01033, м. Київ, вул. Шота Руставеллі, 39/41),

10 - третій особі - Підприємство "Навчально - культурний центр "Побужжя"