ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2015 р. Справа №917/1331/15

за позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго", вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область,37500

до Хорольської районної спілки споживчих товариств, вул. Шевченка, 34, м. Хорол, Полтавська область, 37800

про стягнення 21 833,96 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №1-17/1715 від 17.07.2015р.

від відповідача: не з"явився.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 21 833,96 грн., з яких 15 000,00грн. пені, 6624,53грн. інфляційних та 209,43грн. 3% річних, нарахованих позивачем за неналежне виконання умов Договору №228 купівлі-продажу теплової енергії від 27.11.2014р.

28.08.2015р. від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вхід. №12320 від 28.08.2015р.) у зв'язку із сплатою відповідачем суми основного боргу в розмірі 15 000,00грн. В той же час позивач просить суд стягнути з відповідача 15 000,00грн. пені, 6624,53грн. - інфляційні та 209,43грн. 3%річних.

Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зменшити розмір позовних вимог.

Ухвалою від 03.09.2015р. вказана заява була прийнята судом до розгляду.

Подальший розгляд справи проводиться стосовно позовних вимог, викладених у заяві про зменшення розміру позовних вимог від 28.08.2015р., а саме про стягнення з відповідача 15 000,00грн. пені, 6624,53грн. інфляційних та 209,43грн. 3% річних нарахованих за неналежне виконання Договору №228 купівлі-продажу теплової енергії від 27.11.2014р.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги з урахуванням їх зменшення задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, посилаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору №228 купівлі-продажу теплової енергії від 27.11.2014р.

Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

29.09.2015р. від відповідача надійшла телеграма, відповідно до якої останній просить суд відкласти розгляд справи.

Суд клопотання відхиляє виходячи з наступного.

Ухвалою про порушення провадження у справі від 13.07.2015 року розгляд даної справи було призначено на 03.09.2015р. Про розгляд даної справи відповідач був повідомлений належним чином (поштове повідомлення про вручення ухвали суду в матеріалах справи), але в судове засідання не з'явився подавши до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 03.09.2015р. розгляд справи було відкладено на 29.09.2015р. та продовжено строк вирішення спору на 15 днів (за клопотанням позивача).

Відповідно до ч.1 ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В зв'язку з закінченням строку вирішення спору визначеного ст. 69 ГПК України, відкладення розгляду справи не є можливим.

У поданому 04.08.2015р. відзиві на позовну заяву, відповідач посилаючись на важке економічне становище в державі просить суд відмовити в задоволенні 15 000,00грн. пені, 6624,53грн. - інфляційні та 209,43грн. 3%річних.

Оскільки неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (теплопостачальна організація за Договором; позивач по справі) та Хорольською районною спілкою споживчих товариств, (споживач за Договором; відповідач по справі) 27.14.2014р. був укладений Договір №228 купівлі-продажу теплової енергії (далі - Договір) (а.с.9-11).

Відповідно до умов Договору теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання та опалення приміщень споживача за адресою: м.Хорол, вул. К.Маркса, 76 - будівля "Коопунівермагу" (п.п. 1.1 Договору).

Даний Договір набуває чинності з дати його підписання, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 27 листопада 2014р. і діє в частині поставки теплової енергії до 30 квітня 2015р., а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до їх повного здійснення (п.п.10.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідності), відповідно до Договору на підставі показань приладів обліку або договірного теплового навантаження, згідно з діючими тарифами, затвердженими уповноваженими органами.

Розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої теплової енергії та для проведення розрахунків, приймається календарний місяць, в якому постачалася теплова енергія (п.п.3.2. Договору).

Відповідно до п.п.4.4. Договору порядок розрахунків за теплову енергію визначений у Додатку №3 до Договору.

Згідно п.1 Додатку №3 оплата вартості теплової енергії за розрахунковий період здійснюється виключно у грошовій формі.

Остаточні розрахунки без приладів обліку, якщо обсяг спожитої теплової енергії перевищує сплачений розрахунковий обсяг, вартість такого перевищення сплачується Споживачем не пізніше 15-го числа періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до рахунку Теплової організації.

На момент укладення Договору діяв тариф затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 01.07.2014р. №753, за кожну відпущену 1Гкал (1Гкал/грн.) 1058,82грн.; крім того ПДВ 211,76грн., всього 1270,58грн. В період дії Договору можливі зміни тарифів на теплову енергію, які є обовязковими до застосування і набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод (п.п.4.2.Договору).

Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про теплопостачання" передбачено, що тарифи на теплову енергію є регульованими.

Постановою Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг №522 від 28.11.2014р. з 1 грудня 2014 року встановлено тариф на теплову енергію, що постачає "Лубнитеплоенерго" для потреб споживачів в розмірі 1514,54грн. (з ПДВ) за 1Гкал.

Позивачем на виконання умов Договору за період з грудня 2014р. по лютий 2015р. було поставлено відповідачу теплову енергію обсягом 20,439 Гкал на загальну суму 30 955,69грн. Даний факт підтверджується доданими до матеріалів справи Актами прийому-передачі теплової енергії (а.с.17-19).

Як вбачається з матеріалів справи листом від 23.02.2015р. відповідач звернувся до позивача з проханням відключити з 01.03.2015р. теплопостачання (а.с.15). Дане прохання позивачем було задоволено.

Однак відповідач порушив свої зобовязання за Договором в частині здійснення оплати за отриману теплову енергію у визначені договором строки, здійснивши часткову оплату, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 15 000,00грн.

Так на момент подання позову заборгованість відповідача перед позивачем становила 15 000,00грн.

В звязку з тим, що відповідачем було сплачено суму заборгованості за теплову енергію, позивачем було зменшено позовні вимоги.

Так, за неналежне виконання відповідачем умов Договору позивачем нараховано та заявлено до стягнення відповідно до п.п. 6.1.1. Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України 15 000,00грн. пені, 6624,53грн. інфляційних та 209,43грн. 3% річних.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Як досліджено судом, відповідач несвоєчасно здійснив розрахунки за поставлену теплову енергію.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, встановлених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно повинно бути виконане у встановлений строк (термін).

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.п. 6.1.1 Договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, Споживач зобовязаний сплатити з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, а також сплатити пеню в розмірі одного відсотка від суми боргу, згідно ЗУ "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій".

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, позивачем нараховано 15 000,00грн. пені (за період з 15.01.2015р. по 09.06.2015р.), 209,43грн. 3% річних (за період з 15.01.2015р. по 09.06.2015р.), 6624,53грн. інфляційних (за період з січня 2015р. по червень 2015р.).

Перевіривши за допомогою ІАЦ "Ліга" правильність нарахування позивачем пені, та 3% річних, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 15 000,00грн. пені, 209,43грн. 3% річних та 6624,53грн. інфляційних в повному обсязі.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідач не скористався наданим йому правом обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43, 75, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з Хорольської районної спілки споживчих товариств (вул.Шевченка, 34, м.Хорол, Полтавська область, 37800; ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, 17, м. Лубни, Полтавська область, 37500; , р/р 1471 в ФПОУ АТ "Ощадбанк" м. Полтава; МФО 331462) 15 000,00грн. пені, 209,43грн. 3% річних та 6624,53грн. інфляційних нарахувань.

3.Видати накази після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.10.2015р.

Суддя Погрібна С.В.