РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2015Справа №910/21047/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Меридіанс" до Товариства з обмеженою відповідальністю „Українські продуктові традиції" про стягнення 117543,23 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Зімін С. В. (довіреність № б/н від 12.08.2015)

від відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Меридіанс" (далі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки від 10.03.2015 № 505 у розмірі 117 543, 23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору поставки від 10.03.2015 № 505 не здійснив оплату за поставлений позивачем товар, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 116069,71 грн. Також за прострочення оплати за поставлений товар позивач просить стягнути за відповідача 751,49 грн 3% річних та 722,03 грн інфляційних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2015.

Ухвалою суду від 09.09.2015 відкладено розгляд справи на 07.10.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 07.10.2015 підтримав заявлені позовні вимоги.

Незважаючи на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, представник відповідача в судові засідання не з'явився, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні 07.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

10.03.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю „Меридіанс" (позивач, постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" (відповідач, покупець) укладено договір поставки № 505, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

За цим договором найменування товару, його асортимент та ціна визначається специфікацією (додаток №1 до цього договору), що є його невід'ємною частиною (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 5.8.1 договору оплата здійснюється покупцем у національній грошовій валюті України через 35 календарних днів за поставлений товар.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін та діє до 31.12.2016 (п. 9.1 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач поставив відповідачу продукцію вартістю 152193,46 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями видаткових накладних: від 21.03.2015 №№ РН-0000102, РН-0000103, від 23.03.2015 №№ РН-0000110, РН-0000111, РН-0000112, РН-0000113, від 24.03.2015 №№ РН-0000114, РН-0000115, РН-0000118, РН-0000119, РН-0000120, РН-0000121, РН-0000122, РН-0000125, РН-0000126, РН-0000116, РН-0000167, від 27.03.2015 №№ РН-0000124, РН-0000123, від 28.03.2015 №№ РН-0000123, РН-0000133, від 01.04.2015 №№ РН-0000140, РН-0000141, РН-0000142, РН-0000143, РН-0000144, від 04.04.2015 №№ РН-0000150, РН-0000151, від 06.04.2015 №№ РН-0000156, РН-0000157, від 07.04.2015, №№ РН-0000158, РН-0000159, РН-0000160, РН-0000161, РН-0000162, РН-0000163, РН-0000164, від 08.04.2015 №№ РН-0000165, РН-0000166, РН-0000167, РН-0000169, РН-0000170, від 11.04.2015 №№ РН-0000177, РН-0000178, від 14.04.2015 №№ РН-0000184, РН-0000185, РН-0000186, РН-0000187, РН-0000188, РН-0000189, РН-0000190, РН-0000191, РН-0000192, РН-0000193, від 15.04.2015 №№ РН-0000194, РН-0000195, РН-0000196, РН-0000197, РН-0000198, РН-0000199, від 18.04.2015 №№ РН-0000204, РН-0000205, від 20.04.2015 №№ РН-0000209, РН-0000210, від 21.04.2015 №№ РН-0000212, РН-0000213, РН-0000214, РН-0000215, РН-0000216, РН-0000217, РН-0000218, РН-0000219, від 22.04.2015 №№ РН-0000222, РН-0000223, РН-0000224, РН-0000225, РН-0000226, від 25.04.2015 №№ РН-0000230, РН-0000231, від 27.04.2015 №№ РН-0000239, РН-0000240, РН-0000242, РН-0000243, РН-0000244, РН-0000245, від 28.04.2015 №№ РН-0000246, РН-0000247, РН-0000248, РН-0000249, РН-0000250, РН-0000251, РН-0000252, від 05.05.2015 №№ , РН-0000256, , РН-0000257 , РН-0000258, РН-0000259, РН-0000260, РН-0000261, РН-0000262, РН-0000263, РН-0000264, РН-0000265, РН-0000266, РН-0000267, РН-0000268, РН-0000269, РН-0000270, РН-0000271, РН-0000272, РН-0000273, РН-0000274, від 12.05.2015 №№ РН-0000282, РН-0000283, РН-0000288, РН-0000289, РН-0000290, РН-0000291, РН-0000293, РН-0000294, РН-0000295, РН-0000296, РН-0000297, РН-0000298, РН-0000299, від 16.05.2015 №№ РН-0000317, РН-0000318, від 18.05.2015 №№ РН-0000319, РН-0000320, РН-0000321, РН-0000323, РН-0000324, РН-0000325, від 23.05.2015 №№ РН-0000331, РН-0000332, від 25.05.2015 №№ РН-0000336, РН-0000337, РН-0000338, РН-0000339, РН-0000340, РН-0000341, від 26.05.2015 №№ РН-0000343, РН-0000344, РН-0000345, РН-0000346, РН-0000347, РН-0000348, РН-0000350, РН-0000351, РН-0000352, які підписані та скріплена печаткою, штампом представників сторін.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п. 5.8.1 договору оплата здійснюється покупцем в національній грошовій валюті України через 35 календарних днів за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив часткову оплату за поставлений товар в розмірі 35000,00 грн, що підтверджується випискою з банківського рахунку станом на 15.05.2015.

Також відповідно до видаткових накладних: від 28.04.2015 № WО9, від 23.04.2015 № WО5, від 12.05.2015 № WО3, від 27.05.2015 № WО9, від 27.05.2015 WО7, від 25.05.2015 WО0 відповідач повернув позивачу поставлений товар на суму 1123,75 грн.

Проте судом встановлено, що відповідач оплату за поставлену позивачем продукцію в повному обсязі не здійснив, що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.05.2015, підписаним та скріпленим печатками уповноваженими представниками сторін.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

У матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано належних доказів, які б свідчили про оплати отриманого товару в більшій частині або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань за договором поставки на суму 116069,71 грн, а отже позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за договором поставки в сумі 116069,71 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на предмет відповідності вимогам договору поставки та чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, 625 ЦК України, дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних за період з 29.04.2015 по 12.08.2015 по кожному простроченому платежу окремо в сумі 751,49 грн та в сумі 722,03 грн відповідно є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, ст. ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Українські продуктові традиції" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе/Бастіонна, 1/2, код 38451148) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Меридіанс" (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 65, код 38123433) 116069 (сто шістнадцять тисяч шістдесят дев'ять) грн 71 коп. основного боргу, 751 (сімсот п'ятдесят одну) грн 49 коп. 3% річних, 722 (сімсот двадцять дві) грн 03 коп. інфляційних та судовий збір в розмірі 2350 (дві тисячі триста п'ятдесят) грн 86 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 13.10.2015.

Суддя Я.А. Карабань