ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.10.15р. Справа № 904/6713/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС КОМПАНІ", с. Новоолександрівка, Дніпропетровська район, Дніпропетровська область

про стягнення 247502 грн 72 коп. за договором оперативного лізингу (найму) № 00004828 від 20.04.2012 та витребування об`єкту лізингу

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: представник ОСОБА_1, довіреність №01/07 від 01.07.2014

СУТЬ СПОРУ:

28.07.2015 позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (далі - ТОВ "Порше Лізинг Україна") звернувся з позовною заявою від 06.07.2015 до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АВЕРС КОМПАНІ" (далі - ТОВ "АВЕРС КОМПАНІ") про:

стягнення заборгованості у сумі 196714,30 грн, пені у сумі 3860,42 грн, 3% річних у сумі 1158,12 грн, інфляційних нарахувань у сумі 33769,88 грн, збитки у розмірі 12000,00 грн, нарахованих позивачем з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору оперативного лізингу (найму) № 00004828, укладеного між сторонами 20.04.2012;

вилучення обєкту оперативного лізингу (найму) (автомобіль) - транспортний засіб типу VW Tiguan FL 2.0 TSI шасі №WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012 із незаконого володіння відповідача та передачі цього обєкту позивачу.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору оперативного лізингу (найму) № 00004828 від 20.04.2012, в частині своєчасної сплати орендних платежів, а також в частині повернення власнику орендованого майна після закінчення строку дії договору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2015 було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 13.08.2015.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 13.08.2015 на 03.09.2015; з 03.09.2015 на 24.09.2015 та з 24.09.2015 на 13.10.2015 та розгляд справи продовжено на 15 днів.

У судове засідання позивач не забезпечив участі свого повноважного представника.

Відповідач проти позову заперечує, вважає вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до умов договору розмір орендних платежів підлягає розрахунку щомісяця. Орендний платіж встановлюється в гривні шляхом множення розміру орендного платежу для відповідного місяця на курс обміну доларів США/Євро до гривні, встановленого українським комерційним банком, визначеним наймодавцем. Строк найму договору оперативного лізингу встановлено протягом 36 місяців, то відповідно строк спливає 13.05.2015, тому позивач безпідставно вимагає сплати орендних платежів за період з 13.05.2015 по 31.07.2015. Відповідач не погоджується з вимогою про стягнення збитків, пов'язаних із наданням правової допомоги, вважає, що такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків, а факт їх наявності не знаходиться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по договору.

Дослідивши матеріали справ, заслухавши представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (наймодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс Компани" (наймач) укладено договір оперативного лізингу (найму) №00004828, відповідно до умов якого наймодавець передає наймачу у користування транспортний засіб типу VW Tiguan FL 2.0 TSI (шасі № WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, 2012 року виробництва строком на 36 місяців, а наймач зобов'язується прийняти та користуватися автомобілем, сплачувати наймодавцю встановлені договором орендні платежі та повернути автомобіль відповідно до умов договору. Вартість автомобіля складає 53 695,00 дол. США.

Відповідно до п.5.1. умов договору лізингу сторони оформлюють передачу автомобіля наймачеві та повернення автомобіля наймодавцю шляхом підписання акту приймання-передачі.

14.05.2012 сторони склали та підписали акт приймання-передачі до договору оперативного лізингу (найму) №00004828, відповідно до якого наймодавець передав автомобіль типу VW Tiguan FL 2.0 TSI (шасі № WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, 2012 року виробництва, який перебуває у відмінному стані, у комплектації та на умовах, визначених в договорі наймачу для користування. Наймач, в свою чергу, підтверджує, що отримав два ключі від зазначеного вище автомобіля та всі документи, необхідні для експлуатації (а.с.36).

При укладенні договору сторони домовились, що орендний платіж за перший період найму - з 20.04.2012 по 31.05.2012 становить еквівалент 15 685,39 доларів США та повинен бути сплачений до 30.04.2012, за кожний наступний повний місяць найму (крім першого періоду найму) орендний платіж становить еквівалент 1313,35 доларів США та повинен бути сплачений до 15 числа місяця. Усі платежі, що підлягають сплаті, повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку:

за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалентів в доларах США відповідно до п.6.3. загальних комерційних умов оперативного лізингу (найму) - надалі Умови лізингу, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п.6.2. умов договору лізингу розмір орендних платежів за контрактом підлягає розрахунку наймодавцем щомісяця. Орендний платіж встановлюється в українських гривнях шляхом множення розміру орендного платежу для відповідного місяця на курс обміну доларів США/Євро (як обумовлено сторонами в контракті) до гривні, встановленого українським банком, визначеним наймодавцем. Протягом строку дії контракту обчислення розміру орендних платежів здійснюється без урахування індексації. Перегляд розміру орендних платежів може бути узгоджений в додатках до контракту.

Плата за користування автомобілем визначена пунктом 6 умов лізингу.

Відповідно до п.6.5. умов договору лізингу наймач зобов'язується щомісячно сплачувати орендні платежі на рахунок, зазначений наймодавцем в контракті, не пізніше 15 календарного дня поточного місяця. У разі неотримання рахунку до 15 числа поточного місяця, за який повинен бути сплачений платіж, наймач зобов'язаний сплатити відповідний платіж у розмірі, встановленому у контракті, до 15 числа цього місяця (якщо інший строк, що підлягає застосуванню, не встановлено в контракті), а після отримання рахунку - доплатити відповідну різницю між сплаченою сумою та сумою, визначеною в рахунку.

Пунктом 5.4. умов договору лізингу в будь-якому випадку орендні платежі, що сплачуються наймачем, повинні покривати весь фактичний термін користування автомобілем з моменту отримання до повернення відповідно до актів приймання-передачі.

Однак, з жовтня 2013 року відповідач почав систематично порушувати умови договору щодо строків сплати орендних платежів.

Починаючи з березня 2014 року відповідач взагалі припинив сплачувати орендні платежі.

Згідно рахунків-фактур на оплату орендних платежів, які надані позивачем до матеріалів справи, орендна плата за користування автомобілем за період з січня 2015 року по квітень 2015 року включно складає 114 113,78 грн, у тому числі:

- за січень 2015 року у розмірі 23 889,88 грн, який підлягав до сплати до 15.01.2015 року, згідно рахунку-фактури № 00038283 від 12.01.2015;

- за лютий 2015 року у розмірі 26 529,71 грн, який підлягав до сплати до 15.02.2015, згідно рахунку-фактури № 00039434 від 02.02.2015;

- за березень 2015 року у розмірі 32 833,80 грн, який підлягав до сплати до 15.03.2015 , згідно рахунку-фактури № 00040602 від 06.03.2015;

- за квітень 2015 року у розмірі 30 860,39 грн, який підлягав до сплати до 15.04.2015, згідно рахунку-фактури № 00041764 від 06.04.2015.

Відповідно до п. 12.1. умов договору лізингу строк оперативного лізингу (найму) визначається у договорі та, як зазначено в преамбулі договору, становить 36 місяців.

Пунктом 12.2. умов договору лізингу встановлено, що строк оперативного лізингу (найму) за договором починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі автомобіля. Автомобіль вважається повернутим наймодавцю за умови підписання останнім відповідного акту приймання-передачі.

Актом прийому-передачі від 14.05.2012 позивачем було передано відповідачу автомобіль у лізинг, тобто період строку дії договору оперативного лізингу (найму) є з 14.05.2012 до 13.05.2015.

Таким чином, станом на 06.07.2015 договір оперативного лізингу (найму) № 00004828 від 20.04.2012 припинив свою дію, але автомобіль не було повернуто позивачу, тому у відповідача також виникла заборгованість орендними платежами за фактичний термін користування автомобілем у сумі 82600,52 грн, а саме:

- за травень 2015 року у розмірі 27 006,42 грн, який підлягав до сплати до 15.05.2015, згідно п. 6.5. умов договору лізингу. Враховуючи те, що курс долара США до гривні ПАТ "Креді ОСОБА_2" станом на 15.05.2015 дорівнює 20,563;

- за червень 2015 року у розмірі 27 980,92 грн, який підлягав до сплати до 15.06.2015, згідно п. 6.5. умов договолру лізингу. Враховуючи те, що курс долара США до гривні ПАТ "Креді ОСОБА_2" станом на 15.06.2015 дорівнює 21,305;

- за липень 2015 року у розмірі 27 613,18 грн, який підлягав до сплати до 15.07.2015, згідно п. 6.5. умов договору лізингу. Враховуючи те, що курс долара США до гривні ПАТ "Креді ОСОБА_2" станом на день складання позовної заяви дорівнює 21,025.

З огляду на що, заборгованість відповідача перед позивачем за несплаченими орендними платежами у загальній сумі складає 196714,30 грн.

Сума орендних платежів розрахована позивачем з урахуванням положень п.6.2. умов договору лізингу шляхом множення розміру орендного платежу для відповідного місяця на курс обміну доларів США/Євро (як обумовлено сторонами в контракті) до гривні. Розмір курсів валюти на відповідну дату підтверджується відповідними роздруківками з сайту Порше ОСОБА_3 (http://www/porshefinance.ua/ru/8/2015/2015) (а.с.47-52).

Доказів погашення заборгованості з орендної плати за спірний період (з січня 2015 року по липень 2015 року) у сумі 196714,30 грн відповідач не надав.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань по оплаті орендних платежів у встановлений договором строк, наявність боргу відповідача по орендній платі за період з січня 2015 року по липень 2015 року у сумі 196714,30 грн, припиненням дії договору, що і є причиною спору.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (частина перша статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Згідно зі статтею 16 цього Закону сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до статті 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (стаття 759 Цивільного кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст.193 ГК України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України та п.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Обов'язок своєчасної сплати орендної плати орендарем передбачено п.6. договору, ч.5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.3 ст.285 Господарського кодексу України.

Враховуючи умови договору (п.6.5. договору), строк оплати орендних платежів за спірний період є таким, що настав.

Доказів оплати орендної плати у повному обсязі за період з січня 2015 року по липень 2015 року у сумі 196714,30 грн, відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 8.2.1. умов договору лізингу у випадку прострочення сплати орендного платежу та/або будь-якого іншого платежу за контрактом, до наймача, відповідно до п.8.2 умов, застосовується пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати орендного платежу та/або будь-якого іншого платежу.

Позивач на підставі п.8.2.1. умов договору лізингу нарахував пеню у сумі 3860,42 грн за період з 15.01.2015 по 06.07.2015.

Перевіривши розрахунок пені судом встановлено, що вимога про стягнення пені у заявленому розмірі є правомірною та обгрунтованою.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних, які нараховані у сумі 1158,12 грн за період з 15.013.2015 по 06.07.2015 та інфляційні нарахування у сумі 33769, 88 грн за аналогічний період.

Суд погоджується з розрахунками позивача щодо інфляційних нарахувань та 3% річних, вважає їх обгрунтованими та такими, що не суперечать чинному законодавству України.

Крім того, як вже зазначалося вище у цьому рішенні, з 14.05.2015 договір оперативного лізингу (найму) №00004828 припинив свою дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Сторони також передбачили п.12.7. умов договору лізингу, що у разі завершення строку оперативного лізингу (найму) або припинення дії договору/розірвання договору, відповідач зобов'язаний повернути автомобіль за власний рахунок у відмінному стані за місцезнаходженням позивача або за адресою вказаною позивачем протягом трьох робочих днів від дати завершення строку оперативного лізингу (найму) або отримання відповідної вимоги від позивача.

Отже, відповідно до наведених вище положень законодавства та умов договору відповідач мав повернути автомобіль не пізніше 18.05.2015, проте останній у встановлений договором строк цього не здійснив.

12.06.2015 позивач направив відповідачу вимогу про повернення обєкта оперативного лізингу (найму) та сплату заборгованості вих. № 00004828 від 11.06.2015 (а.с. 38-39), але вона залишена останнім без відповіді і без задоволення та автомобіль позивачу так і не було повернуто.

Відповідно до п. 3.1. умов договору лізингу позивачем було придбано автомобіль, обраний відповідачем на свій власний розсуд. Пунктом 4.1. умов договору лізингу визначено, що позивач зберігає за собою право власності на автомобіль, в той час як відповідач матиме право на користування автомобілем впродовж усього строку дії договору (окрім випадків, коли позивач матиме право розірвати договір та вимагати повернення автомобіля, як зазначено в договорі).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, позивачем доведено, що автомобіль є його власністю, а відповідач користувався майном позивача на підставі договору оперативного лізингу (найму) та з дня, коли договір припинення свою дію, тобто з 14.05.2015 відповідач втратив право на користування та утримання у себе спірного транспортного засобу.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи той факт, що договір оперативного лізингу (найму) №00004828 припинив свою дію, то вимога позивача про вилучення об'єкту оперативного лізингу (найму) (автомобіль) - транспортний засіб типу VW Tiguan FL 2.0 TSI (шасі № WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, 2012 року виробництва) із незаконного володіння відповідача підлягає задоволенню повністю.

Що ж стосується заявленої позивачем вимоги щодо стягнення збитків у сумі 12000,00 грн, то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявлені позивачем збитки складаються з витрат, понесених товариством у зв'язку з необхідністю підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості та представництвом у суді у сумі 12000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками визнаються витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зі змісту ст.ст. 614, 623 ЦК України та ст. 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина.

Заявлена до стягнення сума витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, а факт їх наявності та розмір не знаходяться у безпосередньому причинному зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди (постанова Вищого господарського суду України від 13.04.2010 № 05/248-09)

Така ж правова позиція викладена у висновках Вищого господарського суду України від 14.01.2014 № 010-06/20/2014 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків".

За змістом ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст. 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №6-рп/2013 у справі № 1-4/2013.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про стягнення збитків у сумі 12000,00 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення заборгованості у сумі 196714,30 грн, пені 3860,42 грн, 3% річних у сумі 1158,12 грн, інфляційних витрат у сумі 33769,88 грн та вилучення і повернення об'єкту оперативного лізингу позивачу підлягають задоволенню у повному обсязі; в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 44. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам у сумі 13338,21 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 317, 226, 387, 525, 526, 530, 548, 549, 610, 614, 623, 625, 759, 762, 785, 806 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 199, 285 Господарського кодексу України, Законом України "Про фінансовий лізинг" та ст.ст. 43, 32-34, 36, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Компани" (вул. Берези, буд. 20, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52070, ідентифікаційний код 36532188) на користь Товариства з обмежено відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (пр. Павла Тичини, 1В, офіс "В", м. Київ, 02152, ідентифікаційний код 35571472) основну суму заборгованості за договором оперативного лізингу (найму) № 00004828 від 20.04.2012 в сумі 196714,30 грн, пеню в сумі 3860,42 грн, 3% річних в сумі 1158,12 грн, інфляційні нарахування в сумі 33769,88 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 13338,21 грн.

3. Вилучити обєкт оперативного лізингу (найму) (автомобіль) - транспортний засіб типу VW Tiguan FL 2.0 TSI, шасі № WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012 із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс Компани" (вул. Берези, буд. 20, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, 52070, ідентифікаційний код 36532188) та передати Товариству з обмежено відповідальністю "Порше Лізинг Україна" (пр. Павла Тичини, 1В, офіс "В", м. Київ, 02152, ідентифікаційний код 35571472) обєкт оперативного лізингу (найму) (автомобіль) - транспортний засіб типу VW Tiguan FL 2.0 TSI, шасі № WVGZZZ5NZCW590226, двигун № НОМЕР_1, рік виробництва 2012.

Видати накази позивачу після набрання рішенням чинності.

4. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано - 19.10.2015.

Суддя В.Д. Воронько