ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" жовтня 2015 р. Справа № 918/901/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

при секретарі судових засідань Шарапі О.В.

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ХХІ»

про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 1 037 153 грн. 21 коп.

За участі представників:

від позивача: Мартиненко О.О. (довіреність №7Д-32 від 14.09.2015 року);

від відповідача: Лук'янчук С.М.(довіреність від 15.06.2015 року);

Статті 20, 22, 91 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

У судовому засіданні з 29.09.2015 року по 02.10.2015 року судом оголошувалася перерва, про що сторони повідомлялися під відповідну розписку.

Обставини справи: У серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Насіння" (далі ТОВ "Торговий дім "Насіння") звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро ХХІ" (далі ТОВ "Агро ХХІ") про стягнення 1 037 153 грн. 21 коп. заборгованості за договором поставки.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на виконання умов Договору №2-1704/пр885х від 17.04.2013 року, поставив відповідачу товар (засоби захисту рослин в асортименті), вартість якого останнім оплачена не в повному обсязі, у зв'язку із чим ТОВ "Торговий дім "Насіння" просило суд стягнути з ТОВ "Агро ХХІ" на свою користь 435 895 грн. 76 коп. основного боргу, 179 923 грн. 44 коп. пені, 87 179 грн. 15 коп. штрафу, 19 919 грн. 84 коп. 3% річних, 314 235 грн. 02 коп. інфляційних втрат, а також судовий збір.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 10.08.2015 року порушення провадження у справі, розгляд якої призначено до слухання в судовому засіданні на 25.08.2015 року.

25.09.2015 року через відділ канцелярії суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, відповідно до якого останній зазначає, що для визначення документальної обґрунтованості розміру заборгованості ТОВ «Агро ХХІ» за Договором № 2-1704/пр885х від 17.04.2013 року необхідна наявність певних спеціальних знань, оскільки складність проведення розрахунків з метою визначення дійсної заборгованості пов'язана з довготривалими відносинами сторін, численними господарськими операціями та первинними бухгалтерськими документами, які оформлялися на виконання умов вищевказаного Договору.

На вирішення експерту відповідач запропонував поставити наступні питання:

1). Чи підтверджена документально заявлена позивачем сума заборгованості ТОВ «Агро ХХІ» перед ТОВ «Торговий дім» Насіння» в розмірі 1 037 153,21 грн., яка виникла при виконання умов Договору № 2-1704/пр885х від 17.04.2013 року?

2). Який розмір заборгованості ТОВ «Агро ХХІ» перед ТОВ «Торговий дім»Насіння», яка виникла при порушенні строків виконання грошового зобов'язання по Договору № 2-1704/пр885х від 17.04.2013 року станом на день звернення з позовом до суду?

У судовому засіданні 07 жовтня 2015 року представник відповідача підтримав подане клопотання про призначення судової економічної експертизи. Представник позивача заперечив проти призначення судової економічної експертизи з підстав зазначених у поданих письмових заперечення вх. №23092/15 від 02.10.2015 року.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи виходячи з наступного.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (пункт 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 4).

Таким чином, враховуючи вище наведе, суд не вбачає підстав для призначення судової економічної експертизи, оскільки надання оцінки поданими сторонами доказів та розрахунків у даній справі входить до компетенції суду та не потребує спеціальних знань.

У судовому засіданні 07 жовтня 2015 року представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з підстав викладених у клопотанні про призначення судової економічної експертизи та доповненнях до нього.

Вивчивши подані сторонами письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В результаті розгляду матеріалів справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2013 року між ТОВ "Торговий дім "Насіння" (Продавець) та ТОВ "Агро ХХІ" (Покупець) був укладений Договір №2-1704/пр885х (далі Договір, а.с. 9-12), за умовами якого Продавець зобов'язався в строки визначені Договором, передати у власність Покупця (поставити) Товар, а Покупець зобов'язався прийняти Товар і оплатити його вартість. Найменування Товару визначене в Додатках до цього Договору, які складають його невід'ємну частину. (п.п. 1.1. та 1.2. Договору).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2. Договору ціна за одиницю товару кожного найменування та її еквівалент в іноземній валюті наводяться у додатках до цього договору. Загальна вартість товару (в тому числі ПДВ) та її еквівалент в іноземній валюті визначаються шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у додатках до цього Договору.

Згідно п.10.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками Сторін. Строк дії договору становить 12 місяців. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток цих юридичних осіб.

У подальшому, на виконання укладеного між сторонами Договору, ТОВ "Торговий дім "Насіння" та ТОВ "Агро ХХІ" було укладено ряд Додатків, а саме: №1 від 17.04.2013 р.; №2 від 17.04.2013 р.; №3 від 19.04.2015 р.; №4 від 04.06.2013 р.; №5 від 31.07.2013 р. до Договору (а.с.14-18).

Відповідно до Додатку №1 від 17.04.2013 р. позивач зобов'язувався поставити відповідачу Товар на загальну суму 15 879 043,12 грн.; за Додатком №2 від 17.04.2013 р. - на суму 6 853 005,50 грн.; за Додатком №3 від 19.04.2015 р. - на суму 1 399 591, 53 грн.; за Додатком №4 від 04.06.2013 р. - на суму 323 136,00 грн.; за Додатком №5 від 31.07.2013 р. - на суму 284 513,01 грн.

Разом з тим, 15 жовтня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову Угоду № 1 до Договору, відповідно до умов якої Сторони домовилися перенести строк виконання Покупцем свого зобов'язання щодо оплати вартості Товару з 15.10.2013 року на наступні строки: 30% загальної вартості Товару в строк до «08» листопада 2013 року; 70% загальної вартості Товару в строк до « 15» листопада 2013 року (п. 1 Угоди, а.с. 19).

На виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу обумовлений Товар, що підтверджується наступними видатковими накладними: № Н-ВХ-1904-055 від 19.04.2013 року; № Н-КХ-1904-004 від 19.04.2013 року; № Н-БХ-1904-011 від 19.04.2013 року; № Н-БХ-1904-112 від 19.04.2013 року; № Н-КХ-1904-005 від 19.04.2013 року; № Н-ВХ-1904-056 від 19.04.2013 року; № Н-БХ-2504-036 від 25.04.2013 року; № Н-ВХ-2504-041 від 25.04.2013 року; № Н-КХ-2504-002 від 25.04.2013 року; № Н-БХ-3004-012 від 30.04.2013 року; № Н-КХ-0705-005 від 07.05.2013 року; № Н-ВХ-0805-031 від 08.05.2013 року; № Н-БХ-1605-033 від 16.05.2013 року; № Н-БХ-1705-015 від 17.05.2013 року; № Н-ВХ-1705-002 від 17.05.2013 року; № Н-ВХ-2305-015 від 23.05.2013 року; № Н-ВХ-2305-002 від 23.05.2013 року; № Н-БК-0406-035 від 04.06.2013 року; № Н-БХ-0307-008 від 03.07.2013 року; № Н-ВЗ-0407-009 від 04.07.2013 року; № Н-БХ-3107-015 від 31.07.2013 року; № Н-БХ-2108-004 від 21.08.2013 року; № Н-БХ-2108-011 від 21.08.2013 року, на загальну суму 24 719 289,15 грн. (а.с. 20-42).

Також поставка Товару підтверджується наступними довіреностями: № 3505 від 19.04.2013 року; № 3503 від 19.04.2013 року; № 3522 від 25.04.2013 року; № 3547 від 16.05.2013 року; № 3571 від 16.05.2013 року; № 3595 від 23.05.2013 року; № 3626 від 04.06.2013 року; № 3713 від 02.07.2013 року; № 3842 від 31.07.2013 року; №3914 від 20.08.2013 року (а.с. 43-52).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами ТОВ «Агро ХХІ» було повернуто частину товару на загальну суму 3 066 742, 12 грн., що підтверджується видатковими накладними: №№ АІ-0000035 від 01.11.2013 року; АІ-0000036 від 01.11.2013 року; АІ-0000037 від 01.11.2013 року; АІ-0000038 від 01.11.2013 року; АІ-0000039 від 01.11.2013 року; АІ-0000040 від 01.11.2013 року; АІ-0000041 від 01.11.2013 року; АІ-0000042 від 01.11.2013 року; АІ-0000043 від 01.11.2013 року; АІ-0000044 від 01.11.2013 року; АІ-0000045 від 01.11.2013 року; АІ-0000046 від 01.11.2013 року; АІ-0000047 від 01.11.2013 року (а.с.54-64), та переведено частину боргу в розмірі 21 216 646, 47 грн. на третіх осіб, що підтверджується наступними договорами про переведення боргу: №1359 від 08.11.2013 року; №1361 від 22.11.2013 року; № 1365 від 13.12.2013 року; №1366 від 13.12.2013 року та № 1367 від 20.12.2013 року (а.с. 67-71).

Таким чином, судом встановлено, що розмір боргу відповідача за Договором перед позивачем становить 435 895,76 грн., кінцевий строк оплати якого сплив 15.11.2013 року. Доказів сплати боргу у вищевказаному розмірі ТОВ «Агро ХХІ» суду не надано.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, наявність заборгованості у розмірі 435 895,76 грн. за поставлений позивачем Товар, відповідачем не спростована та підтверджена матеріалами справи, а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань відповідачем, відповідно до умов Договору, позивач нарахував 20 % штрафу від вартості неоплаченого товару в розмірі 87 179,15 грн., а також за період з 16.11.2013 року по 25.05.2015 року пеню в сумі 179 923,44 грн., 19 919,84 грн. 3% річних та 314 235,02 грн. інфляційних втрат (розрахунок а.с. 5-6).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.6, ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч. 4 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань. Суб'єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів за прострочення платежу сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за погодженням сторін. Зазначений розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно з пунктами 11.2. та 11.5. Договору за порушення строків виконання зобов'язань за цим договором Сторона, яка допустила прострочення, сплачує другій стороні штрафну санкцію в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, нарахованої на суму боргу або на загальну вартість партії Товару поставку (або заміну) якої прострочено, за кожен день прострочення. Нарахування штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором здійснюється без обмеження строку. Строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим Договором становить три роки.

Пунктом 11.3 Договору визначено, що в разі ухилення від оплати вартості товару або прострочення поставки (або зміни) Товару понад 07 робочих днів, винна сторона сплачує протилежній Стороні крім санкції, що зазначена в п. 11.2, штраф в розмірі 20% від загальної вартості товару оплата, поставка (або заміна) якого прострочена.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплатити неустойку.

Частинами 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Перевіривши розрахунки пені, штрафу, 3 % річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що вони відповідають вищезазначеним приписам законодавства та положенням Договору, а також є арифметично вірними, тому вимоги ТОВ «Торговий дім» Насіння» про стягнення з ТОВ «Агро ХХІ» 179 923,44 грн. пені, 87 179,15 штрафу, 19 919 грн. 84 коп. 3% річних та 314 235,02 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Що стосується тверджень відповідача стосовного того, що в додатках до Договору не правильно визначений еквівалент іноземної валюти, оскільки за загальним правилом грошовий еквівалент в іноземні валюті необхідно визначати за офіційним курсом НБУ. А тому, останній вважає, що заборгованість ТОВ «Агро ХХІ» перед позивачем при правильному визначені еквіваленту іноземної валюти, з урахуванням ставки НБУ становитиме суму значно меншу ніж та, яка заявлена в позові, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 5.1. Договору ціна за одиницю Товару та її еквівалент в іноземній валюті наводиться у Додатках до цього Договору.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, сторонами було встановлено порядок визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті та зафіксовано його у Додатках до Договору, які підписані повноважними представниками позивача та відповідача і скріплено відтисками печаток цих юридичних осіб.

Відтак вимоги позивача є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі ч.1 ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 20 743 грн. 07 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро ХХІ» (35431, Рівненська обл., Гощанський район, село Бабин, вул. Заводська, 1, ідент. Код 34438102) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім»Насіння» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 18, кв. 3, ідент. Код 30674952) 435 895 (чотириста тридцять п'ять тисяч вісімсот дев'яносто п'ять) грн. 76 коп. основного боргу, 179 923 (сто сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять три) грн. 44 коп. пені, 87 179 (вісімдесят сім тисяч сто сімдесят дев'ять) грн. 15 коп. штрафу, 19 919 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 84 коп. 3% річних, 314 235 (триста чотирнадцять тисяч двісті тридцять п'ять) грн. 02 коп. інфляційних втрат, а також 20 743 (двадцять тисяч сімсот сорок три) грн. 07 коп.

6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено "12" жовтня 2015 року.

Суддя Пашкевич І.О.